Провадження № 1-кп/0186/9/20
Справа № 181/1339/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м.Першотравенськ
Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в дистанційному провадженні в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000352 від 11 серпня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Межова Межівського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, невійськовозобов`язаного, офіційно не працюючого, неодруженого, який має на утриманні малолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-24.10.2003 року Межівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі;

-08.04.2004 року Межівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.ч.1,4 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді шести років позбавлення волі;

-25.10.2011 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.296, ст.395, ст.70 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком три роки;

-постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 04.07.2012 року відмінено випробувальний строк направлено до виправної колонії строком на 5 років. Звільнений 11.09.2017 року по відбуттю покарання

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ( приймає участь у режимі відеоконференції)

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3 (приймає участь у відеоконференції)

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 10 серпня 2018 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, знаходячись в середині непрацюючої водонапірної башти, яка розташована на узбіччі вул. Левадна в смт. Межова Межівського району Дніпропетровської області, побачив раніше йому не знайому ОСОБА_7 , яка проходила повз башти та в правій руці тримала жіночу сумочку. У цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та обернення його на свою користь, діючи умисно, повторно, без застосуванням насильства, розуміючи, що його дії є очевидними для оточуючих, з метою незаконного власного збагачення, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди та бажаючи її настання, підбіг до потерпілої та шляхом ривка з правої руки ОСОБА_7 вирвав чорну жіночу сумку, в якій знаходилось майно потерпілої, а саме: жіночий гаманець світлого кольору з чотирма банківськими картками, трьома перепустками на ім`я ОСОБА_7 , які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, грошові кошти в сумі 3000 грн. (три тисячі гривень) та мобільний телефон марки «ERGO» F282 Travel, чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому знаходились сім-карти мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 та «ВФ Україна» № НОМЕР_4 , які матеріальної цінності для потерпілої не становлять.

Згідно висновку судового експерта № 11/12.1/838 від 16.10.2018 року ринкова вартість мобільного телефону марки «ERGO» F282 Travel ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 на 10.08.2018 року, тобто на момент вчинення кримінального правопорушення, могла складати 471 (чотириста сімдесят одна) грн. 67 коп.

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3471 ( три тисячі чотириста сімдесят одна) грн. 67 коп.

Обвинувачений ОСОБА_3 у ході судового розгляду визнав себе винним в скоєнні злочину, який йому інкримінують частково та зазначив, що, на його думку, його дії були кваліфіковані стороною обвинувачення невірно за ч.2 ст.186 КК України, тому що ним, відносно потерпілої ОСОБА_7 було скоєно злочин, який підлягає кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України. Також обвинувачений пояснив, що 10 серпня 2018 року його співмешканці був день народження, і в цей день їй на мобільний телефон надійшла смс про те, що їм зараховано грошові кошти у зв`язку з народженням дитини. Вони зі співмешканкою вирішили піти зняти грошові кошти на банкоматі, коли проходили біля водонапірної башти, то його співмешканка пішла далі, а він вирішив зайти до башти, щоб справити свої природні потреби. Він зайшов до башти та побачив, що там лежить ОСОБА_7 , яка знаходилась в стані алкогольного сп`яніння, біля неї на землі стояла жіноча сумка та пакет. Він вирішив взяти жіночу сумку, з якої в подальшому викрав мобільний телефон та грошові кошти в сумі 350 гривень. Вважає, що його дії були не очевидні для потерпілої, так як остання спала. ОСОБА_7 його не переслідувала та не намагалася припинити його дії, тому він вважає, що скоїв таємне викрадення чужого майна. У ході досудового розслідування потерпілій було повернуто викрадений мобільний телефон, грошові кошти він ОСОБА_7 не повернув. У скоєному розкаюється, прохав суд його суворо не карати.

Провівши судове слідство, ґрунтовно та всебічно дослідивши усі докази, надані сторонами провадження, суд приходить до переконання про наявність в діях обвинуваченого складу злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України, вина в скоєнні якого підтверджується наступними доказами.
Показами потерпілої ОСОБА_7 , згідно яких вона 10 серпня 2018 року приблизно о 16 годині 45 хвилин приїхала до смт.Межова з роботи, в цей день вона на банкоматі на території шахти зняла заробітну плату 3000 гривень купюрами по 500 та 200 гривень. В смт.Межова вона проходила повз залізничний вокзал та зайшла до магазину «Автостоп», де здійснила покупки та пішла додому по вул.Левадній. На зазначеній вулиці знаходиться стара водонапірна башта, якою вже не користуються, там майже не ходять люди, будинки знаходяться від неї на відстані, а також там на час скоєння злочину, були хащі ( не скошена висока трава). Коли вона проходила біля башти з неї вискочив ОСОБА_3 , який вихопив у неї з правої руки жіночу сумку, в якій знаходився мобільний телефон Ерго, гаманець з банківськими картками та робочими перепустками, а також грошові кошти в сумі 3000 гривень, та штовхнув її. Чи то від поштовху, чи то від несподіванки вона впала на землю, коли підвелася, то стала кричати ОСОБА_3 , щоб він повернув їй сумку. Потім пішла назад до залізничного вокзалу де стала кричати, що її пограбувати, хтось викликав поліцію, яка приїхала до місця скоєння злочину приблизно через 10 хвилин. Пограбування відбулося приблизно о 18 годині, вона в той день алкогольні напої не вживала. У ході досудового розслідування їй було повернуто мобільний телефон, гаманець, банківські картки та перепустки на її ім`я. Грошові кошти повернуті не були. Інші речі, які були викрадені ОСОБА_3 для неї матеріальної цінності не становлять. Цивільний позов нею не заявлявся. Прохала суд призначити ОСОБА_3 суворе покарання.

Поясненнями свідка ОСОБА_8 , який підтвердив суду, що 20 серпня 2018 року у другій половині дня до нього додому прийшла ОСОБА_9 ( мати обвинуваченого ОСОБА_3 ), яка запропонувала йому купити мобільний телефон її сина ОСОБА_10 чорного кольору за 200 гривень. Він погодився та придбав телефон, до якого в подальшому вставив свою сім-карту та користувався ним до моменту вилучення працівниками поліції.

Поясненнями свідка ОСОБА_11 , який в кінці серпня 2018 року прибирав територію парку біля Межівського територіального центру та біля дерева знайшов сумку темного кольору під якою лежало портмоне ( гаманець) світлого кольору з банківськими картами в ньому. Портмоне-гаманець він забрав та відніс до себе в гараж, так як думав що його будуть шукати. Про знахідку він сповістив своїх співробітниць. Через деякий час йому зателефонували з поліції та він видав знайдене портмоне-гаманець.

Показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які підтвердили суду, що в їх присутності восени 2018 року було проведено працівниками поліції впізнання потерпілою ОСОБА_7 особи, яка здійснила відносно неї пограбування влітку 2018 року. ОСОБА_14 було надано декілька фотознімків осіб чоловічої статі, де вона на фотознімку під номером 3 впізнала ОСОБА_3 , як особу яка викрала у неї сумку з мобільним телефоном та грошовими коштами.

Показами свідка ОСОБА_15 , яка підтвердила суду, що 10 серпня 2018 року приблизно о 17 годині 00 хвилин до магазину в якому вона працює продавцем заходила потерпіла ОСОБА_7 , яка придбала в магазині продуктів харчування приблизно на 40-50 гривень. Потім потерпіла поспілкувалася з чоловіками, які придбали пиво, а через деякий час пішла з магазину. В магазині ОСОБА_7 алкогольні напої не вживала та не купувала їх.

Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами, а саме: витягом з ЄРДР №0000352 від 11 серпня 2018 року відповідно до якого 10 серпня 2018 року приблизно о 18 годині 00 хвилин невідома особа чоловічої статі, знаходячись на вул.Левадній (Петровського) смт.Межова, Дніпропетровської області, відкрито умисно заволоділа майном, а саме жіночою сумкою, грошовими коштами в сумі 3500 грн. та мобільним телефоном марки «ERGO» F282 Travel, чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_7 . З викраденим невстановлена особа з місця події зникла, чим спричинила потерпілій матеріальні збитки (а.крим.пров.105); протоколом огляду місця події від 10 серпня 2018 року, яким підтверджено, що водонапірна башта знаходиться по вул.Левадній в смт.Межова Дніпропетровської області. У зазначеної башти відсутні вхідні двері та дах. ОСОБА_7 пояснила при огляді, що вона приблизно о 18 годині 00 хвилин проходила біля башти зі сторони вхідного отвору. Порівняшись з баштою вона побачила, що з отвору вибіг чоловік, який підбіг до неї та вирвав у неї з рук чорну жіночу сумку. В цей час ОСОБА_7 впала, та коли підвелася, побачила, що незнайомий їй чоловік побіг у бік залізничного вокзалу. Вона побігла за ним, але на пероні вже нікого не було. (а.крим.пров.106-108); довідкою щодо відпрацювання технічної інформації, згідно якої на підставі ухвали слідчого судді від 17 вересня 2018 року №1-кс/181/269/18 операторами телекомунікацій ПрАТ «ВФ Україна» надано тимчасовий доступ до інформації про моніторинг телефонних з`єднань мобільного телефону марки ERGO Travel моделі F282, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у період часу з 08 години 00 хвилин 10 серпня 2018 року по час проведення тимчасового доступу, а саме по 24 вересня 2018 року. Згідно отриманої інформації з 20 години 17 хвилин в імеі: НОМЕР_1 реєструвався абонент мобільного зв`язку за номером НОМЕР_5 та працював в телефоні до 20 серпня 2018 року до 10 години 54 хвилини ( абонентом мобільного зв`язку за номером НОМЕР_5 являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ). В подальшому за вказаним імеі: НОМЕР_1 , а саме з 11 години 37 хвилин 20 серпня 2018 року реєструється абонент мобільного зв`язку НОМЕР_6 , який працював по момент проведення тимчасового доступу до інформації про моніторинг телефонних з`єднань мобільного телефону ( абонентом мобільного зв`язку за номером НОМЕР_6 є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 )( а.крим.пров.114-115); протоколом огляду предмету від 05 жовтня 2018 року з фототаблицею, яким підтверджено, що ОСОБА_8 05 жовтня 2018 року видав працівникам поліції мобільний телефон марки ERGO моделі F282 Travel, чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 . Телефон клавішний, функціональні клавіші резинові чорного кольору з цифрами білого кольору. (а.крим.пров.116-118); висновком експерта №11/12.1/838 від 16 жовтня 2018 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «ERGO» F282 Travel, чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 на 10 серпня 2018 року могла складати 471 грн. 67 коп. (а.крим.пров.121-123); протоколом огляду предмету від 08 жовтня 2018 року з фототаблицею, відповідно до якого ОСОБА_11 добровільно видав працівникам поліції жіночий гаманець білого кольору в якому знаходились дві перепустки видані ПрАТ АП «Укрстрой» на ім`я ОСОБА_7 , дійсні до 31.12.2018 року та посвідчення видане ТОВ «Збагачувальна фабрика «Свято-Варварська» на ім`я ОСОБА_7 дійсне до 31.12.2018 року. Також в гаманці знаходилися три банківські картки Приватбанку та карта Райфайзен банку Аваль, НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_16 , яка дійсна до 02/21 ( а.крим.пров.126-127); протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 19 жовтня 2018 року яким підтверджено, що ОСОБА_7 на фотознімку під номером 3 (фото ОСОБА_3 ) впізнала чоловіка, який 10 серпня 2018 року вирвав у неї з правої руки жіночу сумку в якій знаходився мобільний телефон, жіночий гаманець з грошовими коштами в сумі 3000 гривень та 4 банківськими картками та 3 перепустками виданими на її ім`я. Потерпіла впізнала обвинуваченого за формою обличчя, короткою зачіскою з залисинами в лобній частині, темних глибоко посаджених очах та тонких губах (а.крим.пров.143-146); протоколом проведення слідчого експерименту від 05 листопада 2018 року та відеозаписом до нього,(переглянутого в судовому засіданні) за участю потерпілої ОСОБА_7 , яка надала пояснення, аналогічні поясненням наданим нею в ході судового розгляду кримінального провадження, про здійснення відносно неї відкритого викрадення майна 10 серпня 2018 року біля водонапірної башти, яка знаходиться по вул.Левадній в смт.Межова ( а.крим.пров.152-153, 159).

Оцінюючи докази надані стороною обвинувачення, суд не приймає до уваги протокол проведення слідчого експерименту від 21 листопада 2018 року, який було проведено за участі обвинуваченого ОСОБА_3 та відеозапис даного слідчого експерименту, в ході якого обвинувачений пояснив, що він скоїв відкрите викрадення майна ОСОБА_7 10 серпня 2018 року біля водонапірної башти в смт.Межова Дніпропетровської (а.крим.пров.149-150, 158), та вважає їх неналежними доказами, які отримані з порушеннями норм діючого КПК. Підтвердженням зазначеного є покази надані в ході судового розгляду свідками ОСОБА_17 та ОСОБА_18 згідно яких останні були понятим та статисткою при проведенні працівниками поліції трьох слідчих експериментів за участю ОСОБА_3 в різний час. При першому проведенні слідчого експерименту ОСОБА_3 відмовився від його проведення, що зафіксовано в протоколі проведення слідчого експерименту від 22 жовтня 2018 року ( а.крим.пров.147-148). При другому проведенні слідчого експерименту ОСОБА_3 повідомив, що він здійснив таємне викрадення майна ОСОБА_7 , а вже при третьому проведенні слідчого експерименту 21 листопада 2018 року повідомив, що відкрито викрав належне потерпілій ОСОБА_7 майно, в той же час при проведенні даного слідчого експерименту ОСОБА_3 весь час питав у слідчої, що він повинен казати, а та йому розповідала події, які відбулися 10 серпня 2018 року.

Ствердження обвинуваченого та його захисника, що ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_7 було скоєно таємне викрадення чужого майна, суд вважає хибними, тому, що потерпілою ОСОБА_7 з моменту скоєння відносно неї злочину було заявлено, що викрадення її майна відбулося відкрито особою чоловічої статі шляхом ривка з руки. В подальшому потерпіла провела впізнання особи, яка відкрито викрала її майно за фотознімками, та зазначила, що даною особою є ОСОБА_3 . У ході досудового та судового слідства потерпіла ОСОБА_7 свої покази не змінювала, вони були логічними та послідовними. Підстав для обмови обвинуваченого потерпілою в ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено, так як обвинувачений з потерпілою до подій 10 серпня 2018 року не були знайомі.

Враховуючи вищевикладене, суд розцінює часткове визнання вини обвинуваченим, як бажання останнього уникнути покарання за скоєння більш тяжкого злочину.

Суд не досліджував покази інших свідків, які були заявлені сторонами кримінального провадження так як сторони обвинувачення та захисту відмовилися від допиту свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , явку яких вони не змогли забезпечити в судове засідання.
Оцінивши усі зібрані докази відповідно до ст.94 КПК України з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно оскільки ці докази доповнюють один одного та у своїй сукупності є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи докази добуті під час судового розгляду, суд приходить до висновку, що скоєне обвинуваченим необхідно кваліфікувати в рамках пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також дані про особу обвинуваченого: неодружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше неодноразово судимий. Обставини, які обтяжують покарання рецидив злочинів. Обставин, які пом`якшують покарання в ході судового розгляду не встановлено.
Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі де він відбував покарання за скоєння тяжкого злочину(через 11 місяців після звільнення), що вказує на підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого та неможливість досягнення мети покарання, зокрема виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів за умов призначення покарання більш м`якого ніж передбачено законом.
З огляду на викладене, ураховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу, характеру вчинених дій, з урахуванням усіх обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_3 лише в умовах ізоляції від суспільства без застосування при призначенні покарання ст.69 КК України.
Суд вважає, що саме таке покарання ОСОБА_3 є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів, воно відповідатиме вимогам ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

У відповідність до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

По даному кримінальному провадженню в ході досудового розслідування було проведено судову товарознавчу експертизу, яка оформлена висновком експерта №11/12.1/838 від 16 жовтня 2018 року. Витрати пов`язані з залученням експерта документально підтверджені. За таких умов суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по залученню експерта у сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обиралася.

Речові докази: мобільний телефон марки «ERGO» F282 Travel, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , жіночий гаманець світлого кольору чотири банківські картки ( 3 Приватбанку, 1 Райффайзен банк Аваль) та три перепустки видані на ім`я ОСОБА_7 передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити за належністю; два DVD-R диска з відеозаписом слідчих експериментів за участю обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_7 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371,373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по залученню експерта в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази: мобільний телефон марки «ERGO» F282 Travel, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , жіночий гаманець світлого кольору чотири банківські картки ( 3 Приватбанку, 1 Райффайзен банк Аваль) та три перепустки видані на ім`я ОСОБА_7 передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити за належністю; два DVD-R диска з відеозаписом слідчих експериментів за участю обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_7 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення направити для вручення прокурору та обвинуваченому.

СУДДЯ ОСОБА_1