Справа №295/770/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі об`єднані кримінальні провадження №0000268 від 15.11.2018р. та №0000074 від 18.03.2019р. стосовно

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Овруч Житомирської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, розлученого, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

по обвинуваченню за ч.4 ст.407КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2017 року, молодший сержант ОСОБА_3 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Цього ж дня, наказом командира військової частини НОМЕР_1 №138, молодшого сержанта ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду механіка - водія евакуаційного взводу ремонтної роти.

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта ОСОБА_3 призначено на посаду навідника десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону.

У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було.

Тобто, особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 на визначених території України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, якого станом на теперішній час оголошено не було.

Молодший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст. ст. 9,11,16,28,49,200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, берегти державне майно, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).

Відповідно до вимог ст.ст.1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Згідно розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 , службові обов`язки військовослужбовці частини виконують упродовж робочих днів з понеділка по п`ятницю в період часу з 08 години по 17 годину.

Однак, молодший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 125, 126, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, 23 травня 2018 року о 08 годині не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд за місцем свого фактичного проживання у м.Овруч Житомирської області, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 14 листопада 2018 року, коли самостійно прибув до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_6 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення вчасно на службу та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

В подальшому 30.01.2019р. наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 31, молодшого сержанта ОСОБА_3 було призначено на посаду сапера відділення підвозу засобів інженерного озброєння взводу інженерних загороджень інженерно-саперної роти.

Під час подальшого проходження служби ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 , повторно в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 125, 126, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану 26 лютого 2019 року о 08 годині не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд за місцем свого фактичного проживання у м.Овруч Житомирської області, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 26 квітня 2019 року, коли прибув до військової прокуратури Житомирського гарнізону.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_6 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення вчасно на службу та його причини, не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у нез`явленні військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю за обставин викладених в обвинуваченні, пояснив, що після укладення в листопаді 2017р. контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 на посаді механіка - водія евакуаційного взводу ремонтної роти. Під час служби брав участь в АТО. Так як давно не був вдома, захотів відпочити, тому 23.05.2018р. не з`явився на військову службу та поїхав додому до батьків в м.Овруч, де проживав до 14.11.2018р., допомагав батькам по господарству. Зрозумівши, що вчинив неправильно, самостійно повернувся у військову частину та продовжив службу. Був призначений на посаду сапера відділення підвозу. Потім знову, під час проходження служби не з`явився 26.02.2019р. в частину, а поїхав в АДРЕСА_1 , де проживав у батьків до 26.04.2019р. Коли його стали розшукувати прибув до військової прокуратури. У вчиненому розкаявся.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд відповідно до ст.349КПК України за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ст.12КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставиною, що обтяжують покарання є вчинення злочину повторно.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 як особа характеризується позитивно за місцем проживання, посередньо по місцю служби, раніше не судимий, дає критичну оцінку своїм діям, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції Донецької області, а тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкцій статті за якою він визнається винуватим, звільнивши на підставі ст.75КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76КК України обов`язків.

Процесуальні витрати, речові докази у справі відсутні. Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст.371,373,374КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України і призначити йому покарання за цим законом 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1