Справа № 169/215/18
Провадження № 1-кп/169/4/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні дві неповнолітні дитини, непрацюючого, судимого:

-29 листопада 2011 року Турійським районним судом Волинської області за частиною першою статті 185 КК України до 1 року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік на підставі статтей 75, 76, 104 КК України,

- 27 грудня 2012 року Турійським районним судом Волинської області за частиною третьою статті 185 КК України із застосуванням статті 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, звільненого від відбування покарання ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 липня 2014 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 11 днів,
у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 190, частиною другою статті 185 КК України, з угодою про примирення, -

В С Т А Н О В И В:

Наприкінці січня 2018 року, точної дати та години досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись на території господарства, що по АДРЕСА_2 , повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою тестя ОСОБА_4 , отримав від нього у тимчасове користування належний останньому електричний шуруповерт марки «Elmos», ринкова вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 152 від 21 березня 2018 року складала 582 гривні 93 копійки, та не маючи наміру його повертати, продав односельчанину, неповідомивши про це і неотримавши на це відповідної згоди власника, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, 09 лютого 2018 року приблизно о 10 годині ОСОБА_5 , знаходячись на вул. Луцька, 16, що в смт Турійськ Волинської області, скориставшись проханням тестя ОСОБА_4 перевірити залишок грошових коштів на його картковому рахунку та, відповідно, отримавши від нього платіжну банківську картку «Ощадбанк» і пін - код до неї, не маючи дозволу на зняття з карткового рахунку грошових коштів, таємно повторно викрав шляхом зняття через банкомат за допомогою платіжної картки та пін - коду належні ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 600 гривень, чим завдав потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Такі дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за частиною другою статті 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, та за частиною другою статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 26 березня 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 190, частиною другою статті 185 КК України.

Слідчим 28 березня 2018 року складено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , який тоді ж затверджено прокурором та надіслано до суду.

28 березня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні на підставі статей 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 190, частиною другою статті 185 КК України, визнає повністю і щиро розкаюється у вчиненому; завдана потерпілому злочинами майнова шкода повністю відшкодована; сторони узгодили, що покарання підозрюваному ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 190 КК України, призначається у виді позбавлення волі на строк два роки, а за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, - у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначається остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки зі звільненням його на підставі статті 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням на нього виконання обов`язків, передбачених статтею 76 КК України. Підозрюваний ОСОБА_5 погоджується з такими видом і мірою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 просили затвердити укладену між ними угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти затвердження укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Згідно із пунктом першим частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до частини третьої статті 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, завдану злочинами потерпілому майнову шкоду повністю відшкодовано і будь-яких претензій майнового чи морального характеру потерпілий до обвинуваченого немає, узгоджена сторонами міра покарання у виді позбавлення волі на строк два роки та у виді позбавлення волі на строк три роки передбачені відповідно санкціями частини другої статті 190 КК України та частини другої статті 185 КК України. Передбачено статтею 70 КК України й призначення за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк три рокизі звільненням його на підставі статті 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням на нього виконання обов`язків, передбачених статтею 76 КК України. Зміст угоди про примирення відповідає вимогам статті 471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону й інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені пунктом першим частини п`ятої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені частиною першої статті 473 КПК України, характер обвинувачень, щодо кожного з яких він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Під час судового засідання з`ясовано у потерпілого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені частиною першою статті 473 КПК України.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що ОСОБА_5 не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні і сторони угоди.

Умови вказаної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень є правильною і підпадає під категорію злочинів, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про примирення.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи, становлять 572 гривні і вони підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись статтями 314, 370, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 28 березня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 190, частиною другою статті 185 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 190, частиною другою статті 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання:

- за частиною другою статті 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк два роки;

- за частиною другою статті 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази, а саме електродриль - шуруповерт марки «Elmos» (модель ESR 72 В), який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , залишити в користуванні останнього.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий