ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/132/20 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2171/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

законних представників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 18 березня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18 березня 2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 та ч.1 ст. 153 КК України продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16 травня 2020 року.
Суд обґрунтовуючи своє рішенні зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого та середньої тяжкості злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосувати, крім того суд вказав, що раніше обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту, належних наслідків не дав та прийшов до висновку, що відсутні підстави застосування до нього інших (менш суворих) запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК. Також суд зазначив, що залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, може переховуватись від слідства, впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Не погодившись з рішенням районного суду захисник ОСОБА_8 подала на нього апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 18 березня 2020 року, ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме нічний домашній арешт, з 21-00 до 06-00 часу доби.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що прокурором в судовому засіданні в клопотанні не наведено наявність ризиків для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того ОСОБА_7 раніше не судимий до кримінальної відповідальності не притягався, на спеціалізованих обліках не перебуває, має міцні та стійкі соціальні зв`язки, проживає разом з мамою та дідусем, провину визнає у повному обсязі, злочин вчинив у неповнолітньому віці. Вважає, що її підзахисний не має наміру переховуватись від суду, ризик впливу на свідків відсутній, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у обвинуваченого не має можливості, скоювати нові злочини ОСОБА_7 не збирається.

Заслухавши доповідь головуючого судді; обвинуваченого його захисника та законних представників, які підтримали апеляційну скаргу захисника; думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_7 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

вчинити інше кримінальне правопорушення .

Ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості - ч.1 ст. 153 КК України та тяжкого злочину ч.3 ст. 185 КК України за яке законом передбачено покарання, у виді позбавлення волі до шести років, враховуючи покарання, яке загрожує ОСОБА_11 він може переховуватись від слідства та суду; впливати на потерпілих та свідків, оскільки провадження ще не розглянуто судом. Крім того не виключається можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Крім того колегія суддів враховує, що відповідно до ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 13.01.2020 року до ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 та носити електронний засіб контролю. Але обвинувачений вимог цілодобового домашнього арешту не виконав та двічі 29.02.2020 року та 08.03.2020 року був відсутній за місцем свого мешкання, крім того 11.03.2020 року ОСОБА_11 самостійно зняв електронний засіб контролю та покинув місце свого мешкання залишивши його вдома, що в свою чергу підтверджує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування ОСОБА_11 під вартою суду не надано.

Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: тяжкість покарання, що загрожує особі; вік та стан здоров`я обвинуваченого ; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутація обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючисьст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 18 березня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді