Справа № 308/9903/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іршава, Іршавського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, із вищою освітою, не одруженого, фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання та матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002635 від 23.08.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 22 серпня 2019 року близько 21 години 10 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «RENAULT Megane», типу універсал, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого в якості пасажира на задньому ряду сидінь знаходилась потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись через регульоване світлофором перехрестя із ввімкненим жовтим миготливим сигналом, зі сторони вул. Анкудінова в м. Ужгород, неподалік від приміщення житлового будинку №81, через вулицю Мукачівська, у напрямку до вулиці Станційна в м. Ужгород, діючи необережно, зі злочинною самовпевненістю, не дотримуючись вимог пункту 12.3 та 16.11 «Правил дорожнього руху України» в нічну пору доби, при штучному освітленні, на сухому дорожньому покритті, без опадів, проявив неуважність, а саме виїхав з другорядної дороги на головну, не переконавшись у безпечному маневрі і не створення перешкоди чи небезпеки іншим учасникам, не надав перевагу в русі автомобілю марки «RENAULT Sandero», типу хетчбек - В, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався по головній дорозі, перебуваючи у аварійній дорожній ситуації, був позбавлений технічної можливості зупинити свій автомобіль до місця зіткнення, шляхом застосування своєчасного гальмування, через що відбулось зіткнення автомобілів «RENAULT Megane», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та «RENAULT Sandero», типу хетчбек - В, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Внаслідок вказаного зіткнення двох автомобілів, потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 , отримала згідно висновку експерта Ужгородського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи №323 від 01.07.2019 та «висновку експерта» №4 комісійної експертизи Закарпатського обласного бюро судово медичних експертиз, тілесні ушкодження у вигляді: ЗТГК, перелом четвертого ребра справа, правобічний пневмоторакс, які згідно п. 2.1.3. (о) «Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які характерні для ДТП і вкладаються в час і місце події 22.08.2019.

Згідно висновку експерта за проведенням інженерно транспортної експертизи Закарпатського НДЕКЦ МВС України №10/31 від 24.01.2020 та висновку експерта за проведенням додаткової інженерно транспортної експертизи Закарпатського НДЕКЦ МВС України №10/169 від 02.04.2020 в даній дорожній ситуації з технічної точки зору причиною виникнення даної дорожньо - транспортної пригоди є дії водія автомобіля марки «RENAULT Megane», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 гр. ОСОБА_5 , який всупереч вимогам пункту 12.3 та 16.11 Правил дорожнього руху України, виїхав з другорядної дороги на головну, не надавши перевагу в русі автомобілю марки «RENAULT Sandero», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням якого знаходився ОСОБА_8 , який рухався по головній дорозі та був позбавлений технічної можливості зупинити свій автомобіль до місця зіткнення, шляхом застосування своєчасного гальмування.

За таких обставин, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

В клопотанні слідчий зазначає, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 у встановленому ст.ст.276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , в інкримінованому правопорушенні повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 22.08.2019, висновок експерта Ужгородського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи №323 від 01.07.2019, заява ОСОБА_7 від 13.11.2019, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 13.11.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.01.2020, протокол огляду відеозапису на ДВД диску від 10.01.2020, висновком експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №10/341 від 13.09.2019, висновком експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №10/340 від 11.09.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 14.02.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.02.2020, висновком експерта №4 комісійної експертизи Закарпатського обласного бюро судово медичних експертиз від 03.02.2020, протоколом слідчого експерименту за участі ОСОБА_8 від 14.03.2020, додатковим висновком експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №10/169 від 02.04.2020, висновком експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №10/31 від 24.01.2020, тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обгрунтовуючи внесене клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 (трьох) до 8 (восьми) років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк до трьох років або без такого, а тому наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи неминучість покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також може здійснювати тиск на очевидців події, які допитані в якості свідків та потерпілу ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні та вчинити інші злочини. Зважаючи на наявність вагомих доказів вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінального правопорушення, а також враховуючи наявність декількох ризиків, передбачених ст.177 КПК України, приходжу до переконання про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 , аніж домашній арешт, оскільки тільки домашній арешт зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у повній мірі. В той же час застосування більш м`яких запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із домашнім арештом. А тому на підставі вищенаведеного слідчий просить задовольнити клопотання та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, в нічний період часу.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили таке задовольнити з огляду на вищевикладені обставини.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та просила суд обрати її підзахисному менш обтяжливий запобіжний захід , а саме особисте зобов"язання. Зазначила , що підозрюваний на всі виклики слідчого і прокурора з"являється, потерпіла до підозрюваного претензій немає.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, дослідивши матеріали долученні до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілу та свідків а інші більш м`які запобіжні заходи недостатні для запобігання зазначеним ризикам, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іршава, Іршавського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, із вищою освітою, не одруженого, фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 - без дозволу слідчого, прокурора або суду - у нічний період доби з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , прокурора Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та суду за першою вимогою;

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом по 04 червня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1