Справа №461/1993/20
Провадження №1кп/461/390/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 р. м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529 від 30.01.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львова, українки, громадянки України, із середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої, зокрема:

-10.12.2019 року вироком Личаківського районного суду м.Львова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання із встановленням 2 років іспитового строку;

-27.12.2019 року вироком Галицького районного суду м.Львова за ч.2 ст.185 КК України до 1 року і 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання із встановленням 1 року іспитового строку,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ст.198 КК України

в с т а н о в и в:

28 січня 2020 року, о 02:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу кафе-бару «Цісар», що знаходиться на вулиці Куліша, 13 у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно, шляхом вільного доступу, діючи повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних нею дій, передбачаючи шкідливі наслідки і бажаючи настання таких наслідків, викрала із кишені куртки ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Xioami redmi note 8», імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , вартість якого на момент купівлі становила 4999 грн., після чого ОСОБА_4 розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 28 січня 2020 року, о 02:10 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні ломбардного відділення «Ломбард «Фінанс», що за адресою: м.Львів, вул.Шпитальна,19, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що мобільний телефон марки «Xioami redmi note 8», імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , набутий нею злочиним шляхом, збула його у вказаному ломбарді та отримала за нього грошові кошти в сумі 2650 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.198 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі та пояснила, що 28 січня 2020 року, о 02:00 год., перебуваючи поблизу кафе-бару «Цісар», що знаходиться на вулиці Куліша, 13 у м.Львові, таємно викрала із кишені куртки ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Xioami redmi note 8», імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , після чого збула його у приміщенні ломбардного відділення «Ломбард «Фінанс», що за адресою: м.Львів, вул.Шпитальна,19, отримавши за нього 2650 гривень.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, однак подав заяву про проведення розгляду справи без його участі.

Враховуючи те, що обвинувачена не заперечувала фактичні обставини та судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, які їй інкриміновані, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст.185, ст.198 КК України є правильною, оскільки остання вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.198 КК України.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочини, скоєні обвинуваченою ОСОБА_4 є злочинами середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, при яких їх вчинено та особу обвинуваченої. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаялася у вчиненому, раніше неодноразово судима за умисні злочини проти власності, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, не одружена, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, має середню освіту, а тому суд дійшов висновку, що достатнім покаранням обвинуваченій буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 ст. 198 КК України, оскільки її виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.
Крім того, судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м.Львова від 27.12.2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 1 року і 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із призначенням 1 року іспитового строку.

Згідно ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Відтак, при призначенні покарання суд враховує положення ч.1 ст.70 КК України, згідно яких при сукупності злочинів, суд, призначивши покарання (основне та додаткове), за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, а також положення ч.1 ст.71 КК України, відповідно до якої, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ст. 198 КК України та призначити покарання:

за ч.2 ст.185 КК України (1) один рік і (6) шість місяців позбавлення волі;

за ст.198 КК України (1) один рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді (1) одного року і (6) шість місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного обвинуваченій покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 27.12.2019 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді (1) одного року (7) сім місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме: диск DVD-R із наявним відеозаписами на ньому залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1