Справа № 487/100/18
Провадження № 1-кс/487/1022/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про вирішення заяви про відвід

31.01.2020 року місто Миколаїв
Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_7 знаходиться справа за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України .
30.01.2020 року ОСОБА_6 подано заяву про відвід судді ОСОБА_7 на підставі п.4 ч.1 ст. 75 КК України. У заяві про відвід зазначено, що суддя ОСОБА_7 не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу, оскільки 28.01.2020 року стало відомо, що основний доказ у справі неможливо подивитись. Був викликаний експерт, який підтвердив, що відео неможливо подивитись. З серпня місяця 2019 року не досліджується відео, яке є єдиним і головним доказом. На заяви ОСОБА_6 , про включення відео, він отримує від судді ОСОБА_7 негативну відповідь. Також в заяві вказується що суддя ОСОБА_7 відмовив ОСОБА_6 в його конституційному праві на захист, а саме: дозволив отримати ОСОБА_6 захисника, тільки після його доводів. ОСОБА_6 стверджує, що він був присутній на кожному судовому засіданні на протязі двох років, і не зривав процеси, справа розглядалась з кінця, а не з початку. Обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що суддя ОСОБА_7 , необ`єктивно ставиться до справи. Зазначені обставини викликають у обвинуваченого ОСОБА_8 сумніви у об`єктивності та неупередженості судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Суддя ОСОБА_7 не виявив бажання дати пояснення.
ОСОБА_8 та його захисник в судовому засіданні заяву про відвід підтримали, та просили її задовольнити.
Прокурор та потерпілий проти задоволення заяви про відвід заперечували.
Заслухавши учасників пройцесу, вивчивши заяву та матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
За змістом статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтею 75 КПК України, слідчий суддя, суддя, зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.
Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, для розгляду заявленого відводу було визначено суддю ОСОБА_1 .
Європейський суд з прав людини у рішенні (далі за текстом ЄСПЛ) по справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02, остаточне рішення 10.03.2009 року, пункти 66-67, 69) вказав, щозгідно з усталеною практикою ЄСПЛ, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Iталії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

Аналогічні міркування, з посиланням на практику ЄСПЛ, наведено в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.09.2019 року по справі 277/599/15-к (провадження № 51-9889км18) та від 13.12.2018 року по справі № 552/4932/17 (провадження № 51-5235 км 18).

Судом не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про упередженість судді ОСОБА_7 до будь-кого з учасників провадження при розгляді кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Незгода з процесуальними діями та рішеннями судді не є підставо для відводу, а відтак суд вважає, що заява про відвід є невмотивованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 75, 80-82, 309, 370, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_7 від розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 31.01.2020 року о 14:30 годині.

Суддя ОСОБА_1