Справа № 369/6649/19
Провадження № 1-кп/369/11/20
В И Р О К
іменем України
14.02.20 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження № 0002446, № 0001017 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, яка має незакінчену вищу освіту, не заміжня, працює художником-оформлювачем Корсунь-Шевченківської районної централізованої бібліотечної системи, раніше не судима, та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Демидів Вишгородського району Київської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком від 11.01.2019 року Святошинського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 850 грн. штрафу,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

01.03.2019 року близько 18 години ОСОБА_5 , діючи за попередньо змовою з ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, перебуваючи в приміщенні торгового залу супермаркету «Ашан Україна Гіпермаркет», що розташований за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 4 Києво-Святошинського району Київської області, скориставшись відсутністю поблизу себе сторонніх осіб, намагалися таємно викрасти належний ТОВ «Ашан України Гіпермаркет» товар загальною вартістю 840,88 грн. (без ПДВ), частину якого ОСОБА_4 поклала до рюкзака, який мала при собі, а ОСОБА_5 частину товару сховав до своєї наплічної сумки.

Після чого, утримуючи при собі вказаний товар, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 пройшли через касову зону, при цьому виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, однак не змогли завершити злочин з причин, які не залежали від їхньої волі, оскільки були затримані працівниками охорони.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтвердили обставини вчиненого, вказали, що це був безглуздий вчинок, про який вони щиро шкодують. ОСОБА_5 у вчиненому розкаявся, просив його суворо не карати.

Враховуючи позицію обвинувачених, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, і що відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, та обвинуваченим і прокурору роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку. Тому судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинувачених та дослідженням обставин, які характеризують їхні особи.

На підставі викладеного суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена в обсязі висунутого йому обвинувачення, а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений за попередньою змовою групою осіб. При цьому суд враховує, що ОСОБА_4 , яка за попередньою змовою з ОСОБА_5 вчинила кримінальне каране діяння, ухвалою суду від 14.02.2019 року звільнена від кримінальної відповідальності за вчинене на підставі ст. 48 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_5 раніше судимий за умисний корисливий злочин до покарання у виді штрафу, яке виконав, та за злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів до покарання у виді штрафу, яке не виконав, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальності за вчинене, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, а тому, з урахуванням викладеного, положень ст. 68 КК України, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Доля речових доказів вирішена в межах розгляду кримінального провадження № 0002446. Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, а також обов`язок, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок від 11.01.2019 року Святошинського районного суду м. Києва, яким ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 850 грн. штрафу на підставі ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Застосований ухвалою від 17.05.2019 року слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1