Ухвала
іменем України

20 січня 2020 року

м. Київ
справа № 644/636/18
провадження № 51-222ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_5 у межах кримінального провадження № 0003631 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4

ст. 187 КК.
Встановлені обставини
За вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 листопада

2018 року ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено: за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років, за ч. 1 ст. 185 цього Кодексу до покарання у виді арешту на строк 2 місяці. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.
Задоволено цивільний позов ОСОБА_6 та стягнуто на її користь із

ОСОБА_5 500 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання щодо судових витрат і долі речових доказів.
Харківський апеляційний суд ухвалою від 10 жовтня 2019 року апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого та його захисника залишив без задоволення,

а зазначене рішення місцевого суду щодо ОСОБА_5 без змін.

Суть питання
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону та на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу Харківського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_5 і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, що подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи для обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід ураховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону касаційна скарга прокурора не містить обгрунтування незаконності ухвали суду апеляційної інстанції на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, для скасування цього судового рішення.
У касаційній скарзі не зазначено, які конкретно порушення процесуального закону допустив суд апеляційної інстанції, у чому полягають ці порушення, як вони вплинули чи могли вплинути на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення і чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК з огляду на положення статей 370, 374, 404, 412, 413 та 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку.
Зокрема, прокурор у касаційній скарзі не зазначив, чи заявляла сторона обвинувачення в апеляційному суді клопотання, яких усупереч вимогам ч. 3

ст. 404 КПКцей судбезпідставно не задовольнив, а також не зазначив, які конкретно доводи в апеляційній скарзі прокурора всупереч ст. 419 цього Кодексу суд апеляційної інстанції не дослідив, не перевірив і не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Касаційна скарга не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів, наведених в апеляційній скарзі прокурора.
Заперечуючи правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 та

ч. 1 ст. 185 КК, прокурор у касаційній скарзі не навів доводів та конкретних аргументів на обґрунтування твердження про неправильність застосування апеляційним судом норм матеріального права і неправильність правової оцінки обставин за фактичних обставин, установлених місцевим та апеляційним судами. Натомість прокурор указує на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і неправильну правову оцінку діяння, вчиненого

ОСОБА_5 , за інших обставин, встановлених судами (без посилань на раптово виниклий умисел на позбавлення життя потерпілої через образу та викрадення майна останньої одразу після позбавлення її життя), спонукаючи касаційний суд здійснити дослідження та переоцінку доказів (показань обвинуваченого) у справі, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу прокурора без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3