Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/781/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 щодо бездіяльності та не внесення до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення начальником відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
До Олевського районного суду Житомирської області надійшла скарга ОСОБА_3 щодо бездіяльності та не внесення до ЄРДР кримінального правопорушення начальником відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 . У скарзі скаржник просить зобов`язати начальника відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 внести до ЄРДР відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ Олевського ВП КВП ГУНП в Житомирській області.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав та просить скаргу задовольнити. Копію заяви про вчинене кримінальне правопорушення надати відмовився, оскільки не може зорієнтуватися на яке саме кримінальне правопорушення вказує прокурор.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши заявника, дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Як вбачається з відповіді начальника відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 від 23.04.2020 року до Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Хмельницькому було для розгляду по суті та прийняття рішення щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України направлено за належністю відповідно до ст. 216 КПК України , копію звернення ОСОБА_3 , щодо можливого вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області. Про результати розгляду запропоновано проінформувати автора звернення у встановлений законом строк.
Скаржником у судовому засіданні не надано заяви з якою він звертався про вчинення кримінального правопорушення та не надано доказів поштової відправки такої заяви. Скаржником не доведено та не надано доказів на підтвердження самого факту звернення з такою заявою про вчинення кримінального правопорушення, хоча слідчий суддя пропонував надати таку заяву. Якщо допускати таке звернення скаржника з заявою, виходячи з відповіді начальника відділу прокуратури області ОСОБА_6 , то і у цьому випадку суд позбавлений можливості оцінити таку заяву, оскільки така судді не надана.
Тому слідчий суддя позбавлений можливості дослідити зміст заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ Олевського ВП, оскільки копія зазначеної заяви відсутня в матеріалах справи та заявником в судовому засіданні не надана.
Крім того, у самій скарзі скаржником не зазначено, що він звертався з такою заявою та не зазначено дати звернення з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1