Справа № 495/2462/20
Номер провадження 1-кс/495/1017/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

29.04.2020 старший слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури з клопотанням про накладення арешту на майно.

Так, слідчий просить суд накласти арешт на майно, яке належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:автомобіль марки «RENAULT», модель АЕ 420, реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору та житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 86,1 м2 на земельній ділянці загальною площею 3100 м2. Загальна вартість нерухомого майна становить 93324 гривень, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та забезпечення цивільного позову поданого Білгород-Дністровською РДА Одеської області.
В клопотанні зазначено, що що ОСОБА_4 , маючи намір на заволодіння бюджетними грошовими коштами, достовірно знаючи, що у неї у власності наявний вантажний автомобіль марки «RENAULT», модель АЕ 420, реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, навмисно не вказала його у Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги і 23.10.2018 звернулась із заявою про призначення державної соціальної допомоги одиноким матерям та малозабезпеченим сім`ям до Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області, про що надала заяву та декларацію про доходи та майновий стан всіх членів сім`ї. В декларації від 23.10.2018 в графі відомості про транспортні засоби, зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, членів сім`ї, що проживають окремо, дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , надала інформацію про те, що транспортні засоби у неї відсутні.
На підставі рішення про призначення допомоги сім`ям із дітьми, за період з 01.10.2018 по 21.03.2019 ОСОБА_4 отримала вказану допомогу на суму 7931, 10 гривень.
Окрім, цього ОСОБА_4 на підставі рішення про призначення допомоги на дітей одиноким матерям, за період з 01.10.2018 по 21.03.2019 ОСОБА_4 отримала вказану допомогу на суму 7198,92 гривень.
Тим самим ОСОБА_4 в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги не вказала та укрила від Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області, інформацію на явність у неї вантажного автомобілю марки «RENAULT», модель АЕ 420, реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, хоча повинна була надати вказану інформацію обов`язково у розділі VІ декларації та вчасно повідомляти про обставини, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги.
Внаслідок, того, що ОСОБА_4 звертаючись до Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської РДА Одеської області, з метою отримання державної соціальної допомоги допомоги одиноким матерям та малозабезпеченим сім`ям, надавала неповну та недостовірну інформацію про доходи, останній надмірно виплачені кошти у сумі 15130, 02 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами Держави на загальну суму 15130, 02 гривень.
27.04.2020 у вчинені вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 повідомлено про підозру.
Окрім, цього встановлено, що у власності підозрюваної ОСОБА_4 мається автомобіль марки «RENAULT», модель АЕ 420, реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, а також відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєкітв нерухомого майна щодо суб`єкта, у підозрюваної ОСОБА_4 мається у власності житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 86,1 м2 на земельній ділянці загальною площею 3100 м2. Загальна вартість нерухомого майна становить 93324 гривень.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, надали до суду письмову заяву з проханням розглядати дане клопотання за їх відсутності та на підставі доданих копій матеріалів до клопотання, а також зазначили, що клопотання підтримують, просять його задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття слідчого та прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000088, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
27.04.2020 року у вчинені вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 повідомлено про підозру.
Слідчий просить накласти арешт на майно, яке належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:автомобіль марки «RENAULT», модель АЕ 420, реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору та житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 86,1 м2 на земельній ділянці загальною площею 3100 м2. Загальна вартість нерухомого майна становить 93324 гривень, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Однак, слідчим не доведено необхідність застосування арешту, а також наявність ризиків можливості відчуження вищезазначеного майна та наявність достатніх підстав для арешту такого майна, не враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням у кримінальному провадженні із правовою кваліфікацією за ч.1 ст.190 КК України.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Окрім того, ч. 2 ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (1950), учасником яких є Україна.
Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини.
Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.
При цьому, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції передбачає, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».
Вирішуючи питання про арешт, слідчий суддя, відповідно до ст.173 КПК України, повинен врахувати наслідки арешту майна для інших осіб.

Отже, судом встановлено, що відсутні правові підстави для арешту майна (автомобіля та житлового будинку), передбачені ч.2 ст.173 КПК України, не доведено, що незастосування заходу забезпечення у вигляді арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та не врахована співрозмірність обмеження права власності завданням у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вище викладені обставини та розглянувши матеріали клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області про накладення арешту на майно слідчий суддя вважає, що таке клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 171-174 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1