Провадження № 1-кп/643/751/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, яке внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0006096 від 12.11.2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доведеним, що ОСОБА_4 11.11.2019 приблизно о 14:00 годині, знаходячись в супермаркеті «Чудо-маркет», за адресою: м. Харків, пр. Московський, 137, діючи з раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з вищевказаного супермаркету шампунь L'Oreal ELSEVE "Колір та блиск"- ємкістю 400 мл. - 2 одиниці, вартістю згідно з висновком товарознавчої експертизи № 25110 від 20.11.2019 - 192,70 грн., шампунь LOreal ELSEVE «Повне відновлення» - ємкістю 400 мл. - З одиниці, вартістю згідно з висновком товарознавчої експертизи № 25110 від 20.11.2019 року - 289,05 гривень. Після цього, вказаний товар він сховав в рюкзак, що мав при собі, та попрямував на вихід з торгового залу, однак його дії було викрито охоронцем ОСОБА_5 , який намагаючись зупинити злочинні дії ОСОБА_4 спрямовані на викрадення майна, що належить ТОВ «Дівія Трейд», підійшов до ОСОБА_4 , та попросив показати вміст рюкзака. Проте ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії стали явними для охоронця вказаного супермаркету, з метою досягнення свого злочинного наміру щодо заволодіння чужим майном, діючи відкрито, з метою заволодіння та утримання майна, яке він вже попередньо поклав до свого рюкзака, з метою утримання можливості подальшого користування та розпорядження викраденим майном на власний розсуд, вимогу ОСОБА_5 проігнорував та діючи з корисливих мотивів та з корисливою метою, відкрито для охоронця вказаного супермаркету, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання майнової шкоди потерпілій стороні і бажаючи їх настання, почав тікати з викраденим майном, після чого покинувши супермаркет розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Дівія Трейд» матеріальну шкоду у розмірі 481,75 гривень.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України - тобто відкрите викрадення чужого майна ( грабіж ) .

25 листопада 2019 року в даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 відповідно до вимог ч.1ст. 468 КПК України укладено угоду про примирення, за якою сторони дійшли згоди, що обвинувачений зобов`язується повно та беззастережно визнати свою вину в обсязі та за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті в ході судового провадження за кримінальним провадженням №0006096 від 12.11.2019 року .

Підозрюваний ОСОБА_4 проти цього не заперечує , потерпілому ОСОБА_6 збитки, спричинені злочином, повністю відшкодовані .

Зважаючи, що вчинений злочин не є тяжким та чинне законодавство України передбачає можливість укладення угоди про примирення у такій категорії справ, а також з урахуванням того , що на даний час ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, відсутність тяжких наслідків від вчинених правопорушень, сторони вважають за необхідне узгодити розмір покарання, що необхідно призначити підозрюваному ОСОБА_4 в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на два роки з випробувальним строком та покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України .

Сторони також у відповідності до положень частин шостої та сьомої статті 474 КПК України свідчать, що укладання угоди сторонами є добровільним, що умови угоди не порушують інтересів сторін або інших осіб, що вони дійшли повного та безумовного примирення щодо вчиненого злочину, здатні в повному обсязі виконати умови, викладені в цій угоді.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 просив затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.186 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просить суд угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним.

Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ч.1 ст. 186 КК України є правильною. Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України , є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання можливі для виконання. За таких обставин суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України. За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Під час проведення досудового розслідування запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався, суд також не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,373,374,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про примирення від 25.11.2019 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 25 листопада 2019 року покарання за цією статтею - у вигляді двох років позбавлення волі .

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання , на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на один рік.

Згідно з п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ч.1, ч.5 ст. 476 КПК України.

Речові докази по справі : диск з відеозаписом - знищити .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення товарознавчої експертитизи у розмірі 785 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів через Московський районний суд м. Харкова.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя