Справа № 991/3606/20
Провадження1-кс/991/3718/20
У Х В А Л А
іменем України

12 травня 2020 року м.Київ

слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0002990 від 02.04.2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

1.До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту, накладеного ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 11.07.2019 у кримінальному провадженні № 0002990 від 02.04.2013 на нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.07.2019 накладений арешт на майно ОСОБА_5 , який є необґрунтованим, оскільки при розгляді цього питання не було перевірено обґрунтованість доводів клопотання та не було встановлено всі належні і достатні обставини стосовно наявності підстав для накладення арешту, зокрема: неможливість використання майна як доказу; не доведені наявні ризики; невідповідність майна ознакам речових доказів; законність джерел походження коштів, за які було придбано майно; неможливість конфіскації майна як виду покарання в майбутньому або використання його для відшкодування заподіяної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Крім того, представник власника майна зазначає, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення відпала потреба, аргументуючи тим, що у кримінальному провадженні № 0002990 від 02.04.2013 відсутні підозрювані, оскільки матеріали щодо них виділені в окремі провадження.
Заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 11.07.2019 на нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , а саме:
-

АДРЕСА_1 буд. 14, квартира № 42 (загальною площею 76,5 кв.м),
- м. Київ, вул. М.Драгомирова, буд. 2-А, гараж № НОМЕР_1 (площею 13,5 кв.м),

2. В судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримав, просив його задовольнити і скасувати арешт, накладний на об`єкти нерухомого майна з викладених у клопотанні підстав.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволені клопотання. Додатково пояснив, що зазначене майно було придбано на підставі цивільно-правових угод, як були засобами приховання його незаконного походження. У кримінальному провадженні № 0002990 ОСОБА_5 про підозру не повідомлялося, чи допитувалася вона як свідок, наразі невідомо. Адже кримінальне провадження складається близько із 600 томів, в той час як до НАБУ передано лише біля 300 томів. Разом з тим, із провадження № 0002990 виділено матеріали кримінальних проваджень - з останніми цифрами «0455» та «394», в яких конкретним особам повідомлено про підозру. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21.08.2019 в останньому кримінальному провадженні накладено арешт на це саме майно, в тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів. Що стосується провадження № 0002990, то в ньому відсутні підозрювані, досудове розслідування в ньому проводиться.

3. Заслухавши пояснення представника власника майна і прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла такого висновку.
3.1. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
3.2. Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, при розгляді клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість/необґрунтованість накладеного арешту та наявність/відсутність підстав для його подальшого застосування.

