Справа № 476/1110/19
Провадження № 1-кп/476/10/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2020 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець кримінальне провадження, внесене 11.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000278, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.м.т. Єланець Миколаївської області, громадянки України, освіта середня, неодруженої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що 10.11.2019 року близько 13:30 години ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні Єланецької автостанції ПрАТ «Мопас» за адресою: проспект Незалежності, 11 в с.м.т. Єланець Миколаївської області, в ході сварки, усвідомлюючи протиправність своїх дій, реалізуючи свій раптово виниклий умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, нанесла потерпілій ОСОБА_4 два удари долонею правої руки в скроневу ділянку зліва, після чого схопивши лівою рукою за волосся у потиличній частині голови повалила потерпілу спиною на землю та нанесла їй ще два удари ногою в область потилиці. Після цього ОСОБА_4 піднялася з землі та попрямувала до приміщення автостанції.

Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_6 наздогнала ОСОБА_4 та нанесла їй два удари долонею лівої руки в скроневу ділянку з права і, вихопивши мобільний телефон з рук потерпілої, кинула його об стіну у вказаному приміщенні. Намагаючись забрати свій мобільний телефон ОСОБА_4 попрямувала в бік ОСОБА_6 , в результаті чого остання нанесла потерпілій два удари долонею правої руки в скроневу ділянку зліва.

В подальшому, ОСОБА_6 біля дверей службового приміщення автостанції нанесла ОСОБА_4 ще два удари долонею правої руки в область верхньої щелепи зліва.

Таким чином, в результаті неправомірних умисних дій, усвідомлюючи протиправність свого діяння, ОСОБА_6 спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді чотирьох крововиливів в ділянці лоба справа, в виличній ділянці справа, в скроневій ділянці справа та в ділянці лівої щоки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 винною себе у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнала частково, суду пояснила, що 10.11.2019 року о 13:30 годині вона приїхала на мопеді на автостанцію в с.м.т. Єланець. В цей час потерпіла стояла в дверях автостанції, вона підійшла до неї, почала з нею розмову, в ході якої нанесла ОСОБА_4 один удар рукою в обличчя, в результаті чого остання похилилася. Коли потерпіла піднялася вона нанесла їй ще один удар в область обличчя. Потім вона вдарила потерпілу по руці і з її руки випав мобільний телефон. Після цього ОСОБА_4 побігла до службового приміщення і щось їй кричала. Потім вона сіла на мопед і поїхала з місця події. Всього вона нанесла потерпілій 4 удари в обличчя, ногами вона її не била. Згодна з обставинами викладеними в обвинувальному акті. Цивільний позов заявлений потерпілою вона визнала частково, а саме не погодилась із визначеним потерпілою розміром моральної шкоди.

Вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується слідуючими доказами.

Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що 10.11.2019 року близько 13:30 години ОСОБА_6 , під`їхала на мопеді до будівлі Єланецької автостанції, підійшла до неї, почала з нею сварку, в ході якої нанесла їй два удари долонею правої руки в обличчя. Після цього ОСОБА_6 схопила її лівою рукою за волосся у потиличній частині голови, повалила на підлогу і нанесла їй ще два удари ногою в область потилиці. Далі вона піднялася з землі і зайшла до приміщення автостанції. Після чого ОСОБА_6 наздогнала її, нанесла їй два удари долонею лівої руки в обличчя і, вихопивши мобільний телефон з її рук, кинула його об стіну у приміщенні автостанції. Намагаючись забрати свій мобільний телефон вона пішла в напрямку до ОСОБА_6 , в результаті чого остання нанесла їй два удари долонею руки в обличчя. Потім вона попрямувала до службового приміщення автостанції, але ОСОБА_6 наздогнала її біля дверей вказаного приміщення і нанесла ще два удари долонею руки в область верхньої щелепи зліва. В результаті вказаних дій вона отримала тілесні ушкодження і звернулася з заявою до Єланецького відділення поліції. Слідчий її направив для проходження судово-медичної експертизи до м. Вознесенськ. Після проходження вказаної експертизи вона знаходилась на лікуванні в Єланецькій ЦРЛ. Заявлений нею цивільний позов про стягнення з обвинуваченої на її користь матеріальної шкоди в сумі 4783,53 грн. зменшила, просила суд стягнути з потерпілої 3783,53 грн. Також в зв`язку перенесенням нею емоційних та душевних страждань, хвилювання, фізичного болю, приниженням честі та гідності, просила стягнути з ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 15000 грн. та 3500 грн. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 10.11.2019 року він перебував біля приміщення автовокзалу в с.м.т. Єланець Миколаївської області. В цей час обвинувачена під`їхала на мопеді до автовокзалу, підійшла до вхідних дверей вказаного приміщення, де в той час стояла потерпіла і нанесла останній декілька ударів в обличчя. Від отриманих ударів ОСОБА_4 впала, після чого піднялася і зайшла в приміщення автовокзалу. Залишившись на вулиці, він чув як в приміщенні автовокзалу потерпіла просила обвинувачену припинити насилля. Після чого він зайшов до приміщення автовокзалу і намагався зупинити насильницькі дії обвинуваченої, проте не зміг її вгамувати.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що 10.11.2019 року в обідній час вона стояла на порозі автовокзалу в с.м.т. Єланець разом з потерпілою ОСОБА_4 . В цей час до них підійшла обвинувачена і нанесла потерпілій декілька ударів в обличчя. Від отриманих ударів потерпіла присіла. ОСОБА_6 підняла потерпілу і далі між ними продовжилася сварка, в ході якої обвинувачена наносила потерпілій удари. Конфлікт продовжувався близько 5-10 хв. ОСОБА_9 намагався розборонити їх. Як розвивались події в приміщенні автовокзалу вона не бачила, оскільки вимушена була відволіктися до роботи. Після того як все закінчилось вона бачила, що у потерпілої був розбитий мобільний телефон і окуляри. Потерпіла зателефонувала до Єланецького відділення поліції та звернулась за допомогою до Єланецької центральної районної лікарні.

Крім пояснень вищевказаних осіб, вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується також сукупністю письмових доказів, зібраних під час досудового розслідування і досліджених судом в ході судового розгляду, в тому числі:

протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.11.2019 року, із якого вбачається, що 10.11.2019 року близько 13.00 години ОСОБА_6 в приміщенні Єланецької автостанції спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин обличчя (а.п.70);

протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_4 від 22.11.2019 року та відеозаписом вказаної слідчої дії, із яких вбачається, що в присутності понятих потерпіла ОСОБА_4 показала як 10.11.2019 року ОСОБА_6 наносила їй тілесні ушкодження в приміщенні Єланецької автостанції (а.п. 73-78);

протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_6 від 29.11.2019 року та відеозаписом вказаної слідчої дії, із яких вбачається, що в присутності понятих ОСОБА_6 показала як 10.11.2019 року вона нанесла тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 в приміщенні Єланецької автостанції (а.п. 79-83);

висновком експерта № 401 від 27.11.2019 року із якого вбачається, що у ОСОБА_4 виявлено чотири крововиливи в ділянці лоба справа, в виличній ділянці справа, в скроневій ділянці справа, в ділянці лівої щоки, крововиливи виникли від дії тупого (тупих) предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею. Крововиливи відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.п. 84-86).

Судом також досліджені характеризуючі матеріали на обвинувачену, згідно яких ОСОБА_6 дійсно проживає по АДРЕСА_1 . За місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, за викладених вище обставин.
Наведені вище дії ОСОБА_6 стороною обвинувачення вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Обираючи обвинуваченій міру покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд не вбачає пом`якшуючих покарання обставин.

Обтяжуючих покарання обставин для обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та положень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. "Про практику призначення судами кримінального покарання", особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При визначенні покарання суд враховує особу обвинуваченої, яка не працює, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, її ставлення до вчиненого злочину, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочину невеликої тяжкості, суспільну небезпечність даного злочину, обставини за яких було вчинено злочин, наслідки, що настали від злочину, думку потерпілої щодо покарання, яке необхідно призначити, висновок органу пробації, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинений нею злочин, у вигляді штрафу. Таке покарання буде, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до частини першої статті 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
По даній справі потерпілою заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_6 в відшкодування завданих їй матеріальних збитків 4783,53 грн., 15000 грн. моральної шкоди та 1000 грн. процесуальних витрат. В судовому засіданні потерпіла та її представник позовні вимоги змінили, просили суд стягнути з обвинуваченої матеріальних збитків в сумі 3783,53 грн., 15000 моральної шкоди та 3500 грн. процесуальних витрат. Обвинувачена вказані позовні вимоги визнала частково.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши надані докази, суд вважає, що вказаний позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню відповідно до положень ст. 1166 ЦК України.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вимоги потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_6 на її користь матеріальної шкоди в сумі 3783,53 грн. підлягають задоволенню, оскільки вони підтверджені документально і визнаються обвинуваченою.

У зв`язку з протиправними діями обвинуваченої потерпіла ОСОБА_4 отримала фізичний біль, душевні страждання, оскільки остання після отриманих тілесних ушкоджень перебувала на стаціонарному лікуванні у Єланецькій центральній районній лікарні, а також у зв`язку з вищевказаними протиправними діями обвинуваченої був порушений звичайний порядок і спосіб життя потерпілої.

Враховуючи характер та обсяг психологічних страждань потерпілої, внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 , істотність вимушених змін, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості суд вважає, що заявлена потерпілою сума в 15000 грн. як компенсація моральної шкоди є завищеною і не відповідає ступеню моральних страждань понесених потерпілою, тому з обвинуваченої на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, відповідно до ст. 127-129 КПК України, на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню сума в розмірі 7000 грн.

Вимоги потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_6 процесуальних витрат в розмірі 3500 грн. підлягають задоволенню, так як вказані витрати підтверджені документально, співмірні із заявленими позовними вимогами, відповідають складності справи і часу витраченого адвокатом на підготовку документів і участі в судових засіданнях.

Речові докази, процесуальні витрати у справі відсутні. Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_11 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити їй покарання в вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 3783 (три тисячі сімсот вісімдесят три) грн. 53 коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, 7000 (сім тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Необхідність у застосуванні запобіжних заходів відсутня.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1