УХВАЛА
(про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою)
Справа № 348/573/18
Провадження № 1-кп/348/43/20

19 березня 2020 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду об`єднане кримінальне провадження № 0000770 за обвинувальним актом від 22.12.2018 р., № 0000148 за обвинувальним актом від 15.03.2018 року, № 0000162 за обвинувальним актом від 19.03.2018 року, № 0000163 за обвинувальним актом від 22.03.2018 року, та № 0000394 за обвинувальним актом від 20.06.2018 р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 162 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Надвірнянського районного суду знаходиться об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 162 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 утримується під вартою в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні від прокурора поступило клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , який закінчується 02.04.2020, з огляду на те, що і надалі є обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 -адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечила проти продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того обвинувачений ОСОБА_4 утримується під вартою вже тривалий час. Просила змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника. Просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні у вирішенні клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою покладаються на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 03.02.2020 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 02.04.2020.

Згідно із ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до пунктів 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, тощо.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , суд приходить до наступного:
Злочини, які інкриміновано ОСОБА_4 , належить до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, за вчинення найсуворішого з яких відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, а тому обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість призначення відносно нього саме такого покарання, може намагатись ухилитись від кримінальної відповідальності.

Ризик переховування від правосуддя суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 (особливості поведінки, сімейний стан, роботу, місце проживання, засоби до існування) і приходить до висновку, що ризик переховуватися залишається досить актуальним вважаючи на особистість обвинуваченого та тяжкість ймовірного покарання за ч. 2 ст. 186 КК України.
Таким чином суд погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, який не зменшився та продовжує бути актуальним.
Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, також обвинувачується у вчиненні нових корисливих злочинів, не має постійного місця праці та джерела прибутку, тому на даний існують ризики того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, зможе продовжити займатись злочинною діяльністю, що не зважаючи на принцип презумпції невинуватості може свідчити про непоодинокі випадки ймовірної протиправної поведінки, що може характеризувати особу, як таку що схильна до дій, що суперечать закону.
Ризик впливу на потерпілих та свідків по даному кримінальному провадженні є вагомим, оскільки свідки ще не були безпосередньо допитані в судовому засіданні та не давали покази, тому перебуваючи на волі ОСОБА_4 зможе чинити на них тиск.

Тому суд вважає, що прокурором доведено, що ризик впливу на свідків не можна повністю виключити на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
При вирішенні питання про можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу, прокурор посилається на те, що жодний інший запобіжний захід не зможе запобігти наведеним ризикам.
Посилання сторони захисту на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними, оскільки прокурором наведено достатні та переконливі докази їх існування, з яких вбачається, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують, на даний час вони не зменшилися, а в сукупності дають достатні правові підстави для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оцінюючи можливість замінити існуючий запобіжний захід на домашній арешт, суд бере до уваги те, що суду не надано повної та достовірної інформації про місце проживання у разі застосування домашнього арешту, тому суд не знаходить підстав про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Враховуючи наведене, на думку суду на даний час жоден інший із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, раніше врахованим судом під час обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу. Тому клопотання прокурора слід задоволити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 сттрок запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177-178, 331, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 задовільнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 15 год. 30 хв. 17 травня 2020 року.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України.
Копію ухвали вручити обвинуваченим та прокурору і направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України для виконання.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1