Справа № 183/1518/20
№ 1-кп/183/1076/20

У Х В А Л А
16 березня 2020 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Єнакієво Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, на теперішній час не змінились ризики, які враховувались судом під час обрання вказаного запобіжного заходу, які передбачені пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що обвинувачена може переховуватися від суду.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала щодо продовження їй запобіжного заходу.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Пунктом 3 ст. 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
На підставі частин 1, 2 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобовязаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження обвинувального акта.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосуванні запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, хову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України 1. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Статтею 194 КПК України визначено, що 1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження раніше обраного обвинуваченій запобіжного заходу суд враховує, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершений, судом не з`ясовані всі обставини, які мають значення для справи, не розпочатий розгляд справи по суті.
Суд приймає до уваги, що обвинувачена раніше не судима, має постійне місце проживання, в неї на утримання перебуває неповнолітня дитина, в той же час, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання до десяти років, в звязку з чим, суд приходить до переконання, що з огляду на тяжкість обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою в інкримінованому злочині, на теперішній час наявні ризики, які передбачені пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що обвинувачена може переховуватися від суду.
Суд приходить до висновку, що прокрором не надано жодного доказу наявності ризиків, передбачених частинами 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Стороною захисту не надані належні та переконливі докази на підтвердження того, що ризики та обставини, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, на сьогодні змінились.
В зв`язку з наведеним, суд враховує вказані вище обставини, особу обвинуваченої, обґрунтовану підозру та тяжкість обвинувачення, в зв`язку з чим, приходить до висновку, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даний час не зможе забезпечити належного виконання обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, в звязку з чим, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду кримінального провадження, необхідно відмовити в задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу, клопотання прокурора задовольнити, продовжити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , обвинуваченої у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України задовольнити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченій у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 24 квітня 2020 року включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1