№ 317/4031/19
№/п 1-кп/317/195/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0001492 від 10.12.2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 22.01.2020 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком 2 роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.3-185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2019 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля магазину «ПП ОСОБА_6 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , пересвідчившись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед «Мінськ» в корпусі бордового кольору, у верхній частині рама синього кольору, який належить ОСОБА_7 , вартість якого згідно висновку експерта №4114/19 від 13.12.2019 становить 1295 гривень 52 копійки, який знаходився на прилеглій до вказаного магазину території, який перевіз на територію свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , отримавши можливість ним розпоряджатися на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду на суму 1295 гривень 52 копійки.

Крім цього, 10 грудня 2019 року, близько 13 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, прибув на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_8 з метою викрадення майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання ОСОБА_4 , користуючись відсутністю господарів та сторонніх осіб на території, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевої монтировки, зламав врізний замок на хвіртці, проник на зазначену територію, пройшов до господарчого приміщення, де таємно зібрав наступні предмети: металеву тачку з лому чорного металу з ковшем розміром 1,5x0,5 м, висота стінок 15 см, вагою 30 кг.; каструлю з кришкою з нержавіючої сталі об`ємом 25 л вагою 10 кг; сокиру (топор) зі стальним топорищем розміром 30 см х 15 см з дерев`яною ручкою довжиною 60 см, вартість яких згідно висновку експерта №4137/19 від 16.12.2019 складає 1582 гривень 65 копійок, які вирішив викрасти.

Однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме, ОСОБА_4 був помічений власником викраденого майна ОСОБА_8 , який викликав працівників поліції.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у злочинах, що йому інкримінуються, підтвердив, що дійсно вчинив злочини при вищевикладених обставинах, що 09.12.2019 року в денний час, він біля магазину у с. Біленьке Запорізького району Запорізької області викрав велосипед «Мінськ», перевіз його до себе додому, потім поліція вилучила велосипед у нього. Крім того, 10.12.2019 року він зламавши замок на хвіртці потрапив у двір домоволодіння по АДРЕСА_4 , звідки викрав тачку, каструлю і сокиру, але був помічений власником майна, тому не довів злочин до кінця.

Беручи до уваги позицію учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України та наслідки її застосування, суд вирішив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежити дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України подальше дослідження доказів за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження не проводилося.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; та за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості та незакінчений замах на вчинення тяжкого злочину.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд враховує те, що він засуджений за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 22.01.2020 року, характеризується негативно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, треба звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього передбачені ч.1 ст. 76 КК України обов`язки.

За правилами ст. 70 ч.4 КК України ОСОБА_4 слід призначити покарання з врахуванням покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 22.01.2020 року.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Враховуючи наведене, до набрання вироком суду законної сили відносно ОСОБА_4 слід скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, звільнивши його з-під варти в залі суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.3-185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання:

-за ст. 185 ч.2 КК України у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі;

-за ст. 15 ч.3-185 ч.3 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України покарання за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів призначити шляхом часткового складання призначених покарань, з врахуванням покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 22.01.2020 року, призначивши йому остаточне покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням строком на три роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: велосипед марки «Мінськ», переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 повернути їй за належністю; металеву тачку з лому чорного металу з ковшем, каструлю з кришкою з нержавіючої сталі об`ємом 25л, сокиру зі стальним топорищем розміром 30смх15см з дерев`яною ручкою, що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 повернути йому за належністю.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили скасувати. Звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення (перебування його під вартою) у період з 20.12.2019 року по 12.03.2020 року включно.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1