ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа№619/2503/19 Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/688/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.122 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова матеріали провадження № 11-кп/818/688/20 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2019 року, -
УСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, повернуто прокурору у порядку, передбаченому п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
Суд мотивував своє рішення тим, що у порушення вимог п.5 ч.1 ст.291 КПК України обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, а також між формулюванням обвинувачення та кваліфікацією існують розбіжності, оскільки кваліфікація злочину не містить значення, що завдані тілесні ушкодження є умисними. Крім того, суд зазначив, що в обвинувальному акті правова кваліфікація злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , не відповідає диспозиції зазначеної частини статті КК України, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_7 ; що формулювання обвинувачення не містить чіткого посилання на те, чи було умисне ушкодження зі сторони обвинуваченого, а також чітко не відображено, в результаті чиєї саме образи з учасників конфлікту ОСОБА_7 наніс удар ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі, в редакції внесених доповнень, прокурор посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам кримінального процесуального закону та містить усі необхідні відомості, передбачені ст.291 КПК України. Наголосив, що в обвинувальному акті чітко зазначено мету вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно вимогам п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
За приписами п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншим, має містити виклад обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Висновки суду першої інстанції про неконкретність формулювання обвинувачення та наявність розбіжностей між кваліфікацією злочину та формулюванням обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, мають формальний характер.
З урахуванням стадії судового розгляду - підготовче судове засідання, будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.
Зокрема, судом першої інстанції зазначено, що формулювання обвинувачення не містить чіткого посилання на те, чи було умисне ушкодження зі сторони обвинуваченого, а також чітко не відображено, в результаті чиєї саме образи з учасників конфлікту, ОСОБА_7 наніс удар ОСОБА_8 .
Однак, у обвинувальному акті форма вини при вчинені злочину, де чітко зазначено, що обвинувачений діяв з прямим умислом на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому і завдав йому удар умисно.
До того ж, процесуальна оцінка зазначених вище обставин, згідно вимог чинного КПК України, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченого ст.373 КПК України, тобто за наслідками лише судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 318-380 КПК України.
Крім того, як слідує із матеріалів провадження, в обвинувальному акті викладенні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке є чітким, зрозумілим.
Зазначене свідчить про відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, а тому висновки суду про зворотне є безпідставними.
Якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини, то питання зміни обвинувачення можливо вирішити шляхом застосування вимог ст.ст.337-339 КПК України.
Таким чином, рішення суду не відповідає вимогам, передбаченим п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: