Справа №: 398/270/20
провадження №: 1-кп/398/242/20
ВИРОК
Іменем України

"24" лютого 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових за №0002222 від 04 серпня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Олександрійського міського суду Кіровоградської області від 12 березня 2001 року за ч. 2 ст. 17 ч. 3 ст. 81, ч. ч. 2, 3 ст. 140, ч. 1 ст. 299-1, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна;

- вироком Олександрійського міського суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2003 року за ч. 3 ст. 185, ст. 304 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 років 6 місяців;

- вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 травня 2008 року за ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

- вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 травня 2011 року за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 3 400,00 грн.;

- вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці;

- вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2016 року за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільненого 18 квітня 2018 року з місць позбавлення волі у зв`язку із відбуттям покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

03 серпня 2018 року близько 01 год. ночі, ОСОБА_4 перебував в квартирі АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з приміщення квартири АДРЕСА_3 , в якому в той час ніхто не проживав. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , переконавшись, що будь-які особи поряд з ним відсутні та за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 шляхом витягування віконного скла таємно проник до квартири АДРЕСА_4 зазначеного будинку, звідки, діючи повторно та таємно, викрав: бензинову ланцюгову пилу Forte FGS-5200pro, серійний номер 0001521, червоного кольору, потужністю 3100 Вт, з об`ємом двигуна 52 куб. см, бензокосу «Урал БК-3650», мережевий шуруповерт «Stern HD-10-A, електричний лобзик Енергомаш ЛБ 4061ОМ, дві стічкові шліфувальні машини Ростех ЛШ 7685, перфоратор «Sturm RH2518» синього кольору, які належать ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 6 003,47 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно. На підставі ст. 63 Конституції України відмовився надавати показання. Зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому та більше не буде вчиняти злочини.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, доказів на підтвердження розміру процесуальних витрат та відомостей, які мають значення для вирішення долі речових доказів. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, докази на підтвердження розміру процесуальних витрат та відомості, які мають значення для вирішення долі речових доказів, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в приміщення, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, доведена повністю.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, є умисним корисливим злочином, яким завдано майнової шкоди потерпілому.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого встановлено, що він неодружений, малолітніх чи неповнолітній дітей на утриманні не має, офіційно не працює. За місцем проживання скарг та заяв щодо нього не надходило, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення умисних, корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням тяжкості скоєного обвинуваченим, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену судимість, вчинив новий умисний, корисливий злочин, що свідчить про ігнорування обвинуваченим принципу мирного володіння майном, його вік та стан здоров`я, наявності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений, як особа представляє суспільну небезпеку, та як наслідок виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, а також відповідатиме цілям покарання.

У той же час, відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання. При цьому підлягають врахуванню тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особа засудженого.
Згідно з виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №5073 та випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №8247, нейрохірургічне відділення, на ім`я обвинуваченого, йому встановлено діагноз: Кататравма. Поєднана травма (20.04.2019). Закрита важка хбретово-спинномозкова травма. Компресійні взривні перелами тіл, остистих та суглобових відростків хребців. Абсолютний стеноз спинномозкового каналу. Забій спинного мозку. Синдром повного поперечного ураження спинного мозку на грудному рівні. Нижня параплегія. Порушення функції тазових органів за типом затримки. Закрита травма грудної клітини. Хронічний цистит.
Частина встановлених діагнозів підпадає під дію п. п. 7, 11, 12 Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання (додаток №12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі (пункт 1 розділу VI), затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року №1348/5/572.

Кримінальне правопорушення вчинено 03 серпня 2018 року, а на вищезазначені тяжкі хвороби обвинувачений захворів 20 квітня 2019 року.
Таким чином, наявні обставини, які перешкоджають відбуванню ОСОБА_4 призначеного покарання, у зв`язку з чим він підлягає звільненню від покарання.

У разі одужання осіб, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, вони повинні бути направлені для відбування покарання, якщо не закінчилися строки давності, передбачені статтями 49 або 80 цього Кодексу, або відсутні інші підстави для звільнення від покарання (ч. 4 ст. 84 КПК України).

Підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 2 ст. 84 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного цим вироком у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, як особу, яка після вчинення злочину захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання.

Згідно з ч. 4 ст. 84 КК України, у разі одужання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за умови не закінчення строків давності, передбачених статтями 49 або 80 КК України, або відсутності інших підстав для звільнення від покарання, він повинен бути направлений для відбування покарання за даним вироком.
Речовий доказ бензинову ланцюгову пилу Forte FGS-5200 pro, серійний номер 0001521, червоного кольору, потужністю 3100 Вт, з об`ємом двигуна 52 куб. см, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави суму процесуальних витрат за проведення експертиз в розмірі 2 288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку с каргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1