Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/131/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 368-3 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2020 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000049 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 листопада 2019 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Черкаси, громадянки України, з вищою освітою, працюючої керівником громадської спілки «Кластер» деревообробної галузі Черкаської області, депутатом, не є інвалідом, учасником АТО, ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС не являється, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
закрито кримінальне провадження по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000049 відносно ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник заявив клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки після повідомлення ОСОБА_8 про підозру 24.03.2018 року закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, і внаслідок чого обвинувальний акт складений і направлений до суду прокурором, за відсутності у нього повноважень для прийняття такого процесуального рішення, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою суду першої інстанції, клопотання захисника задоволено та закрито кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції вказав, що статтею 314 КПК України передбачено закриття кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Відповідно п. 10 ч. 1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що кримінальне провадження № 0000049 відносно ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України підлягає закриттю.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування свої вимог зазначає, що судом не враховано, що відповідно до матеріалів кримінального провадження слідчим відділом Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області 22.03.2018 порушено кримінальне провадження №0000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.

24.03.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.

24.05.2018 року ОСОБА_8 та захисника обвинуваченої ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 визначений захисником обвинуваченої ОСОБА_8 в період розгляду провадження судом) повідомлено про завершення досудового розслідування, та 24.05.2018 надано доступ до матеріалів кримінального провадження, що підтверджується відповідними документами.

30.05.2018 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 складено слідчим та затверджено прокурором і 31.05.2019 вручено захиснику обвинуваченої та зафіксовано факт відмови отримання з боку ОСОБА_8 ..

В подальшому, 04.06.2018 вказаний обвинувальний акт з додатками скеровано до Соснівського районного суду м. Черкаси для розгляду по суті.

Прокурор зазначає, що судом не враховано положення ст. 115 КПК України, так при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Так, п. 3 ч. 1 ст. 219 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, наступне: строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12 Кримінального кодексу України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, та тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Санкція статті ст. 368 - 3 ч. 4 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Так, встановлено, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 22.03.2018, та 24.03.2018 особі повідомлено про підозру, отже жодних порушень, в даному випадку, з боку органу досудового розслідування не допущено.
Крім того, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Так, вивченням матеріалів встановлено, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення 24.03.2018, про що, відповідно вказано в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування, та відповідно 24.05.2018 обвинуваченій та її захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування, та надано доступ до матеріалів кримінального провадження. Після вказаної дати відбувалось ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, яке завершено.

Так встановлено, що відповідно до Закону № 1950 - VIII від 16.03.2017; в редакції № 2147 - VIII від 03.10.2017 до ч. 3 статті 219 Кримінального процесуального кодексу України внесено зміни, відповідно до яких строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Тобто, досудове розслідування завершено в двомісячний строк з дати повідомлення особі про підозру.

Фактично складання і направлення обвинувального акту до суду, завжди відбувається після відкриття матеріалів, а отже вже після завершення досудового розслідування.

Тобто, твердження суду, щодо застосування п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України через складання та направлення обвинувального акту прокурором до суду після закінчення граничного строку розслідування не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до припису ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Частиною першою статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Послідовність приписів, передбачених зазначеними нормами закону свідчить про те, що обвинувальний акт складається після завершення досудового розслідування, а отже, його складання не потребує продовження строку досудового розслідування, оскільки воно вже завершено.

Тобто, фактично судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального закону.

Таким чином, прокурор вважає, що суд ухвалив неправосудне рішення в порушення вимог ст. 370 КПК України, оскільки при винесенні ухвали про закриття кримінального провадження допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Отже прокурор вважає, що зазначені обставини є безумовною підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

В своїх запереченнях обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_7 , наводять свої обґрунтування та просять апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинувачену та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до положення ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався, виходячи з такого.

Положеннями кримінального процесуального закону закріплених у ст.ст.219, 294-295 КПК України, законодавець визначив строки досудового розслідування, порядок їх обчислення та продовження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і, серед іншого, закінчується направленням до суду обвинувального акта.

Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 283 КПК України, де передбачено обов`язок прокурора у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження, звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Таким чином, згідно з ст.ст. 5, 110, 115, ч. 1 ст. 291 та ч. 2 ст. 283 КПК України, прокурор має право приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні виключно в межах процесуальних строків, зокрема, складати, затверджувати та направляти обвинувальний акт у кримінальному провадженні у межах строку досудового розслідування.

Разом з тим, ч. 1 ст. 219 КПК України передбачено, що досудове розслідування повинно бути закінчено зокрема протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Таким чином, строк досудового розслідування становить два місяці з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (якщо його не продовжено у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України), або до висуненням прокурором обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення у вигляді прийняття та процесуального оформлення обвинувального акту, проте в межах двохмісячного строку досудового розслідування.

Положенням п. 10 ч. 1 ст. 284 КК України встановлено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

З аналізу вище вказаних законодавчих норм та враховуючи дані зазначені в обвинувальну акті, колегія суддів вважає, що оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000049 відносно ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України складено поза межами визначених процесуальних строків, рішення суду першої інстанції ґрунтується на вимогах закону.

Як убачається з матеріалів наданих до апеляційного суду, а саме з даних обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, 22.03.2018 року прокурором Черкаської місцевої прокуратури внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 у порядку ст. 278 КПК України 24.03.2018, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України, тобто у одержанні службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Таким чином, з 24.03.2018 року почав відлік двомісячний період проведення досудового розслідування з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, визначений ч. 1 ст. 219 КПК України.

24.05.2018 року, тобто у останній день проведення до досудового розслідування, ОСОБА_8 та її захисника, у порядку ст. 290 КПК України повідомлено про закінчення досудового розслідування та надано матеріали кримінального провадження для ознайомлення, з якими того ж дня останні ознайомилися.

Отже, зважаючи на чітко визначені кримінальним процесуальним законом строк, того ж дня стороною обвинувачення мав бути складений обвинувальний акт, оскільки після повідомлення ОСОБА_8 про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України та у відповідності до параграфу 4 глави 24 цього Кодексу не продовжувався

При цьому, в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт мав бути направлений до суду, оскільки саме з цією подією КПК України пов`язує закінчення строку досудового розслідування.

Не зважаючи на це обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 складений слідчим та затверджений прокурором лише 30 травня 2018 року, тобто обвинувальний акт був затверджений поза межами строку досудового розслідування, а до суду направлений 04.06.2018 року та надійшов 05.06.2018 року відповідно про що мається відмітка у супровідному листі та штемпель вхідної кореспонденції суду на супровідному листі. Водночас, строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню не продовжувався у встановленому Законом порядку, що є порушенням норм кримінального процесуального закону під час складання обвинувального акту у ньому.

Оскільки обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, про що вказує ст. 110 ч. 4 КПК України, тож колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про те, що складення та затвердження обвинувального акту відбулось поза межами строку досудового розслідування, що і є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КК України у підготовчому судовому засіданні.

Враховуючи наведене, доводи прокурора про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального закону є необґрунтованими та безпідставними.

Апеляційні доводи прокурора про неврахування судом першої інстанції положень ст. 115 КПК України щодо обчисленні строків, є необґрунтованими, оскільки у даному кримінальному провадженні строк досудового розслідування закінчився 24.05.2018 року та на час його закінчення обвинувачення висунуто не було.

Також, доводи апеляційної скарги прокурора, що обвинувальний акт складається після завершення досудового розслідування, а отже, його складання не потребує продовження строку досудового розслідування, оскільки воно вже завершено є непереконливими та не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки момент завершення досудового розслідування прямо пов`язаний з висуненням прокурором обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, тобто прийняття процесуального рішення у вигляді складання (затвердження)обвинувального акту.

Враховуючи, що під час апеляційного розгляду доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції та призначення нового розгляду, як про те просив прокурор, колегія суддів не убачає.

Керуючись статями 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 листопада 2019 року, якою закрито кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4