ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/132/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/1101/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
- секретаря ОСОБА_5 ,
- захисника ОСОБА_6 ,
- підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією прокурора на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.05.2020,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , по кримінальному провадженню №0000005 від 01.01.2020 про застосування у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як зазначено в ухвалі слідчого судді, до Дзержинського районного м. Харкова надійшло клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000005 від 01.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2-4).
В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0000005 від 01.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України за підозрою ОСОБА_7 .
07.03.2020 року ОСОБА_7 заочно був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого слідчий суддя послався на те, що прокурором не доведено факту вручення ОСОБА_7 підозри в порядку ч. 1 ст. 278 та ч. 2 ст. 135 КПК України у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України, а також наявності жодного ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.05.2020 та постановити нову, якою задовольнити клопотання.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляції прокурор до суду апеляційної інстанції не прибув.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки регламентовані ч.2 ст.422 КПК України судова колегія вважає можливим розглянути апеляцію по суті, без участі прокурора, належним чином повідомленого про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог ч.4 ст.405 КПК України дані обставини не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних причин.
Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України; висновок судово-хімічної експертизи №13/1/41се-20 від 16.01.2020; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою (а.с.2-4).
З ухвали слідчого судді вбачається, що відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по суті слідчий суддя дійшов висновку про відсутність існування обставин передбачених п. 2 ч.1 ст.194 КПК України.
Судова колегія приходить до висновку, що відмовлено у задоволенні клопотання слідчого необґрунтовано і передчасно, а на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів слідчим суддею не оцінено всі обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, що враховуються при обранні та продовженні запобіжного заходу та не враховано в належній мірі вимоги ст.194 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання.
Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Судова колегія приймає до уваги той факт, що підозрюваний раніше не засуджений та до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, не працює.
Також судова колегія погоджується з доводами прокурора в апеляційній скарзі, що є ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором при апеляційному розгляді не доведений.
Керуючись вимогами ч.1 ст.194 КПК України, судова колегія враховуєпозицію Європейського Суду з прав людинив рішенні «Ілійков проти Болгарії» (Ilijkov v.Bulgaria), № 33977/96. і наявність доведеного ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України і те, що ОСОБА_7 заочно пред`явлена підозра у скоєнні особливо тяжкого злочину за ч.5 ст.191 КК України за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років.

Між тим, під час розгляду апеляції не здобуто, а прокурором не доведено наявність доказів того, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_7 ч. 4 ст.194 КПК України.
Слід зауважити що ст.198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.
Таким чином судова колегія керується ч.4 ст.194 КПК України, яка чітко регламентує, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
За наведених обставин апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково і в силу вимог ч.3 ст.407 КПК України ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2018 рокущодо відмови у задоволенні клопотання про обрання у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати на підставі п.1, 3 ст.409 та ч.1 ст.412 КПК України.

Винести нову ухвалу якою застосувати стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, задовольнивши таким чином клопотання слідчого частково.

В силу вимог ст.181 та ч.5 ст.194 КПК України,зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Судова колегія вважає, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням певних обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України в межах строку досудового розслідування здатний на даний час забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.05.2020щодо відмови в задоволенні клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , по кримінальному провадженню №0000005 від 01.01.2020 про застосування у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_7 процесуальні обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк дії даної ухвали встановити в межах строку досудового розслідування.

Копію даної ухвали направити до національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді