Справа №295/3217/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , засудженого вироком Орловського районного суду Орловської області від 25.01.2018 року та апеляційною ухвалою Орловського обласного суду від 26.07.2018 за п.п. «а,б,в» ч.4 ст. 162, п.п. «а,б» ч.4 ст. 162, ч.1 ст. 30, п. «а» ч.4 ст. 162 Кримінального кодексу Російської Федерації до 14 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, -

з участю прокурора ОСОБА_4

в с т а н о в и в :
Заступник начальника Управління міжнародної правової допомоги начальник відділу передачі засуджених осіб та виконання вироків Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовим клопотанням в порядку ст.606 КПК України про приведення вироку Орловського районного суду Орловської області від 25.01.2018 року та апеляційної ухвали Орловського обласного суду від 26.07.2018 у відповідність із законодавством України, яким ОСОБА_3 засуджено за п.п. «а,б,в» ч.4 ст. 162, п.п. «а,б» ч.4 ст. 162, ч.1 ст. 30, п. «а» ч.4 ст. 162 Кримінального кодексу Російської Федерації до 14 років позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.

Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, в клопотанні просить про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до положень ч.1 ст.610 КПК України неявка представника Міністерства юстиції не перешкоджає розгляду справи, у зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе проводити розгляд клопотання у відсутність заявника, виходячи з доводів клопотання та додатків до нього.

Засуджений ОСОБА_3 , як вбачається з внесеного клопотання, відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 1 УФСВП Росії по Тульській області. Матеріали клопотання місять заяву засудженого про переведення його для подальшого відбування покарання на територію України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання заявника, посилаючись на наявність всіх правових підстав для його задоволення, просив привести вирок суду іноземної держави відносно громадянина України ОСОБА_3 у відповідність із законодавством України та визначити норми Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

За вироком Орловського районного суду Орловської області від 25.01.2018 ОСОБА_3 вчинив розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, у великих та особливо великих розмірах, вчиненого із застосуванням насильства небезпечного для здоров`я, з погрозою застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я, з застосуванням предмету зброї, організованою групою, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, його визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п.п. «а,б,в» ч.4 ст. 162, п.п. «а,б» ч.4 ст. 162, ч.1 ст. 30, п. «а» ч.4 ст. 162 Кримінального кодексу Російської Федерації та засуджено до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Строк відбуття покарання визначено рахувати з 25.01.2018 року, при цьому зараховано в строк відбуття покарання його перебування під вартою з 28.08.2015 по 24.01.2018 року.

Апеляційною ухвалою Орловського обласного суду від 26.07.2018 вирок суду від 25.01.2015 змінено та ОСОБА_3 посилено покарання до 14 років позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. В решті вирок залишено без змін.

Відповідно до законодавства України відповідальність за вищевказане кримінальне правопорушення передбачена ч.4 ст. 187 КК України, а саме «напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства, у великих та особливо великих розмірах, вчинений організованою групою, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень (розбій)», а також за ч.1 ст. 14 ч.4 ст. 187 КК України «готування до нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я, вчиненого організованою групою, в особливо великих розмірах, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі».

Отже, дії ОСОБА_3 відповідно до Кримінального кодексу України необхідно кваліфікувати за ч.4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства, у великих та особливо великих розмірах, вчинений організованою групою, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень (розбій), та за ч.1 ст. 14 ч.4 ст. 187 КК України готування до нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я, вчиненого організованою групою, в особливо великих розмірах (розбій), але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Згідно ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: 1)якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2)якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави є меншим ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Також враховуючи, що покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку, суд не застосовує до ОСОБА_3 додаткове покарання у виді конфіскації майна, що передбачене ч.4 ст. 187 КК України як обов`язкове додаткове покарання, оскільки за вироком Російської Федерації таке покарання ОСОБА_3 не призначалось.

Як вбачається з копії паспорту громадянина України засуджений ОСОБА_6 має ім`я ОСОБА_7 , а в клопотанні Міністерства юстиції України зазначено ім`я - ОСОБА_8 , у зв`язку з цим для забезпечення в майбутньому виконання зазначеної ухвали суд постановляє своє рішення згідно паспортних даних засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст.9 Конституції України, ст.ст.9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст.603,610 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :
Клопотання Міністерства юстиції України задовольнити.

Визнати та виконати на території України вирок Орловського районного суду Орловської області від 25 січня 2018 року та апеляційну ухвалу Орловського обласного суду від 26 липня 2018 у відповідності із законодавством України, яким громадянин України ОСОБА_3 , засуджено за вчинення злочинів, передбачених п.п. «а,б,в» ч.4 ст. 162, п.п. «а,б» ч.4 ст. 162, ч.1 ст. 30, п. «а» ч.4 ст. 162 Кримінального кодексу Російської Федерації до покарання у вигляді 14 років позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 14 ч.4 ст. 187 КК України до покарання у виді 14 (чотирнадцять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання рахувати з 25 січня 2018 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 перебування в установах попереднього ув`язнення у період з 28 серпня 2015 року по 26 липня 2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1