Справа №288/753/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 року смт.Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду смт. Брусилів Житомирської області клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000218 стосовно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ялтушків Барського району Вінницької області, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 289КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Брусилівського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000218 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 289 КК України.
20.05.2020 року прокурор Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 ,.
25.05.2020 року судом було надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 та доставку його до суду для розгляду вищевказаного клопотання.
08.07.2020 року ОСОБА_4 було затримано та 09.07.2020 року доставлено до Брусилівського районного суду для розгляду клопотання.
В обгрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначив наступне.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 22.05.2016 близько 03 години у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи його, діючи з корисливим мотивом, скориставшись вільним доступом, знаходячись на своєму робочому місці - на прохідній, що розташована на території цукрового заводу ТОВ «Сігнет Центр» в с. Андрушки, по вул. Заводській, 5, Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_4 , охоронець ТОВ «Сігнет Центр», таємно викрав мобільний телефон марки «Nокіа» модель 105 вартістю 336 гривень 67 копійок, який був наданий йому у користування на час виконання службових обов`язків. В подальшому вказаний телефон забрав із собою та залишив територію цукрового заводу ТОВ «Сігнет-Центр», таким чином викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ТОВ «Сігнет Центр» збиток на суму 336 гривень 67 копійок.
Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім того, 22.05.2016 близько 03 години у ОСОБА_4 , охоронця ТОВ «Сігнет Центр», який перебував на робочому місці - на прохідній, яка розташована на території цукрового заводу ТОВ «Сігнет-Центр» в с. Андрушки, вул. Заводська, 5, Попільнянського району, Житомирської області, виник умисел на незаконне заволодіння автомобілем марки ВАЗ 21214, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 12.07.2013 року належить ОСОБА_6 , перебуває у правомірному користуванні ОСОБА_7 , та знаходився на стоянці перед прохідною.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливим мотивом, скориставшись вільним доступом та відсутністю сторонніх осіб, ОСОБА_4 шляхом підбору ключа потрапив всередину автомобіля, запустив двигун, після чого з місця скоєння злочину зник.
Таким чином, ОСОБА_4 поза волею власника та правомірного користувача незаконно заволодів автомобілем марки ВАЗ 21214, д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 97249 гривень, в подальшому розпорядившись ним на свій розсуд.
Своїми умисними діями, які виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.
Однак, під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 за встановленим місцем свого проживання відсутній та місце його постійного перебування не відомо, про що свідчать матеріали кримінального провадження в суді. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 14.09.2018р. ОСОБА_4 оголошено у розшук та кримінальне провадження щодо нього зупинено.
Постановою начальника СКП Попільнянського ВП КВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 на виконання ухвали Брусилівського районного суду заведено 05.12.2018 ОРС №1911004 відносно ОСОБА_4 , якого оголошено в державний розшук.
У ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_4 у період перебування в розшуку на території м. Вінниця вчинив знову кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та останнього повідомлено про підозру СВ Лівобережного ВП ВВП ГУНП в Житомирській області.
Врахувуючи, що обвинувачений переховується від суду та може вчинити інші злочини, то прокурор просив обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В суді прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
В суді обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувал, пояснив, що він не знав, що перебуває в розшуку, так як не отримував повісток до суду, а коли взнав, що його розшукують, то сам з"явився в поліцію, де його і затримали. Раніше, коли отримував виклики до суду, то з"являвся на судові засідання.
Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Главою 10 розділу II КПК України визначені види заходів забезпечення кримінального провадження та загальні правила їх застосування з метою досягнення дієвості цього провадження, до яких відповідно п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України відноситься і запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, про який клопоче сторона обвинувачення.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
В свою чергу, статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 289КК України.
Відповідно до діючого законодавства на 09.07.2020 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК Україги відноситься до злочину невеликої тяжкості, а вчмнене діяння, що кваліфіковане за ч. 1 ст. 185 КК України - є кримінальним проступком.
В матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, що ОСОБА_4 отримував виклики до суду і про те, що він переховувався від суду.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою вбачається недоцільним, оскільки прокурором не достатньо обґрунтовано неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , зокрема, особистого зобов`язання.
Так, доводи сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_4 буде вчиняти нові злочини, ґрунтуються лише на припущеннях, оскільки на даний час ОСОБА_4 вважається несудимим.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України суд має право зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.
З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
При цьому суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, те, що ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання та постійне місце мешкання, де проживає разом з матір`ю, що свідчить про стійкі соціальні зв`язки останнього, на даний час вважається несудимим.
Також, на думку суду, на обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно покласти обов`язок протягом двох місяців прибувати за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176-178, 179, 182, 184, 193, 194, 202, 350 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язок протягом двох місяців прибувати за кожною вимогою до суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з -під варти негайно в залі суду.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1