Справа №127/5721/20
Провадження №1-кс/127/2653/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вишенського ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коханівка, Липовецького району, Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Вишенського ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 , 06.03.2020 року звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 04.03.2020 року, близько 17:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , помітив свою доньку - ОСОБА_8 , яка гуляла у дворі будинку із коляскою, в якій лежала малолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшов до ОСОБА_8 та почав висловлюватись нецензурною лайкою на її адресу. В цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на грубе порушення громадського порядку.

Реалізовуючи цей умисел, ОСОБА_4 , діючи з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи самоствердитись за рахунок приниження іншої особи, використовуючи малозначний привід (з`ясування стосунків в ході вищевказаного конфлікту), усвідомлюючи, що він знаходиться у громадському місці, під вікнами багатоквартирного будинку, та діє на очах сторонніх осіб та у присутності дитини, порушуючи спокій та нормальний відпочинок громадян, почав застосовувати до ОСОБА_8 фізичне насильство, а саме - дістав із правої кишені свого пальто предмет, зовні схожий на пістолет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень та спрямував його в область тулуба ОСОБА_8 , натискаючи на спусковий гачок вищезазначеного предмета, створюючи таким чином реальну загрозу заподіяння цим предметом тілесних ушкоджень, при цьому погрожуючи ОСОБА_8 вбивством. Незважаючи на те, що ОСОБА_8 почала тікати від ОСОБА_4 , переживаючи за своє та своєї дитини життя та здоров`я, ОСОБА_4 почав наздоганяти її та продовжував погрожувати застосуванням предмета, зовні схожого на пістолет. Як тільки ОСОБА_10 вдалось забігти в під`їзд даного будинку та зачинити за собою вхідні двері, ОСОБА_4 припинив свої хуліганські дії.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, якщо воно вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення ґрунтовно підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Коханівка, Липовецького району, Вінницької області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, офіційно не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого: 24.03.1990 Замостянським районним судом м. Вінниці закрито кримінальну справу за

ст. 102 КК України (1960 року) у зв`язку з примиренням з потерпілим; 21.12.1992 Жмеринським РВВС Вінницької області закрито кримінальну справу за ст. 206 КК України (1960 року) у зв`язку з примиренням з потерпілим, який раніше засуджувався: 14.11.1996 Ленінським районним судом м. Вінниці (вирок змінено постановою Вінницького обласного суду від 05.02.1997) за ч. 2 ст. 206 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 4 роки, Указом Президента України від 23.02.1999 про помилування покарання замінено на позбавлення волі на строк 3 роки (судимість погашена); 06.07.2010 Вінницьким районним судом за ч. 1 ст. 122, ст. 75 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком 2 роки, звільнений від відбування покарання 19.09.2011 згідно закону про амністію (судимість погашена).

05.03.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296КК України.

Вина ОСОБА_4 , у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколами допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом проведення впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; повідомленням про підозру ОСОБА_4 та іншими матеріалами кримінального провадження.

У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 296 КК України, відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.
Підставою застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1, п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки особа схильна до вчинення кримінальних правопорушень; переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин; незаконно впливати на свідків з метою зміни їхніх показань, щоб уникнути кримінальної відповідальності або з метою отримання більш м`якого покарання за вказане кримінальне діяння.

Враховуючи викладене, особу підозрюваного ОСОБА_4 , його вік і стан здоров`я, матеріальний стан, а також те, що він офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, вчинив умисний злочин проти громадського порядку та моральності, а тому наявні усі підстави вважати про схильність останнього до вчинення протиправних діянь, наявність можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, ухилятись від проведення слідчих дій, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити нові кримінальні правопорушення. Вказане свідчить про наявність ризиків, яким неможливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного злочину, виникає необхідність у проведенні з ним ряду слідчих дій . У той же час, застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не перешкоджатиме останньому здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не гарантуватиме виконання покладених на нього обов`язків та не забезпечить дотримання розумних строків досудового розслідування.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки розуміє, що у разі визнання його винуватим йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі; незаконно впливати на потерпілу, так як проживає з нею за однією адресою, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та зможе продовжити свою злочинну діяльність шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, приймаючи до уваги зухвалість вчиненого кримінального правопорушення, що мало місце у світлу пору доби, у громадському місці із застосуванням предмету ззовні схожому на пістолет.

Враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід, який не пов`язаний із позбавлення волі, а саме особисте зобов`язання у зв`язку із необґрунтованістю підозри та наявності соціально-стримуючих факторів.

В судовому засідань свідок ОСОБА_13 суду повідомила, що підозрюваний ОСОБА_4 є її сином із яким вона проживає більше шести місяців. У зв`язку з похилим віком та за станом здоров`я ОСОБА_13 не має можливості сама себе обходити, а тому її син ОСОБА_4 допомагає матеріально та по господарству. Крім того, звернула увагу на те, що її син неофіційного працює та алкогольні напої вживає рідко.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000248, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 04.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000248, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

05.03.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 7 років, хоча в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, однак неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення, а тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, зареєстрований, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, проживає разом із матір`ю, яка потребує стороннього догляду, що свідчить про наявність соціально-стримуючих факторів, працює не офіційно, тобто має джерело доходу, в силу ст. 89 КК України є раніше не судимою особою, за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, що підтверджується довідкою КМ «Підлісний» №143 від 05.03.2020.

На думку суду, сама тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а тому слідчий суддя переконується в доцільності відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги ст. 181 КПК України та вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобово домашнього арешту із покладенням певних обов`язків, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 05 травня 2020 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування домашнього арешту ОСОБА_4 діє до 05.05.2020 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя