Ухвала Іменем України

30 січня 2020 року

м. Київ
справа № 445/385/16

провадження № 51-8548км18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 20 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 травня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000527, щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Львова,
без постійного місця проживання,
засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Галицького районного суду м. Львова від 20 лютого 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання, призначеного за вироком Галицького районного суду м. Львова від 29 квітня 2016 року, остаточне покарання ОСОБА_7 призначено у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07 жовтня 2016 року по 20 лютого 2017 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_8 , щодо якого судових рішень у касаційному порядку не оскаржені.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 30 травня 2018 року вирок щодо ОСОБА_7 залишено без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК зараховано ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 07 жовтня 2016 року по 30 травня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_7 засуджено за те, що він за обставин, які встановлені судом та детально викладені у вироку, вчинив крадіжку повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 ставить вимогу про скасування судових рішень щодо ОСОБА_7 та закриття кримінального провадження стосовно нього на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Обставини, встановлені під час розгляду кримінального провадження судом касаційної інстанції
Згідно із заявою ОСОБА_9 засуджений ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 від 17 жовтня 2019 року.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор вважала, що касаційне провадження підлягає закриттю у зв`язку зі смертю засудженого.
Потерпіла ОСОБА_10 звернулася до Суду із заявою, в якій вважає за необхідне закрити кримінальне провадження у зв`язку з тим, що засуджений помер.
Мотиви Суду
Чинний КПК не містить окремої статті, яка би визначала перелік підстав для закриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 434 КПК касаційний розгляд здійснюється згідно з правилами розгляду в суді апеляційної інстанції з урахуванням особливостей провадження в суді касаційної інстанції.

Частиною 2 ст. 403 КПК передбачено закриття апеляційного провадження в разі відмови від апеляційної скарги особою, яка її подала, якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, або інші скарги відсутні. Тобто, за змістом цієї норми, апеляційне провадження закривається у разі відсутності предмета розгляду.

У цьому провадженні касаційну скаргу подано лише захисником ОСОБА_6 на судові рішення щодо ОСОБА_7 . Іншими особами судові рішення не були оскаржені. На час розгляду касаційної скарги ОСОБА_7 помер, що робить касаційне провадження безпредметним у зв`язку з неможливістю застосування до останнього будь-яких кримінально-правових наслідків за результатами розгляду.
Згідно з висновком щодо застосування норм права, викладеним в ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 січня 2019 року у провадженні № 51-4744кмо18 (справа № 761/33482/16-к), у випадку смерті засудженого відкрите касаційне провадження підлягає закриттю, крім випадків, якщо воно з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК, є необхідним для реабілітації померлого.
У правовій науці та правозастосовній практиці під реабілітацією особи розуміється її виправдання або закриття кримінального провадження на реабілітуючих підставах, що передбачає існування певних підстав для цього (заява близьких родичів, процесуальна діяльність захисника відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 52 КПК).
У своїй заяві до суду касаційної інстанції дружина засудженого ОСОБА_9 висловила свою думку про необхідність закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з його смертю. Водночас у заяві не йдеться про необхідність закриття кримінального провадження щодо засудженого на реабілітуючих підставах або його продовження для реабілітації померлого.
Таким чином, підстави для продовження касаційного розгляду відсутні.
За наведених обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 .
Керуючись статтями 369, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 20 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3