Справа № 487/2328/20
Провадження № 1-кс/487/2935/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2020 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 14.04.2020 року, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
30.04.2020 року слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 14.04.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074, звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно,вилучене під час обшуку 29.04.2020 року в період часу з 11:03 години по 14:06 годину в приміщені кабінету за місцем роботи ОСОБА_5 , що знаходиться на першому поверсі, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: грошові кошти у сумі 3100 (три тисячі сто) гривень, з яких номіналом 500 (п`ятсот) гривень ВБ0134530, ЗЗ2555972, ЛВ4843513, ВБ4478871, СБ6606433, УЖ8138830, номіналом 50 (п`ятдесят) гривень ТБ6138784, ТБ3841129; мобільний телефон «iPhone» чорного кольору з SIM картою НОМЕР_1 ; блокнот синього кольору з маркуванням «ТОВ Побузький феронікелевий комбінат», в якому знаходяться аркуші паперу з нотатками, конверт «BusFor» із рукописним записом « ОСОБА_6 1995 р. военкомат», в якому міститься грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, а саме 10 (десять) купюр номіналом по 100 (сто) доларів США; грошові кошти у сумі 7500 (сім тисяч п`ятсот) Євро купюрами номіналом по 500 (п`ятсот) Євро у кількості 15 (п`ятнадцять) штук; 300 (триста) доларів США у кількості 6 (шість) штук номіналом 50 п`ятдесят) доларів США; 1 (одна) купюра номіналом 500 (п`ятсот) гривень; 5000 (п`ять тисяч) доларів США у кількості 50 (п`ятдесят) штук номіналом 100 (сто) доларів США; 50100 (п`ятдесят тисяч сто) доларів США купюрами номіналом 100 (сто) доларів США у кількості 501 (п`ятсот одна) штука; грошові кошти у сумі 250 (двісті п`ятдесят) гривень, з яких номіналом 200 гривень (двісті) ХД 1406548, номіналом 50 гривень (п`ятдесят) СЙ 1781218;грошові кошти у сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, з яких номіналом 500 гривень (п`ятсот) СГ0346129, УД 6911429, номіналом 200 гривень (двісті) ТД 7887440.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєвіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000074 від 14.04.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, 366-1 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється прокуратурою Кіровоградської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.04.2017 року наказом начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_7 № 70 о/с на посаду заступника начальника Голованівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області призначено підполковника поліції ОСОБА_5 .

Відповідно до статей 3, 8, 19, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно вимог статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ст.ст. 2, 23, 59 Закону України «Про Національну поліцію», завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, та інші.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Також, відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи не грошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

У відповідності до вимог п.п.3 п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», на працівників Національної поліції поширюється дія вказаного закону.

Статтею 22 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Згідно ч.3 ст.18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, заступник начальника Голованівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_5 постійно виконує функції представника влади, тобто є службовою особою правоохоронного органу, уповноваженою на виконання функцій держави.

Проте, в порушення зазначених вище вимог законодавства ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді заступника начальника Голованівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, вчинив корупційний злочин за наступних обставин.

14.04.2020 року близько 11:00 год. ОСОБА_5 , усвідомлюючи свої неправомірні дії, маючи умисел на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави, біля приміщення адміністративної будівлі Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, смт. Голованівськ, вул. Соборна, 23, зустрівся із раніше йому знайомим ОСОБА_8 , де в розмові повідомивши, що йому знайомі службові особи, які уповноважені на виконання функцій держави у вигляді видачі сертифікатів про закінчення водійських курсів та водійських посвідчень з категоріями «С» та «С1», надав останньому пропозицію надати йому неправомірну вигоду за вплив на таких осіб, розмір якої він повідомить в подальшому. Одночасно з цим ОСОБА_5 діючи умисне, маючи на меті створення умов, за яких ОСОБА_8 буде вимушений надати йому неправомірну вигоду щоб запобігти шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів щодо отримання посвідчення водія категорії «С» та «С1», зазначив, що він самостійно не зможе пройти навчання на водійських курсах та здати екзамени у відповідному сервісному центрі МВС України.

Того ж дня близько 13:30 год., продовжуючи свої злочинні дії, в ході телефонної розмови ОСОБА_5 , маючи злочинний намір на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 за вплив на прийняття рішень особами уповноваженими на виконання функцій держави, повідомив останньому, що для отримання документів про закінчення водійських курсів, він повинен передати йому грошові кошти у сумі 6750 грн. Отримавши вимогу ОСОБА_5 в телефонному режимі про надання неправомірної вигоди, ОСОБА_8 помилково для себе зрозумів, що її сума сягає не 6750 грн., а 6500 грн. Так само ОСОБА_5 діючи умисне, маючи на меті створення умов, за яких ОСОБА_8 буде вимушений надати йому неправомірну вигоду щоб запобігти шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів щодо отримання посвідчення водія категорії «С» та «С1», зазначив, що він має йому надати грошові кошти саме в цей день.

