Справа № 367/2976/19
Провадження №1-кс/367/105/2020
УХВАЛА
Іменем України

17 січня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання слідчого СВ Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000042 від 17.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, -
в с т а н о в и в:
До суду звернувся слідчий СВ Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 із зазначеним клопотанням, в якому просить накласти арешт на земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастрові номери :01:026:0140, :01:026:0141), що на праві приватної власності належать ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вищевказаними земельними ділянками.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити.

В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження № 000042 від 17.01.2019, вважає клопотання таким, що не підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 000042 від 17.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Згідно витягу з ЄРДР № 000042 від 17.01.2019 встановлено, що під час опрацювання інформації висвітленої в засобах масової інформації зокрема на сайті за посиланням https//www.poglyad.tv під назвою «Полювати на закони: як Ірпінська влада зруйнувала військомат, завдавши збитків державі», було встановлено, що сесією Ірпінської міської ради Київської області від 16.10.2018 було прийнято рішення про списання з балансу та знесення нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває на балансі ТУ ДСАУ в Київській області, а отже є державною власністю. Дії посадових осіб Ірпінської міської ради призвели до заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.
Згідно витягу з ЄРДР № 000042 від 22.01.2019 встановлено, що Рішенням Ірпінської міської ради від 16.10.2018 №4284-58-VII «Про надання дозволу на списання нежитлового приміщення» ліквідаційній комісії Ірпінського КЖЕП «Ірпінь» надано дозвіл на списання з балансу та знесення нежитлового приміщення за вказаною адресою. Водночас, згідно інформації територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 11.01.2019 № Інф/Г1-19-1/19 нежитлове приміщення обліковується на балансі Територіального управління. Отже, в діях посадових осіб Ірпінської міської ради вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, а саме зловживання службовим становищем, під час надання дозволу на списання та знесення нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , яке обліковується на балансі територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ЄО № 4862).
З поданого клопотання вбачається, що нежитлове приміщення, що знаходилось за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на балансі територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, і було розміщено на змельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер :01:026:0139).

Посадові особи Ірпінської міської ради, зловживаючи своїм службовим становищем, прийнявши незаконне рішення на списання нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , позбавили права територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області на користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер :01:026:0139).

Постановою слідчого від 16.04.2019 земельну ділянку із кадастровим номером :01:026:0139, що належала ОСОБА_7 визнано речовим доказом.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 квітня 2019 року накладено арешт на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :01:026:0139), що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вищевказаними земельними ділянками.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15.07.2019 ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 квітня 2019 року залишено без змін.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.11.2019 арешт, накладений ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 квітня 2019 року, скасовано.
02.12.2019 органом досудового розслідування проведено огляд веб - ресурсу за посиланням https://map.land.gov.ua/kadastrova-karta (Публічна кадастрова карта України), в ході проведення якого встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:026:0139 площею 0,0558 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 - була поділена, в результаті поділу утворилося дві земельних ділянки з кадастровими номерами: :01:026:0140 площею 0,0265 га та :01:026:0141 площею 0,0293 га.

Вказане підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (далі - Реєстр), згідно даних якого земельна ділянка з кадастровим номером :01:026:0139 перебуває в процесі поділу на підставі заяви про поділ об`єкта нерухомого майна (серія та номер: 218, виданий 10.04.2019).

Згідно даних Реєстру (номер інформаційної довідки 191078898) земельна ділянка з кадастровим номером :01:026:0140 площею 0,0265 га була внесена до Реєстру 21.11.2019 та зареєстрована за ОСОБА_7 , який на підставі договору купівлі-продажу №5480 від 25.11.2019 відчужив її на користь ОСОБА_6 .

Згідно даних Реєстру (номер інформаційної довідки 191079196) земельна ділянка з кадастровим номером :01:026:0141 площею 0,0293 га була внесена до Реєстру 21.11.2019 та зареєстрована за ОСОБА_7 , який на підставі договору купівлі-продажу №5483 від 25.11.2019 відчужив її на користь ОСОБА_6 .

З поданого клопотання вбачається, що земельні ділянки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 (кадастрові номери :01:026:0140 та :01:026:0141) являються доказами вчинення кримінального правопорушення та предметом кримінально-протиправних дій, а також предметами для заволодіння яких, в інтересах третіх осіб, з корисливих мотивів, відбулось зловживання службовим становищем), та можуть бути набуті кримінально-протиправним шляхом (перейшовши у власність іншої особи внаслідок вчинення кримінального правопорушення), тобто є майном, яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, у зв`язку з чим постановою слідчого від 02.12.2019 були визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Підставою для арешту майна та його метою є, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів, а саме земельних ділянок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 (кадастрові номери :01:026:0140 та :01:026:0141).

Завданням накладення арешту на земельні ділянки є запобігання можливості їх відчуження на користь третіх осіб, що унеможливить в подальшому звернення вказаних земельних ділянок на користь держави у зв`язку із наявністю інституту добросовісного набувача. Крім того, у разі використання вказаних земельних ділянок для забудови їх повернення також є неможливим.

Майном, що просить арештувати орган досудового розслідування є земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 (кадастрові номери :01:026:0140 та :01:026:0141).

Документами, який підтверджують право власності на майно, що належить арештувати є витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна:

1) номер інформаційної довідки 191078898, відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим номером :01:026:0140 площею 0,0265 га перебуває у власності ОСОБА_6 (право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу №5480 від 25.11.2019 між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 );

2) номер інформаційної довідки 191079196, відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим номером :01:026:0141 площею 0,0293 га перебуває у власності ОСОБА_6 (право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу №5483 від 25.11.2019 між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ).

Постановою слідчого від 02.12.2019 земельні ділянки із кадастровими номерами :01:026:0140 площею 0,0265 га та :01:026:0141 площею 0,0293 га визнано речовими доказами.

Метою накладення арешту на вказані об`єкти є збереження їх в якості речового доказу у незмінному стані для проведення ряду оглядів із залученням відповідних спеціалістів.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана не обґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений на нерухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, з матеріалів поданого клопотання не вбачається, що договори купівлі-продажу земельних ділянок, які стали підставою набуття права власності на спірні земельні ділянки ОСОБА_6 визнані судом недійсними.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимоги щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конвертної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Також в судовому засіданні не встановлено, що власник майна земельних ділянок ОСОБА_6 має відношення до кримінального правопорушення, що розслідується Ірпінським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Київській області в рамках кримінального провадження № 0000042 від 17.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Даних про оголошення будь-яким особам про підозру в рамках даного кримінального провадження або незаконності набуття ОСОБА_6 у власність арештованого майна матеріали клопотання не містять.
Крім того, жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що нерухоме майно у вигляді земельних ділянок із кадастровим номером :01:026:0140 площею 0,0265 га та земельної ділянки із кадастровим номером :01:026:0141 площею 0,0293 га, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 , зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження подане клопотання не містить.

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, на які посилається орган досудового розслідування, оскільки прокурором не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що грунтується на припущеннях, а отже клопотання не підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись статтями 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000042 від 17.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України відмовити у повному обсязі.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду впродовж 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1