УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000889, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про накладення арешту на нерухоме майно, яке визнане речовими доказами, із забороною відчуження та розпорядження ним, а саме на земельну ділянку кадастровий номер :01:158:0144 (площа 1,0397 га, Київська область, Ірпінська міська рада), власником якої є громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )
Вказане клопотання мотивовано тим, що Головним слідчим управлінням СБ України з лютого 2018 року здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000889 від 19.09.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за фактом вчинення службовими особами ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» та ПАТ «ФІДОБАНК» заволодіння чужим майном (грошовими коштами, земельними ділянками, об`єктами нерухомого майна), за попередньою змовою зі службовими особами юридичних осіб приватного/публічного права, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, шляхом зловживання своїм службовим становищем, у особливо великих розмірах, внаслідок чого інтересам держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб завдано збитків в особливо великих розмірах.

При цьому, як далі вказує слідчий у клопотанні, в ході досудового розслідування слідством встановлено та підтверджено результатами слідчих (процесуальних) дій і матеріалами кримінального провадження, що вищевказаний злочин вчинено шляхом умисного вчинення та реалізації службовими особами Банків: операцій з неліквідними цінними паперами з низькою фінансовою спроможністю їх емітентів та низькою ймовірність повернення коштів; правочинів (без мети їх виконання, без набуття (переходу) права власності на цінні папери, без вчинення платежів контрагентами Банку тощо) з купівлі/продажу цінних паперів; операцій з цінними паперами, що мають ознаки фіктивності (понад 90 % активів емітента складають фінансові інвестиції та/або дебіторська заборгованість, менше трьох працівників на підприємствах, відсутність доходів від реалізації товарів, робіт, послуг за основним видом діяльності тощо); угод (без забезпечення, завідомо проблемних, без мети повернення суми кредиту тощо) по кредитуванню підконтрольних юридичних осіб з ознаками фіктивності; заміни заставного майна на неліквідне, з умисним завищення його вартості; викуп заставного майна через третіх осіб за ціною, що в десятки разів нижча від ціни за якою його було прийнято в іпотеку (заставу, забезпечення) зобов`язань перед Банком;

При цьому, об`єктами кримінально протиправних дій, у тому числі що набуті кримінально протиправним шляхом та отримані юридичною/фізичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є об`єкти нерухомого майна та земельні ділянки за адресами: АДРЕСА_2 ; м. Київ, вул. В.Стуса, 35-37; м. Київ, вул. Братиславська, буд. 52; кадастровий номер :01:173:0028 (площа 17,9137 га, Київська область, Ірпінська міська рада); кадастровий номер :01:173:0029 (площа 8,4899 га, Київська область, Ірпінська міська рада); кадастровий номер :01:159:0011 (площа 4,3845 га, Київська область, Ірпінська міська рада); кадастровий номер :01:158:0144 (площа 1,0397 га, Київська область, Ірпінська міська рада); кадастровий номер :01:173:0030 (площа 23,1658 га, Київська область, Ірпінська міська рада).

У зв`язку із встановленим обставинами та для захисту інтересів держави Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся з заявами (№ 30-12541/18 від 13.06.2018, № 30-17493/18 від 30.08.2018 та ін.), у тому числі про вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст. 214 КПК України), а також забезпечення відшкодування завданих збитків, шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, що були об`єктами кримінально протиправних дій та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також на майно осіб, причетних до вчинення злочину.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вказує на те, що вищевказані дії з коштами Банків та заставним майном мають протиправний, умисний та кримінально караний характер, чим державі спричинені та спричиняються збитки в особливо великих розмірах, що також підтверджено висновком судово-економічної експертизи від 12.07.2019 № 142/7.

Окрім викладеного, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що об`єкти нерухомого майна та земельні ділянки, що були заставним Майном, та службовими особами Банків використовувались як знаряддя вчинення злочину, для їх легалізації, реалізовані на підставних осіб, тобто фактично належать тим самим особам, що і на момент їх прийняття Банками в забезпечення виконання кредитних договорів та договорів купівлі-продажу цінних паперів.

02.12.2019 року відповідною постановою слідчого земельну ділянку кадастровий номер :01:158:0144 (площа 1,0397 га, Київська область, Ірпінська міська рада), власником якої є громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), визнано речовим доказом.

Враховуючи, що вищевказане нерухоме майно є об`єктом кримінально-протиправних дій, отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, слідчий, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт.

В судове засідання слідчий не з`явився, неявка якого не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наявних матеріалів провадження.

Оскільки майно, про арешт якого йдеться у клопотанні, попередньо не вилучалось, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд такого клопотання відповідно до вимог ч.2 ст. 172 КПК України, без вкиклкику власника майна.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України з лютого 2018 року здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000889 від 19.09.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за фактом вчинення службовими особами ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» та ПАТ «ФІДОБАНК» заволодіння чужим майном (грошовими коштами, земельними ділянками, об`єктами нерухомого майна), за попередньою змовою зі службовими особами юридичних осіб приватного/публічного права, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, шляхом зловживання своїм службовим становищем, у особливо великих розмірах, внаслідок чого інтересам держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб завдано збитків в особливо великих розмірах.

02.12.2019 року відповідною постановою слідчого земельну ділянку кадастровий номер :01:158:0144 (площа 1,0397 га, Київська область, Ірпінська міська рада), власником якої є громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), визнано речовим доказом з підстав того, що вказане нерухоме майно є об`єктом кримінально-протиправних дій та отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Окрім іншого, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З огляду на вказане, рухоме або нерухоме майно, яке відповідають визначеним у ч. 3 ст. 170 КПК України критеріям, тобто є речовими доказами, повинні арештовуватись незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При цьому арешт нерухомого майна щодо якого йдеться у клопотанні, має на меті забезпечити докази у кримінальному провадженні, оскільки останнє підпадає під ознаки речового доказу згідно ст. 98 КПК України як об`єкт кримінально-протиправних дій, що отриманий внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що доведено матеріалами провадження слідчому судді, окрім іншого таке нерухоме майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому невжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення, втрати, відчуження або пошкодження майна та перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:158:0144 (площа 1,0397 га, Київська область, Ірпінська міська рада), власником якої є громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), заборонивши розпорядження вказаним майном, вчинення щодо нього правочинів, проведення з ним аукціонів/торгів, а також проведення щодо нього будь-яких реєстраційних дій.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1