МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/812/366/20 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ст. 399 КПК України Головуючий у апеляційному суді: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про відмову у відкритті апеляційного провадження
13 лютого 2020 року м. Миколаїв

Суддя-доповідач Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2019 року прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2019 року, якою відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №00003170 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частино 1 статті 289 Кримінального кодексу України (надалі КК України) та повернуто прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України).

Вивчивши апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити виходячи із наступного.

Частиною 4 статті 399 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України) визначено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову в застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадах, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень частини 4 статті 394, частини 4 статті 475 КПК України в апеляційному порядку може бути оскаржено вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.
Чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено оскарження ухвали суду про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості та повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що відповідно до частини 4 статті 314 КПК України, ухвала про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру може бути оскаржена в апеляційному порядку, є там, що не ґрунтуються на законі.
Відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням такого судового рішення, окреме оскарження якого законом не передбачене, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя, як про це йдеться в апеляційній скарзі.
В ухвалі Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.
Враховуючи наведене, апеляційна скарга прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2019 року є неприйнятною і, у відповідності до вимог частини 4 статті 399 КПК України, по ній слід відмовити у відкритті провадження, оскільки вона подана на таке судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Керуючись статтями 392, 399, 424, 426, 532 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити прокурору Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2019 року, якою відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №00003170 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частино 1 статті 289 КК України та повернуто прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України, у зв`язку з поданням апеляційної скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Копію ухвали Миколаївського апеляційного суду разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя