Справа № 203/3916/19
У Х В А Л А
іменем України

03 березня 2020 року Кіровський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 обвинуваченої за ч. 1 ст. 191 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000825 від 04.04.2017; -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт за фактом вчинення ОСОБА_4 , злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.
14 листопада 2019 року на адресу суду від представника потерпілого надійшло клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, яке він мотивував тим, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, а тому просив закрити дане кримінальне провадження, у зв`язку з його відмовою від обвинувачення.
В судовому засіданні всі учасники судового розгляду, кожний окремо, вважають, що відмова представника потерпілого від підтримання обвинувачення базується на вимогах закону.
Суд дослідивши заявлене клопотання, обвинувальний акт та вислухавши думки учасників судового розгляду, дійшов до наступного.
Відповідно до вимог ст.477 ч.1 п.3 КПК України, яка діяла на момент внесення відомостей про вказане кримінальне правопорушення до ЄРДР (04.04.2017) кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення визнавалося провадження, яке могло бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених у тому числі ст. 191 КК України, якщо правопорушення були вчинені особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.
Законом України № 2227-VIII від 06.12.2017року «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», який набрав чинності 11.01.2019 року, виключено п.3 ч.1 ст.477 КПК України.
Разом з тим, суд враховує наступне.
Згідно ст. 7 ч.1 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати, окрім іншого, засадам верховенства права, доступу до правосуддя, диспозитивності.
Відповідно до ч.4 ст.26 КПК України відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення (засада диспозитивності).
Згідно вимог п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених КПК України, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Законодавець визначив особливі порядки кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, виділивши їх у розділ 36 глави VI КПК України, що свідчить про наявність певної специфіки для вказаної форми провадження.
Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд) кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має, в тому числі, такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Суд враховує, що кримінальне провадження за заявою представника потерпілого було розпочато 04.04.2017 саме у формі приватного обвинувачення, у зв`язку з чим представник потерпілого мав певний обсяг прав, який був передбачений процесуальним законодавством та доведений йому уповноваженою собою органу досудового розслідування на момент подачі заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, серед яких було право відмовитися від обвинувачення у кримінальному провадженні.
Враховуючи наведене, суд вважає, що підтримання обвинувачення у даній справі було правом представника потерпілого, від якого він відмовився. Суд визнає, що обсяг прав представника потерпілого не може бути звужений, оскільки це суперечить засадам кримінального процесуального законодавства, при цьому перехід в площину публічного обвинувачення під час здійснення розпочатого кримінального провадження буде також порушувати права обвинуваченої та положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У зв`язку з наведеним, суд вважає, що подальше кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення підлягає закриттю у зв`язку із відмовою представника потерпілого від обвинувачення

На підставі викладеного,керуючись ч.4 ст.26,п.7ч.1ст.284, п.3 ч. 1ст. 477 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, закрити у зв`язку з відмовою представника потерпілого Повного товариства «Ломбард «Наше Діло» Галатін і компанія» ОСОБА_5 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1