печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка звернулась із заявою адвокат ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про відвід слідчого третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві ОСОБА_6 та прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000457 від 23.04.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

07.04.2020 адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із заявою про відвід слідчого третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві ОСОБА_6 та прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000457 від 23.04.2019 року.
В обґрунтування поданої заяви зазначив, що на досудовому розслідуванні Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві знаходиться КП № 0000457 від 23.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 426, ч. 4 ст. 190 КК України.
Також, адвокат ОСОБА_3 у своїй заяві зазначає, що у кримінальному провадженні № 0000457 слідчим ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_4 допущені ряд системних процесуальних зловживань, які в своїй сукупності викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого та прокурора.
28 листопада 2019 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва постановлено ухвалу у кримінальному провадженні № 0000457, якою відмовлено слідчому третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Натомість, цією ж ухвалою суд вирішив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 05 січня 2020 р., а також покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
27 грудня 2019 року слідчим Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 подано слідчому судді Печерського районного суду міста Києва клопотання погоджене прокурором третього відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 у кримінальному провадженні 0000457.
В клопотанні про продовження запобіжного заходу від 27 грудня 2019 року слідчий просив не лише продовжити обраний у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід, але й покласти на нього додаткові процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, які не були на нього покладені згідно ухвали про обрання запобіжного заходу.
Ухвалою про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту від 28.11.2019 року суд зобов`язав ОСОБА_5 : прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого; не відлучатися із Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками а також іншими підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000457 від 23.04.2019 р.; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Перелік покладених обов`язків на підозрюваного згідно цієї ухвали є виключним.
Натомість, у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу слідчий просив окрім інших обмежень, покладених на підозрюваного згідно ухвали про вжиття запобіжного заходу, зобов`язати ОСОБА_5 носити електронний засіб контролю.
Тобто, слідчий, за відсутності для того обґрунтованих підстав, просив не лише продовжити строк запобіжного заходу, але й покласти на підозрюваного додаткові обмеження, щодо яких суд, при обранні запобіжного заходу, дійшов висновку про відсутність підстав для їх застосування.
Серед іншого, в клопотанні про продовження строку запобіжного заходу слідчий просив зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 не відлучатись із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, в той час як в ухвалі про обрання запобіжного заходу від 28 листопада 2019 року суд зобов`язав ОСОБА_5 не відлучатись із Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Дотримання заборони не відлучатись із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду фактично позбавляє ОСОБА_5 можливості реалізувати право на трудову діяльність та здійснювати матеріальне забезпечення своєї сім`ї, в якій ОСОБА_5 забезпечує, зокрема, двох неповнолітніх дітей (є батьком чотирьох дітей, двоє із яких є повнолітніми).
Сумлінно виконуючи обов`язки, покладені ухвалою про вжиття запобіжного заходу, ОСОБА_5 відлучався до місця своєї роботи на підприємстві «НВП «Темп-3000», яке знаходиться в Київській області за адресою: смт. Ворзель, вул. Курортна 15A.
Тобто, зміст клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу (прохальна частина такого) дає підстави для висновку, що, розуміючи виконання ОСОБА_5 обов`язків та дотримання заборон, покладених на нього ухвалою про вжиття запобіжного заходу, слідчим ОСОБА_6 за погодженням із прокурором ОСОБА_4 було здійснено спробу покласти на підозрюваного такі обов`язки, які істотно та безпідставно обмежуватимуть його права.
Також, в клопотанні про продовження строку запобіжного заходу слідчий за погодженням із прокурором просив слідчого суддю заборонити залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку в межах строку досудового розслідування.
Натоміть, ухвалою про вжиття запобіжного заходу ОСОБА_5 заборонено в період з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. залишати фактичне місце проживання за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги та можливістю в разі необхідності відвідання лікарняних закладів.
Таким чином, подаючи клопотання про продовження запобіжного заходу, слідчий та прокурор, яким погоджено клопотання про продовження запобіжного заходу, за відсутності для того законних підстав здійснено спробу покладення на підозрюваного обмежень, наявність яких, за певних об`єктивних умов, унеможливить виконання ОСОБА_5 вимог ухвали про вжиття відносно нього запобіжного заходу.
Обмеження за будь-яких обставин не покидати місце проживання в період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку (як про це просив слідчий в клопотанні про продовження запобіжного заходу) може створювати загрози для здоров`я та життя підозрюваного, до прикладу у випадку необхідності госпіталізації.
Натомість, за обставин необхідності госпіталізації, ОСОБА_5 об`єктивно не зможе дотриматись заборони не покидати місце проживання в певний час, що, в свою чергу, створить підґрунтя для подальшого застосування до нього інших, більш суворих заходів процесуального примусу.
Дії слідчого, які погоджені прокурором, вказують на свідоме намагання створити для ОСОБА_5 такі умови, які за певних обставин, що не залежать від волі підозрюваного, не дозволять йому дотримуватись процесуальних обмежень
Зазначене свідчить про упередженість зі сторони обвинувачення у відношенні ОСОБА_5 , яке проявляється, зокрема, але не виключно, у намаганні створити для підозрюваного такі умови запобіжного заходу, за яких є ймовірність їх недотримання ОСОБА_5 за об`єктивних обставини, відтак створить для слідчого ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_8 можливість покладення на ОСОБА_5 інших, більш суворих процесуальних обмежень фактично за відсутності для того обґрунтованих підстав.
Серед іншого, у кримінальному провадженні № 0000457 сторона обвинувачення намагається штучно створити «обґрунтовану підозру» у вчиненні злочину ОСОБА_5 .
Для цього слідчим до матеріалів кримінального провадження було долучено численні матеріали, які не є належними доказами у розумінні КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Натомість, як вбачається із реєстру матеріалів кримінального провадження, доданих до клопотання про обрання запобіжного заходу та про продовження строку запобіжного заходу, в матеріалах кримінального провадження наявні документи, які не мають жодного відношення до поставки бронежилетів по Договору № 286/3/19/56 від 04.03.2019 року, відтак ці матеріали не мають доказового значення у кримінальному провадженні №0000457.
Зокрема, це: видаткові накладні, інвойси, які датуються 2018 роком (ст. 49-50; ст.109-116), так само, як і договір № 13/18/302 від 26.10.2018 року (ст. 60-67). Натомість, Договір № 286/3/19/56 було укладено в 2019 році; акти приймального контролю по шкарпетках (ст. 96-108), в той час як, предмет закупівлі по Договору № 286/3/19/56 бронежилети; інвойси датою 2018 року (ст. 109-116) (договір № 286/3/19/56 укладено в 2019 році); акти, протоколи випробувань тканини, ниток, бронежилетів у лютому місяці 2019 року за іншими договорами в іншому кольорі (ст. 117-150); документи щодо поставок сорочок та кальсонів (ст. 151-154); протоколи випробувань тканини за договорами 2018 року (ст. 156-157); листування підприємств з Міністерством оборони України щодо розробки нових вимог до бронежилетів та шоломів (ст. 158-199).
Окрім того, до матеріалів кримінального провадження долучено недостовірні відомості, зокрема - «розмову з технологом ОСОБА_9 », враховуючи, такого технолога як « ОСОБА_9 » на підприємстві «НВП «Темп-3000» ніколи не було.
Долучення до матеріалів кримінального провадження громіздкої кількості матеріалів, які не мають жодного доказового значення у кримінальному провадженні № 0000457, прямо свідчить про намагання слідчого створити в суду переконання наявності численних доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину.
Тобто, такі дії, окрім того, що свідчать про упередженість слідчого та прокурора у відношенні ОСОБА_5 , вказують також на введення в оману суду стороною обвинувачення.
Зазначу також, що обставини, які можуть свідчити про факт вчинення злочину (що стало підставою для внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань по кримінальному провадженні № 0000457) відсутні, проміжні результати досудового розслідування у кримінальному провадженні стороною обвинувачення були навмисно спотворені, у зв`язку із чим, Директором ТОВ «НВП «Темп-3000» було подано: скаргу на дії органу досудового розслідування до Директора Державного бюро розслідувань від 09.06.2019 року; скаргу на дії слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні до Генерального прокурора України від 30.07.2019 року.
Здійснюючи нагляд на досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні № 0000457, прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 було погоджено дії слідчого включно із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу, яким здійснено спробу покладення на підозрюваного додаткових необґрунтованих зобов`язань та обмежень. Це стверджує, зокрема, про неефективність нагляду, здійснюваного у кримінальному провадженні прокурором.
Згідно вимог КПК України прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при проведенні досудового розслідування. Зважаючи на це, погодження слідчому дій, вчинених із значними процесуальними зловживаннями та спрямованих на порушення прав підозрюваного у КП свідчить про упередженість також і зі сторони прокурора.
Звертаю увагу суду, що до матеріалів кримінального провадження № 0000457 долучено, а також подано до суду для вирішення питання про обрання та продовження запобіжного заходу, матеріали проведення оперативно-розшукових заходів без розсекречення таких.
Так, до клопотання про вжиття запобіжного заходу та про продовження запобіжного заходу додано матеріали кримінального провадження в яких виявлено: протокол за результатами проведення оперативно-розшукового заходу аудіо, відеоконтроль особи: ОСОБА_10 з 29.03.2019 року по 03.05.2019 року; протокол за результатом проведення оперативно-розшукового заходу аудіо, відеоконтроль особи: ОСОБА_11 з 29.03.2019 року по 03.05.2019 року; протокол за результатами проведення оперативно-розшукового заходу - аудіо, відеоконтроль особи: ОСОБА_12 з 29.03.2019 року по 03.05.2019 року.
Відповідно до п.п. 5.9, 5.10 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої Наказом від 16.11.2012 № 114/1042/516/1199/936/1687/5 (надалі Інструкція) після завершення проведення негласних слідчих (розшукових) дій грифи секретності МНІ щодо їх проведення підлягають розсекреченню на підставі рішення прокурора, який здійснює повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, з урахуванням обставин кримінального провадження та необхідності використання матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій як доказів після проведення таких дій, у випадку, якщо витік зазначених відомостей не завдасть шкоди національній безпеці України.
Таке рішення оформлюється постановою прокурора, який здійснює повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, що погоджується керівником прокуратури.
Тобто, інформація, отримана в результаті проведення оперативно-розшукової дії, після завершення такої підлягає розсекреченню, що оформлюється постановою прокурора, який здійснює процесуальне керівництво.
Постанова про розсекречення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні в матеріалах кримінального провадження відсутня.
До матеріалів кримінального провадження були долучені лише протоколи про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, без постанови прокурора про їх розсекречення, що свідчить про неможливість використання протоколу як доказу, а також про розголошення інформації, яка є секретною та розголошення якої може зашкодити слідству.
Також, на протоколі за результатами проведення оперативно-розшукового заходу - аудіо, відеоконтроль особи ОСОБА_12 не проставлено дату протоколу (число місяця), лише зазначено місяць та рік (графа, де має зазначатись число незаповнена), в той час як дата протоколу є обов`язковим реквізитом такого.
Такі дії зі сторони прокурора та слідчого вказують не лише на неефективність нагляду у кримінальному провадженні зі сторони прокурора та грубі процесуальні порушення зі сторони слідчого та прокурора, але й вказують на намагання сторони обвинувачення якнайшвидше надати до суду документи, які можуть підтверджувати вину підозрюваного ОСОБА_5 , розуміючи порушення норм закону та нехтуючи такими нормами.
15.11.2019 року, тобто до набуття статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 до органу досудового розслідування подано клопотання про його допит в якості свідка, зважаючи, що він може повідомити про обставини, які мають значення у даному кримінальному провадженні.
В день проведення допиту, після проведення допиту ОСОБА_5 в якості свідка, останньому відразу ж було вручено повідомлення про підозру. При цьому, допит ОСОБА_5 було проведено саме в статусі свідка.
Згідно КПК України, свідок та підозрюваний мають різні процесуальні статуси.
Зокрема, підозрюваний наділений розширеним переліком інших прав (передбачені ст. 42 КПК України) , порівнюючи із процесуальним статусом свідка.
До прикладу, відповідно до ст. 66 КПК України, право свідка подавати докази у кримінальному провадженні прямо не передбачено законом. Проте, таке право має підозрюваний у кримінальному провадженні.
Так, відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право: збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази.
Під час допиту в якості свідка, ОСОБА_5 було надано слідчому пояснення із додатками (документами), які слідчий формально долучив до матеріалів кримінального провадження, не надавши ОСОБА_5 доказів долучення.
Порядок допиту та вручення підозри ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000457 свідчить про спрямованість дій зі сторони слідчого на створення перешкод підозрюваному у реалізації ним законних процесуальних прав, а отже упередженість у відношенні ОСОБА_5 , наявність зацікавленості за будь-яких умов довести його вину у вчиненні злочинів, до яких ОСОБА_5 не причетний.
Про упередженість слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0000457 у відношенні ОСОБА_5 вказує також те, що незважаючи на подання клопотань про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (подано 23.11.2019 року), такі матеріали для ознайомлення надані не були, жодної відповіді на клопотання про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 та його захисники не отримували.
При цьому, що процесуальне право підозрюваного/обвинуваченого на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження надано КПК України з метою, зокрема, реалізації ним права подачі доказів в підтвердження позиції щодо невинуватості у вчиненні кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється.
В контексті зазначеного, слід звернути увагу, що ст. 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Тобто, зміст ст. 2 КПК України визначає, що сторона обвинувачення повинна брати до уваги як докази, які підтверджують можливе вчинення злочину певною особою, так і докази, які спростовують таку можливість, та на основі всіх зібраних доказів формувати висновки, що можуть лягти в основу обвинувального акту.
Натомість, обставини системних та неодноразових процесуальних порушень та зловживань зі сторони обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000457 стверджують про те, що слідчим здійснюється збір та долучення до матеріалів кримінального провадження лише тих доказів, які можуть підтверджувати вину ОСОБА_5 та ігноруються обставини та докази, які спростовують можливість вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому у кримінальному провадженні № 0000457 злочину.
Підстави для відводу слідчого та прокурора у клопотанні вказувалось, що у кримінальному провадженні 0000457 слідчим ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_4 допущено ряд системних процесуальних зловживань, які в своїй сукупності викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого та прокурора.
Одночасно, в клопотанні вказано про конкретні обставини цих систематичних зловживань, зокрема: ігнорування стороною обвинувачення клопотань сторони захисту про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження; долучення до матеріалів кримінального провадження численних доказів, які не мають жодного відношення до кримінального провадження, з метою створення видимості ґрунтовної доказової бази, яка підтверджує вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення; намагання сторони обвинувачення безпідставно покласти на ОСОБА_5 додаткові процесуальні обов`язки під час розгляду клопотань про продовження запобіжного заходу (покладення яких, за певних обставин, що не залежать від волі підозрюваного, не дозволять йому їх дотримуватись).
В підтвердження того, що стороною обвинувачення, точніше слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_13 за процесуального керівництва прокурора ОСОБА_4 ігноруються клопотання, та загалом право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження сторони захисту надаємо копію клопотання від 29 квітня 2020 року з доказами направлення слідчому.
Вказане клопотання, як і численні інші було проігноровано слідчим.
Одночасно, із самого початку відкриття кримінального провадження, стороною обвинувачення за процесуального керівництва прокурора ОСОБА_4 прийнята позиція ігнорування не лише клопотань про ознайомлення із матеріалами підозрюваного ОСОБА_5 (після набуття ним цього статусу), але й клопотань підприємства, де ОСОБА_5 є засновником ТОВ «НВП «Темп-3000».
Так, представником ТОВ «НВП «Темп-3000» адвокатом ОСОБА_14 28.10.2019 року подано слідчому клопотання, про залучення представника ТОВ «НВП «Темп-3000» до проведення всіх процесуальних дій КП № 0000457, які стосуються ТОВ «НВП «Темп-3000», залучення представника ТОВ «НВП «Темп-3000» до участі у проведенні експертиз, надання матеріалів експертиз (у разі проведення таких) з метою надання пояснень підприємством щодо результатів експертиз, за необхідності інших доказів, які мають значення у кримінальному провадженні.
Тобто, зазначене засвідчує те, що підприємство, де ОСОБА_5 є засновником, самостійно, з метою всебічного та повного проведення розслідування, з`ясування всіх, без виключення, обставин справи, здійснювало спроби для сприяння досудовому розслідуванню.
Варто звернути увагу, що згідно листа Генеральної прокуратури України № 25/1/33-35364-19 від 07.10.2019 року прокурором ОСОБА_4 фактично надано дозвіл на залучення представника ТОВ «НВП «Темп-3000» до проведення всіх процесуальних дій на досудовому розслідуванні, що стосується останнього у кримінальному провадженні № 0000457 від 23.04.2019 р.
Проте, незважаючи на декларування надання дозволу на залучення представника ТОВ «НВП «Темп-3000» до проведення всіх процесуальних дій на досудовому розслідуванні у вказаному кримінальному провадженні, такі «дозволи» прокурора ОСОБА_4 не реалізуються, оскільки звернення як підприємства, так і ОСОБА_5 , спрямовані на реалізацію наданих їм прав, ігноруються стороною обвинувачення за погодженням та під керівництвом прокурора ОСОБА_4 .
Ігнорування звернень ТОВ «НВП «Темп-3000» пояснюється тим, що обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину за ст. 190 КК України обґрунтовано поставкою ТОВ «НВП «Темп-3000» бронежилетів для потреб Збройних Сил, які начебто прострілюються. Відтак, надання доказів товариством, які можуть спростовувати простріл бронежилетів, свідчитиме про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 . Отже, ігнорування клопотань ТОВ «НВП «Темп-3000» додатково підтверджує упередженість зі сторони слідчого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_4 у відношенні ОСОБА_5 .
Згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.04.2020 року у справі № 757/14653/20-к, відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування до 05.05.2020 року, з покладенням на нього обов`язку щодо здачі на зберігання слідчому свого паспорту для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України.
На виконання вказаного обов`язку ОСОБА_5 було передано на зберігання слідчому ОСОБА_6 та прокурору ОСОБА_4 паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , що підтверджується актом прийому-передачі паспорта для виїзду за кордон від 05.12.2019 року.
Проте, у зв`язку із тим, що строк дії ухвали про застосування особистого зобов`язання з 06.05.2020 року є таким, що сплив, ОСОБА_5 направлено до слідчого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_4 клопотання про повернення паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 .
Однак, відповідь на дане клопотання підозрюваним станом на час подання цих додаткових пояснень так і не було отримано.
Вказані клопотання, як і інші клопотання, направлені ОСОБА_5 та підприємством, де ОСОБА_5 є засновником (виробник бронежилетів - ТОВ «НВП «Темп-3000») були проігноровані стороною обвинувачення: слідчим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .
Таким чином, сторона захисту в заяві про відвід зазначила, що викладені обставини в сукупності із обставинами, про які зазначено в клопотанні про відвід виключають неупередженість сторони обвинувачення у КП № 0000457, а саме слідчого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_4 .
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні доводи заяви підтримав з викладений у заяві підстав, просив задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення вказаної заяви, просив відмовити.
Заслухавши пояслення сторони захисту, заперечення прокурора, дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали заяви, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні, встановлено, що на досудовому розслідуванні Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві знаходиться КП № 0000457 від 23.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 426, ч. 4 ст. 190 КК України.
Підстави для відводу слідчого визначені у ст. 77 КПК України, згідно якої прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Наведений перелік є вичерпним.
Згідно ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Аналогічні положення містяться в ч. 5 ст. 40 КПК України стосовно слідчого.
Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.
Так, обставини, на які посилається суб`єкт звернення у своїй заяві може свідчити про наявність в діях прокурора ознак дисциплінарного проступку чи кримінального правопорушення, проте не доводить його упередженості.
У відповідності до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури. Керівні принципи ООН щодо ролі обвинувачів (прокурорів) та Стандарти професійної відповідальності та основні обов`язки і права прокурорів, ухвалені Міжнародною асоціацією прокурорів 1999 року, а також Рекомендації щодо ролі прокуратури в системі кримінального судочинства, прийняті Комітетом Міністрів Ради Європи 2000 року, передбачають, що прокурори повинні виконувати свої обов`язки, не керуючись страхом, уподобаннями чи упередженнями. Зокрема, вони повинні виконувати свої обов`язки відповідно до принципів безсторонності та діяти об`єктивно.
Вимога безсторонності, згідно із судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Фельдман проти України»), характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін, має бути при розгляді клопотання про відвід, судом відповідно оцінена. Право сторін на справедливий суд закріплено в нормах міжнародного права, зокрема, в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб"єктивної оцінки сторони у справі щодо дій прокурора. Так, якщо сторона має сумнів в безсторонності прокурора, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення прав особи.
Враховуючи викладене, з метою уникнення в подальшому будь-яких сумнівів у неупередженості слідчого третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві ОСОБА_6 та прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000457 від 23.04.2019, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення заяви про відвід.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 2, 9, 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про відвід слідчого третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві ОСОБА_6 та прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000457 від 23.04.2019 року - задовольнити.
Відвести слідчого третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві ОСОБА_6 та прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000457 від 23.04.2019 року.
Зобов`язати керівника органу досудового розслідування в разі необхідності призначити іншого слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0000457 від 23.04.2019.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1