У Х В А Л А
Іменем України
27 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФАКТОРИНГОВИХ ПОСЛУГ» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.09.2019 р., по справі № 761/36861/19 в межах кримінального провадження № 0000981 від 03.07.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Заявник обґрунтовує клопотання тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.09.2019 р., по справі № 761/36861/19 в межах кримінального провадження № 0000981 від 03.07.2019 року було накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер 55400:05:086:0024, площа 0,187 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31, житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 1329, 2 кв. м., житлова площа 124,7 кв.м. (в т.ч. складові частини об`єкта нерухомого майна: житловий будинок - літера А, гараж - літера Б, госпблок - літера В, навіс для машин - літера Г, басейн - номер 5), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31.

На думку заявника арешт на майно накладено необґрунтовано, а відтак просить слідчого суддю скасувати накладений нього арешт.

Представник заявника в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив.

Заслухавши думку представника заявника, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як встановлено з матеріалів клопотання, арешт на нерухоме майно накладено з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Доводи заявника, викладені в клопотанні, стосовно того, що арешт на майно накладений необшрунтовано або відпали підстави для існування арешту, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим.

Також слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно вказане в клопотанні, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, відповідно до наказу Директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 11.11.2019 року № 310, місцем розташування усіх слідчих відділів Центрального апарату ДБР є м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, (7 поверх), що знаходиться в Печерському районі м. Києва.

Тобто орган досудового розслідування, слідчими якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні не знаходиться в територіальній юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, оскільки слідчі центрального апарату ДБР, фактично знаходяться за адресою м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, (7 поверх).

Разом з тим враховуючи, що слідчий суддя вирішуючи клопотання про скасування арешту має право лише задовольнити, або відмовити в задоволенні клопотання, а не повернути його заявнику, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФАКТОРИНГОВИХ ПОСЛУГ» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.09.2019 р., по справі № 761/36861/19 в межах кримінального провадження № 0000981 від 03.07.2019 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1