Справа № 172/1441/19
Провадження № 1-кп/172/17/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000411 від 10.12.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Покровське Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, утримує неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2010 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 22.09.2016 року № 172/835/16-ц ОСОБА_4 зобов`язано сплачувати кошти (аліменти) на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви 16.08.2016 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Однак, ОСОБА_4 , знаючи про свій обов`язок щодо сплати аліментів, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, не сплачував аліменти, внаслідок чого злісно ухилився від сплати аліментів. Так, ОСОБА_8 згідно з довідкою-розрахунком Васильківського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області з травня 2019 по грудень 2019 року виплат по аліментам на утримання неповнолітнього сина не здійснював та іншої допомоги на його утримання не надавав, тобто протягом вказаного періоду злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини.
Таким чином, ОСОБА_8 , будучи працездатною особою, працездатного віку, ніде офіційно не працював, заходів до працевлаштування не приймав, не звертався до місцевого центру зайнятості з приводу постановки на облік, матеріальної та іншої допомоги неповнолітньому сину не надавав, на попереджувальні листи Васильківського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про необхідність погашення заборгованості та сплати аліментів не реагував, в результаті чого у нього утворилася заборгованість зі сплати аліментів станом на грудень 2019 року у розмірі 12704,34 грн., що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав свою вину повністю, у скоєному каявся, не виявив бажання давати показання.
Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.
Судом роз`яснені наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження в ході судового засідання, а його умисні дії, що виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_8 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та повне визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
З урахуванням обставин справи, думки прокурора, потерпілої, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_8 визнаний винним у виді громадських робіт, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
На досудовому розслідуванні судові експертизи не проводилися. Цивільний позов не заявлено. Речові докази відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (восьмидесяти) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1