Справа № 569/9766/20
УХВАЛА

25 червня 2020 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0003099 від 17.06.2020 за ознаками злочину передбаченого ст. 290 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у клопотанні просить накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen Golf», номерні знаки НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 (далі цей же автомобіль), власником якого є ОСОБА_5 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , шляхом заборони власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися автомобілем та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане на ім`я ОСОБА_5 до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

З клопотання слідує, що досудове розслідування кримінального провадження розпочато на підставі повідомлення експерта Регіонального Серввісного центру МВС в Рівненській області Ящука, про те, що під час перереєстрації автомобіля було виявлено, що маркувальні позначення, а саме: номер шасі вказаного автомобіля піддавався зміні шляхом переварювання номерної панелі.

Власник авто згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_5 , фактичний користувач який звернувся із заявою про перереєстрацію ОСОБА_6 .

Покликаючись на наведене, що автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, відповідає критеріям, викладеним ст.98 КПК України, зокрема, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий просить накласти арешт на вказане майно, оскільки не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, а також в подальшому значним чином ускладнить повернення майна до законного власника.

Слідчий надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Особа, у якої вилучено майно ОСОБА_6 про день та час розгляду клопотання повідомлявся, про що свідчить телефонограма слідчого, проте не з`явився. Отже, клопотання розглядається без його участі відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України.

З урахуванням викладеного, відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт на майно, про яке йдеться у клопотанні, яке було вилучено за вищевказаних обставин, як таке, що відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Разом з тим, враховуючи правову кваліфікацію злочину передбаченого ст. 290 КК України, арешт слід накласти до отримання висновку експерта на підтвердження підробки номера кузова автомобіля, та висновку експерта технічної експертизи документа свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а у разі спростування підробки, правових підстав для втручання у законне володіння особи у належне майно є невиправданим.

Керуючись ст. 170, 171, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen Golf», номерні знаки НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , шляхом заборони власнику чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися зазначеним автомобілем до отримання висновку експерта на предмет знищення та заміни номерів агрегатів даного транспортного засобу, та судової технічної експертизи документа.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1