Справа № 296/5395/20
УХВАЛА

Іменем України

09 липня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним клопотанням у якому просить суд скасувати арешт на майно, накладений ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 12.03.2020р. по справі № 296/1903/20.

В обґрунтування клопотання вказує, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000167 від 04.03.2020 року за фактом того, що під час перегляду відеороликів на сайті YouTube-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який транслює ОСОБА_6 , виявлено, що група осіб за попередньою змовою, діючи умисно, систематично заподіюють сильний фізичний біль, фізичні страждання, шляхом нанесення побоїв, мучення, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншим особам з метою примусити до вчинення дії, що суперечать їх волі, з метою залякування, незаконного утримування в неволі та неухильного виконання дій, які можуть спричинити шкоду їх здоров`ю та здоров`ю інших осіб.

Вважає, що на даний час необхідно скасувати арешт, оскільки експертиза арештованого майна вже проведена.

Адвокат та власник майна в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні частково заперечив щодо поданого клопотання. Вказав, що арешт відносно системнного комп`ютерного блок в корпусі чорного кольору; системного комп`ютерного блоку в корпусі чорного кольору з номером 19416W90100042; ноутбука Lenovo темно-сірого кольору; пристрою схожого на пейнтбольний автомат з маркуванням FT12; WIFI-роутер марки ASUS; електрошокера з дистанційним пультом; кайданків з металу білого кольору з віддистком «Воєнторг ДС»; три штативи із світловими лампами, захищеними тканинами; полімерного пакету з гумовими кулями, схожими до пейнтбольних; протигаза з фільтром; мобільного телефону марки SAMSUNG модель SМ-V105E, ІМЕІ НОМЕР_1 не може бути скасовано, оскільки вони мають значення у кримінальному провадженні, разом з тим в скасуванні арешту іншої частини речей, а саме: відеореєстратора марки ALHUA model DHI-NVR4104 4KS2 в корпусі білого кольору та блоку живлення; одну вебкамеру марки TRUST; ременя чорного кольору не заперечує.

Дослідивши надані матеріали, заслухавши сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 12.03.2020 року у рамках кримінального провадження №0000167 від 04.03.2020 року, за ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, накладено арешт на майно, зокрема на: банківську картку «А-банк» № НОМЕР_2 ; банківську картку «Mono-банк» № НОМЕР_3 ; банківську картку «Mono-банк» № НОМЕР_4 ; банківську картку «Приват банк» № НОМЕР_5 ; банківську картку «Приват банк» № НОМЕР_6 ; банківську картку «Універсал банк» № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_10 ; блокнот з написом на обкладинці «Україна єдина» з рукописними записами; мобільний телефон марки SAMSUNG модель SМ-V105E, ІМЕІ НОМЕР_1 ; блокнот в обкладинці із шкірозамінника темно-коричневого кольору з рукописними записами; відеореєстратор марки ALHUA model DHI-NVR4104 4KS2 в корпусі білого кольору та блок живлення; полімерний пакет з гумовими кулями, схожими до пейнтбольних; системний комп`ютерний блок в корпусі чорного кольору; системний комп`ютерний блок в корпусі чорного кольору з номером 19416W90100042; пристрій схожий на пейнтбольний автомат з маркуванням FT12; одну вебкамеру марки TRUST; кайданки з металу білого кольору з віддистком «Воєнторг ДС»; WIFI-роутер марки ASUS; предмет схожий на електрошокер з дистанційним пультом; мишоловку; деревяний молоток; ремінь чорного кольору; три штативи із світловими лампами, захищеними тканинами; ланцюжок з металу жовтого кольору; фрагмент пластикової пляшки з насадками та нашаруванням темно-зеленого кольору; три стречкартки мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» від абонентських номерів НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ; балон зі сльозогінним газом «Кобра»; протигаз з фільтром; медичний шприц з голкою. в ході проведення обшуку 05.03.2020 року.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов"язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п. 46 рішення у справі " Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі " Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі " Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах Sperrong and ОСОБА_2 v Sweden» від 23.09.82, «новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Враховуючи, що представником заявника доведена відсутність потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, і що скасування арешту не зашкодить подальшому проведенню досудового розслідування кримінального провадження, з чим погодився також і слідчий, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає за можливе скасувати арешт на майно, зокрема, відеореєстратора марки ALHUA model DHI-NVR4104 4KS2 в корпусі білого кольору та блоку живлення; одну вебкамеру марки TRUST; ременя чорного кольору.

Разом з тим, доводи клопотання про скасування арешту, зокрема на: системнний комп`ютерний блок в корпусі чорного кольору; системний комп`ютерний блок в корпусі чорного кольору з номером 19416W90100042; ноутбук Lenovo темно-сірого кольору; пристрій схожий на пейнтбольний автомат з маркуванням FT12; WIFI-роутер марки ASUS; електрошокер з дистанційним пультом; кайданки з металу білого кольору з віддистком «Воєнторг ДС»; три штативи із світловими лампами, захищеними тканинами; полімерний пакет з гумовими кулями, схожими до пейнтбольних; протигаз з фільтром; мобільний телефон марки SAMSUNG модель SМ-V105E, ІМЕІ НОМЕР_1 , є необґрунтованими, не встановлено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, що арешт накладено необґрунтовано в зв`язку з чим клопотання про скасування арешту в цій частині не підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного, враховуючи норми Конституції України, ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2016 року №5 " Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 98, 170-175, 309, 372, 392, 532 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 12.03.2020р., а саме на: відеореєстратора марки ALHUA model DHI-NVR4104 4KS2 в корпусі білого кольору та блоку живлення; одну вебкамеру марки TRUST; ременя чорного кольору.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Вказані речі (документи) повернути особі, в якої вони були вилучені (володільцю, власнику).

Ухвала остаточна оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1