3.3. Із ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11.07.2019 вбачається, що Управлінням спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002990 від 02.04.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368, ч. 5 ст. 368, ч. 3 ст. 368-2, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1, ч. 1 ст. 382 КК України. Відповідно до цієї ухвали слідчим суддею задоволено клопотання прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням ОСОБА_6 та накладено арешт на нерухоме майно фізичної особи ОСОБА_5 , а саме на квартири, розташовані за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 (загальною площею 55,7 кв.м), АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 (загальною площею 76,5 кв.м), та на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_5 (площею 13,5 кв.м).
3.4. Постановою Генерального прокурора України від 18.11.2019 здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002990 від 02.04.2013 доручене детективам Національного антикорупційного бюро України. У зв`язку з цим, враховуючи приписи ст. 33-1 КПК України, розгляд клопотання у цьому кримінальному провадженні підсудне Вищому антикорупційному суду.
3.5. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Частиною другою цієї статті визначені випадки, у яких допускається арешт майна:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди
3.6. Правомірність та обґрунтованість такого арешту визначається наявністю передбачених законом підстав, зв`язком з обставинами кримінального правопорушення, що розслідується, та належним мотивуванням клопотання і ухвали про накладення арешту. Зміст ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 11.07.2019 свідчить, що об`єкти нерухомості, які зареєстровані у місті Києві на ОСОБА_7 , прямо вказані в повідомленні про підозри як на об`єкти, що були набуті внаслідок кримінально протиправних дій. Крім того, накладення арешту на вказане майно здійснюється з метою вжиття заходів щодо їх спеціальної конфіскації, як таке, що одержане внаслідок вчинення злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та пов`язаними з ними особами. Також арешт майна необхідно здійснити з метою конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкції статей інкримінованих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншим особам, передбачають покарання у вигляді конфіскації майна. Необхідність арешту майна також пов`язана з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінальних правопорушень, вчинених підозрюваними особами.
3.6.1. Відповідно до ст. 170 КПК України у випадку забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. В ухвалі Подільського районного суду м. Києва зазначено, що у органу досудового розслідування отримані достатні підстави вважати, що нерухоме майно в АДРЕСА_2 , придбано та оформлено на ОСОБА_5 за рахунок коштів одержаних ОСОБА_8 злочинним шляхом.
3.6.2. Накладення арешту на майно ОСОБА_5 здійснювалось, в тому числі, з метою вжиття заходів щодо їх спеціальної конфіскації, як таке, що одержане внаслідок вчинення злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та пов`язаними з ними особами.У випадку забезпечення спеціальної конфіскації арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. У ч. 1 ст. 96-2 КК України вказано, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
3.6.3. Для конфіскації майна як виду покарання арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
3.6.4. В свою чергу, для задоволення цивільного позову арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
3.6.5. Як вбачається із ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 11.07.2019, арешт на майно накладався, виходячи із наявності у кримінальному провадженні конкретних підозрюваних осіб. Заявлені в ухвалі цілі арешту були пов`язані з протиправними діяннями фізичних осіб, яким повідомлено про підозру і щодо яких здійснювалося кримінальне провадження.
Водночас постановою прокурора від 22.11.2018 з кримінального провадження № 0002990 було виділено в окреме кримінальне провадження матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 , а постановою слідчого Генеральної прокуратури України від 25.07.2019 вказане в клопотанні нерухоме майно ОСОБА_5 було визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000394.
3.7. Отже, в судовому засіданні встановлено, що станом на час розгляду клопотання у цьому кримінальному провадженні були відсутні підозрювані, оскільки матеріали щодо них були виділені в інші кримінальні провадження. Самій ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002990 про підозру також не повідомлялося. Відсутність у кримінальному провадженні № 0002990 від 02.04.2013 підозрюваних підтверджується доданим до матеріалів клопотання Витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.
3.8. При вирішенні питання про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002990 від 02.04.2013 слідчий суддя також враховує ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.08.2019 року, якою у кримінальному провадженні № 0000394 (за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ) накладено арешт на це саме нерухоме майно ОСОБА_5 . Отже, станом на сьогоднішній день на одні й ті самі об`єкти нерухомого майна накладено арешт у двох кримінальних провадженнях. Хоча чинне законодавство прямо не забороняє подвійний арешт, при здійсненні заходів забезпечення кримінального провадження, слід виходити в тому числі із реальності виконання завдань кримінального провадження. Враховуючи твердження прокурора, що відповідне нерухоме майно є об`єктом легалізації грошових коштів, отриманих протиправним шляхом, а матеріали по цих фактах виділені в інше провадження, у подальшому арешті цього майна у первісному кримінальному провадженні № 0002990 відсутня потреба.

4. Виходячи із зазначеного, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11.07.2019 арешт підлягає скасуванню. Тому клопотання представника власника майна ОСОБА_3 слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 2, 170-173, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

1. Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна задовольнити.
2. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11.07.2019 (справа № 758/8909/19) у кримінальному провадженні № 0002990 від 02.04.2013, на майно ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , а саме:
-квартиру АДРЕСА_6 (площею 55,7 кв.м.);
-квартиру АДРЕСА_7 (площею 56,2 кв.м.);
-гараж № НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_2 (площею 13,5 кв.м.);
-квартиру АДРЕСА_8 (площею 76,5 кв.м.);
3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1