Справа № 344/2441/20
Провадження № 1-кс/344/1099/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 звернувся в суд із скаргою на постанову від 17.07.2019 року про закриття кримінального провадження №0002606 від 27.08.2014 року та поновити строк на оскарження постанови.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав із мотивів, наведених в ній, та просив скаргу задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні вимоги скарги заперечив, в задоволенні даної скарги просив відмовити. Суду пояснив, що постанова про закриття кримінального провадження винесена слідчим на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчим суддею встановлено наступне.

Ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.

Під час досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатніх, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

В судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 17.07.2018 року закрито кримінальне провадження № № 0002606 відомості про яке 27.08.2014р. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст. 125 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, мотивами прийняття такої послужило те, що органами досудового розслідування було проведено всі можливі слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин вчинено кримінального правопорушення, свідків та очевидців, проведено всі необхідні в даному випадку експертизи. Однак встановити наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення не представлено можливим.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.05.2018 року було скасовано постанову слідчого СВ Івано-ФранківськогоМВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_7 від 25.11.2014 про закриття кримінального провадження № 0002606, відомості про яке 27.08.2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст. 125 КК України. Однак, жодних слідчих (розшукових) чи процесуальних дій слідчим в кримінальному провадженні виконано не було та 17.07.2019 року винесено постанову про закриття кримінального провадження.

З матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим в порушення ч. 2 ст. 9 КПК України досудове розслідування проведено не повно, без всебічного дослідження обставин кримінального провадження, не проведено необхідних слідчих дій.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається зокрема з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 110, 303, 306, 307, 309, 395 КПК України

П О С Т А Н О В И В:
Поновити строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0002606 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 17.07.2019 року про закриття кримінального провадження № 0002606 від 27.08.2014 року, для проведення подальшого досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено та підписано 21 лютого 2020 року.