Провадження № 1-кс/761/8789/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представників ТОВ «Антранс» - директора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 , розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень транзитно-конвертаційних груп СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_2 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання заступника начальника слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень транзитно-конвертаційних груп СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_2 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, про накладення арешту на майно в розмірі завданих збитків - 4 778 956,89 грн., а саме грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Антранс» (код ЄДРПОУ: 39956057) № НОМЕР_1 (код 980), № НОМЕР_2 (код 643), № НОМЕР_3 (код 980), № НОМЕР_4 (код 978), № НОМЕР_5 (код 840), № НОМЕР_6 (код 643), № НОМЕР_7 (код 980), № НОМЕР_8 (код 978), № НОМЕР_9 (код 980), № НОМЕР_10 (код 840) відкриті в столичний філії ПАТ КБ Приватбанк (МФО 380269) за адресою: 01001, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 1Д

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень транзитно-конвертаційних груп слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 03.02.2020 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України

При цьому, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «Антранс» (), перебуваючи у м. Києві, у період серпня 2018 - грудня 2019 в порушення вимог діючого законодавства (ч.1,8 ст. 257, ч.2 ст.71, ст.106, ст.285, ч.1 ст.266 Митного кодексу України, ст. 190, ст. 206 Податкового кодексу України) випустили у вільний обіг шляхом передачі в оренду підприємствам ТОВ "Іноваційна транспортна компанія" (код 41428805), ТОВ "Перша Українська вантажна компанія" (код 38955754), ТОВ "Меркурій Інтер Сервіс" (код 40194557), ТОВ "Статейра" (код 40884583), ТОВ "Ліал Транс" (код 42136680), ТОВ "Лайтон Стоун" (код 42302880) транспортні засоби (залізничні вагони), які було попередньо імпортовано із застосування митного режиму «Тимчасове ввезення». В результаті вказаних дій до бюджету не надійшли кошти на суму 4 778 956,89 грн.
Крім того, оглядом наявних інформаційних ресурсів ГУ ДФС у м. Києві встановлено, що ТОВ «Антранс» () в період з серпня 2018 року по грудень 2019 року користувалось переліком банківських рахунків , відкритих в столичний філії ПАТ КБ Приватбанк (МФО 380269).
Розрахункові рахунки № НОМЕР_1 (код 980), № НОМЕР_2 (код 643), № НОМЕР_3 (код 980), № НОМЕР_4 (код 978), № НОМЕР_5 (код 840), № НОМЕР_6 (код 643), № НОМЕР_7 (код 980), № НОМЕР_8 (код 978), № НОМЕР_9 (код 980), № НОМЕР_10 (код 840) відкриті в столичний філії ПАТ КБ Приватбанк (МФО 380269) за адресою: 01001, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 1Д використовуються як інструмент у незаконній схемі, підприємства здійснюють перерахування безготівкових коштів за отримані товари (роботи, послуги) у значних розмірах.

У результаті чого, кошти, які перераховуються на рахунки задіяних у незаконній схемі підприємств та є предметом кримінального правопорушення та одержані внаслідок вчинення суспільно небезпечного діяння.
З огляду на викладене та враховуючи, що грошові кошти, які зберігаються та надходять на вказані рахунки, являються предметом вчинених кримінальних правопорушень та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому, з метою забезпечення у майбутньому відшкодування збитків Державі, майбутнього цивільного позову або забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна, у тому числі з метою встановлення походження цих грошових коштів, у слідства виникла необхідність у арешті вищезазначених банківських рахунків, що дозволить зберегти кошти та цінності на них, та запобігти зникненню речових доказів.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні доводи клопотання підтримали та просили про його задоволення.
Представники власника майна заперечували проти накладення арешту.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, заслухавши учасників судового розгляду, прийходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження №0000060 року вбачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212 КК України.
При цьому, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на грошові кошти, що надходять та вже знаходяться на банківських рахунках ТОВ: «Антранс»№ НОМЕР_1 (код 980), № НОМЕР_2 (код 643), № НОМЕР_3 (код 980), № НОМЕР_4 (код 978), № НОМЕР_5 (код 840), № НОМЕР_6 (код 643), № НОМЕР_7 (код 980), № НОМЕР_8 (код 978), № НОМЕР_9 (код 980), № НОМЕР_10 (код 840) відкритих в столичний філії ПАТ КБ Приватбанк
Разом з тим, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що слідчим не доведено правову підставу для арешту грошових коштів, можливість використання їх як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.
Так, слідчим не доведено, що грошові кошти, на які необхідно накласти арешт, відповідають критеріям ст. 98 КПК України, тобто, що вони є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000060 та, як наслідок, можуть бути використані як доказ в даному кримінальному провадженні, зокрема за відсутності відповідного процесуального рішення слідчого.
Окрім того, зі змісту клопотання слідує, зокрема, що арешт на грошові кошти на зазначеному у клопотанні рахунку необхідно накласти з метою забезпечення у майбутньому заявленого цивільного позову при постановленні вироку судом, у тому числі з метою встановлення походження цих грошових коштів, що передбачено п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, однак з такою метою у даному випадку арешт може бути накладено виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Однак, з матеріалів кримінального провадження, наданих слідчому судді вбачається, що слідчим не доведено належними та достовірними даними існування обставин, які б давали підстави для заборони або обмеження користування, розпорядження майном.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.
Керуючись вимогами ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий судя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень транзитно-конвертаційних груп СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_2 про накладення арешту на майно - грошові кошти ТОВ «Антранс», що розміщені на рахунках у столичній філії ПАТ КБ «Приват Банк» відмовити.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1