Справа № 628/650/18
№ провадження 1-кп/646/393/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.05.2020 м.Харків

Червонозаводського районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
заявника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в приміщенні зали судових засідань Червонозаводського районного суду м.Харкова клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000556 від 12.06.2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого за ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинуваченого за ч. 3 ст.369 КК України, -

встановив:
В провадженні суду перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого за ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинуваченого за ч. 3 ст.369 КК України.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17.11.2017 року накладено арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку від 16.11.2017 року в тому числі трудову книжку ОСОБА_4 та на комплект документів на 8 арк.
До канцелярії суду надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на трудову книжку ОСОБА_4 та комплект документів на 8 арк., в обґрунтування якого зазначає, що трудова книжка ніякого відношення до кримінального провадження із яким пов`язаний судовий розгляд, що не має.
Заявник ОСОБА_4 в судовому засідання підтримав клопотання та просив задовольнити, та зазначив, що це порушує його право на працевлаштування.
Прокурор в судовому засідання не заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_4 в частині скасування арешту на трудову книжку, в іншій частині поклався на розсуд суду.
Суд, дослідивши матеріали справи в рамках заявленого клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного.
Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Згідно з чч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як передбачено ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17.11.2017 року накладено арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку від 16.11.2017 року в тому числі трудову книжку ОСОБА_4 та на комплект документів на 8 арк.
В судовому засіданні при дослідженні вищезазначеної трудової книжки було встановлено, що вона містить прізвище ОСОБА_4 на українській мові та ОСОБА_4 на російській мові. Отже, особа яка звернулася з клопотання про скасування арешту майна є власником вищезазначеної трудової книжки.
Згідно ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
В той же час, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що ОСОБА_4 , який є власником вищезазначеної трудової книжки, набув статусу учасника вищезазначеного кримінального провадження на стадії досудового розслідування кримінального провадження № 0000556 від 12.06.2017 року, чи на стадії судового розгляду.
Враховуючи перебування вищезазначеної трудової книжки під арештом з 17.11.2017 року, що порушує права ОСОБА_4 передбачені Конституцією України, а саме право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право на працевлаштування, суд з урахуванням думки прокурора та відсутності підстав щодо подальшого застосування цього заходу, приходить до висновку про часткове задоволення клопотання та скасування арешту на трудову книжку ОСОБА_4 .
В іншій частині клопотання відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.
На підставі викладеного, та керуючись ст.41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.98, 170, 174 КПК України, суд, -

постановив:
Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, застосованого в рамках кримінального провадження № 0000556 від 12.06.2017 року задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17.11.2017 року, на тимчасово вилучене в ході обшуку трудову книжку на ім`я ОСОБА_4 .
Повернути трудову книжку власнику ОСОБА_4 .
В іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1