Сприймаючи ОСОБА_5 як службову особу правоохоронного органу, яка займає відповідальне становище та обізнана з реальним станом видачі громадянам посвідчень водія, бажаючи отримати посвідчення водія категорій «С», «С1», ОСОБА_8 був вимушений погодитись на незаконні вимоги ОСОБА_5 про передачу йому неправомірної вигоди.

Надалі, 17.04.2020 року близько 13:30 ОСОБА_5 перебуваючи у своєму службовому кабінету, що знаходиться в адміністративній будівлі Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області, що за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, смт. Голованівськ, вул. Соборна, 23, отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 6500 грн, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, уповноважених на видачу документів прозакінчення водійських курсів, а також необхідні копії документів та фотокартки.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи умисел на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави ОСОБА_5 в ході розмови з ОСОБА_8 в адміністративному приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , пред`явив вимогу останньому надати йому неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення службовими особами у повноважених на виконання функцій держави, а саме: повідомив, що для того щоб скласти іспити в територіальному сервісному центрі №3545 (м. Благовіщенське) вплинувши на службових осіб, що там працюють та отримати водійське посвідчення він повинен передати йому неправомірну вигоду у розмірі 100 доларів США, а також сплатити частину недотриманої ним 17.04.2020 вигоди у сумі 250 грн., яку останній помилково не передав, а також для здійснення офіційних платежів у сервісному центрі №3545 (м. Благовіщенське) в сумі 350 грн., на що ОСОБА_8 був вимушений погодитись.

Надалі, 29.04.2020 року близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у своєму службовому кабінету, що знаходиться в адміністративній будівлі Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області, що за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, смт. Голованівськ, вул. Соборна, 23, отримав від ОСОБА_8 другу частину неправомірної вигоди у сумі 2750 грн., що в еквіваленті долара США до гривні сягає 100 доларів США, за вплив на прийняття рішення особами сервісного центру №3545 (м. Благовіщенське), уповноважених на виконання функцій держави, за успішне складання іспитів та отримання посвідчення водія категорій «С», «С1», та частину неправомірної вигоди у сумі 250 грн. за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, уповноважених на видачу документів про закінчення водійських курсів, а також 350 грн. - за здійснення ОСОБА_5 офіційних платежів в сервісному центрі №3545 (м. Благовіщенське) за ОСОБА_8 .

Крім того, територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєвіздійснюється досудове розслідування за матеріалами Кіровоградського управління ДВБ НП України відносно заступника начальника Голованівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_9 щодо подання ним як суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції» за період 2016 - 2019 роки, в тому числі не зазначення наявних грошових коштів.

В ході здійснення досудового розслідування 29.04.2020 року в період часу з 11:03 год. по 14:06 год., на підставі санкціонованого дозволу суду, було проведено обшук в приміщені кабінету за місцем роботи ОСОБА_5 , що знаходиться на першому поверсі, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі 3100 (три тисячі сто) гривень, з яких номіналом 500 (п`ятсот) гривень ВБ0134530, ЗЗ2555972, ЛВ4843513, ВБ4478871, СБ6606433, УЖ8138830, номіналом 50 (п`ятдесят) гривень ТБ6138784, ТБ3841129; мобільний телефон «iPhone» чорного кольору з SIM картою НОМЕР_1 ; блокнот синього кольору з маркуванням «ТОВ Побузький феронікелевий комбінат», в якому знаходяться аркуші паперу з нотатками, конверт «BusFor» із рукописним записом « ОСОБА_6 1995 р. военкомат», в якому міститься грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, а саме 10 (десять) купюр номіналом по 100 (сто) доларів США; грошові кошти у сумі 7500 (сім тисяч п`ятсот) Євро купюрами номіналом по 500 (п`ятсот) Євро у кількості 15 (п`ятнадцять) штук; 300 (триста) доларів США у кількості 6 (шість) штук номіналом 50 п`ятдесят) доларів США; 1 (одна) купюра номіналом 500 (п`ятсот) гривень;5000 (п`ять тисяч) доларів США у кількості 50 (п`ятдесят) штук номіналом 100 (сто) доларів США;50100 (п`ятдесят тисяч сто) доларів США купюрами номіналом 100 (сто) доларів США у кількості 501 (п`ятсот одна) штука.

В ході проведення обшуку ОСОБА_5 пояснив, що вказані грошові кошти всі належать йому та він повинен їх віддати як борги.

При цьому, в декларації ОСОБА_5 - особи уповноваженої на виконання функцій держави вказані грошові кошти відсутні.

В ході особистого обшуку ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі 250 (двісті п`ятдесят) гривень, з яких номіналом 200 гривень (двісті) ХД 1406548, номіналом 50 гривень (п`ятдесят) СЙ 1781218; грошові кошти у сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, з яких номіналом 500 гривень (п`ятсот) СГ0346129, УД 6911429, номіналом 200 гривень (двісті) ТД 7887440.

У відповідності до п. п. 1, 2, 3 ч. 2, ч. 3-5 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій ст. 98 КПК України.

Постановою слідчого від 30.04.2020 року зазначене у клопотанні майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

За змістом ч. 1 ст. 961 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч. 1 ст. 962 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Як слідує з обставин даного кримінального провадження в межах даного об`єднаного кримінального провадження проводиться досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України, розпочатого по факту подання 05.03.2020 року ОСОБА_5 як суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції»» за 2019 рік, у тому числі невідображення грошових коштів в сумі 51 400 доларів США та 7500 Євро.
В межах даного провадження вказані кошти є предметом злочину та мають доказове значення, оскільки підлягають ідентифікації як відповідні грошові кошти, а не їх імітуючи об`єкти. Вказані грошові кошти постановою слідчого визнанні як докази у кримінальному провадженні.
Аналогічним чином інші документальні докази та грошові кошти мають доказове значення у провадженні та постановою слідчого визнанні доказами у провадженні.
Вищезазначені речі та документи містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюється під час кримінального провадження та підлягають визнанню речовими доказами.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 30.04.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Окрім того, вказані вище грошові кошти у відповідності до ст. 962 КК України як одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна й були предметом злочину, підлягатимуть спеціальній конфіскації.
Крім того, санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з конфіскацією майна. Відповідно, у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, вказані вище грошові кошти підлягатимуть конфіскації.

З матеріалів клопотання слідує, що ОСОБА_5 намагався приховати вказані вище кошти та не відображав їх в офіційних документах, у тому числі у відповідній декларації про доходи. Зазначене дає обґрунтовані підозри вважати, що незастосування заборони розпорядження зазначеним майном призведе до його зникнення, втрати, відчуження, приховування, розтрати або пошкодження, що перешкодить подальшому досудовому розслідуванню та цілям кримінального провадження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначене в клопотанні майно є доказом злочину, зберегло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також того, що вказане майно підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, та конфіскації як виду покарання, а також у зв`язку із доведеністю слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення. При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку 29.04.2020 року в період часу з 11:03 години по 14:06 години в приміщені кабінету за місцем роботи ОСОБА_5 , що знаходиться на першому поверсі, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: грошові кошти у сумі 3100 (три тисячі сто) гривень, з яких номіналом 500 (п`ятсот) гривень ВБ0134530, ЗЗ2555972, ЛВ4843513, ВБ4478871, СБ6606433, УЖ8138830, номіналом 50 (п`ятдесят) гривень ТБ6138784, ТБ3841129; мобільний телефон «iPhone» чорного кольору з SIM картою НОМЕР_1 ; блокнот синього кольору з маркуванням «ТОВ Побузький феронікелевий комбінат», в якому знаходяться аркуші паперу з нотатками, конверт «BusFor» із рукописним записом « ОСОБА_6 1995 р. военкомат», в якому міститься грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, а саме 10 (десять) купюр номіналом по 100 (сто) доларів США; грошові кошти у сумі 7500 (сім тисяч п`ятсот) Євро купюрами номіналом по 500 (п`ятсот) Євро у кількості 15 (п`ятнадцять) штук; 300 (триста) доларів США у кількості 6 (шість) штук номіналом 50 п`ятдесят) доларів США; 1 (одна) купюра номіналом 500 (п`ятсот) гривень; 5000 (п`ять тисяч) доларів США у кількості 50 (п`ятдесят) штук номіналом 100 (сто) доларів США; 50100 (п`ятдесят тисяч сто) доларів США купюрами номіналом 100 (сто) доларів США у кількості 501 (п`ятсот одна) штука; грошові кошти у сумі 250 (двісті п`ятдесят) гривень, з яких номіналом 200 гривень (двісті) ХД 1406548, номіналом 50 гривень (п`ятдесят) СЙ 1781218;грошові кошти у сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, з яких номіналом 500 гривень (п`ятсот) СГ0346129, УД 6911429, номіналом 200 гривень (двісті) ТД 7887440.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Другого слідчого відділу Слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1