справа №619/712/20
провадження №1-кп/619/199/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт №0000006 від 09.01.2020 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грачівка Великобурлуцького району Харківської області, громадянина України, освіта - неповна вища, навчається в Харківському Національному Університеті будівництва та архітектури на 4 курсі, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.333 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 у жовтні 2019, не пізніше 20.10.2019 року (більш точний час та дата в ході досудового слідства не встановлені), знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , маючи намір на порушення встановленого порядку міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, діючи умисно, з корисливих мотивів, придбав через мережу Інтернет товари військового призначення, а саме, прилад із маркуванням «ТКН-1С» та прилад із маркуванням «ТВН-2Б», для подальшого його переміщення через митний кордон України на територію Російської Федерації.
В подальшому, 09.01.2020 року о 13 год. 30 хв. ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на здійснення міжнародної передачі товарів військового призначення, без передбаченого дозволу Державної служби експортного контролю України, з порушенням вимог законодавства України в сфері здійснення міжнародних передач товарів військового призначення та подвійного використання, а саме Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» №549-ІV від 20.02.2013 року, Постанови Кабінету міністрів України №1807 від 20.11.2003 року «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення», а також, всупереч вимог абзацу 2 підпункту 7 пункту 1 Указу Президента України від 27.08.2014 року «Про заходи щодо удосконалення державної військово-технічної політики», відповідно до якого необхідно вжити заходів щодо припинення експорту до Російської Федерації товарів військового призначення та подвійного використання з метою їх військового кінцевого використання Російською Федерацією, рухався в зоні митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Гоптівка», розташованому на 38 км траси «Харків-Бєлгород» у Дергачівському районі Харківської області, смугою «Піша хода» у напрямку з України до Російської Федерації, при цьому, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 мав при собі сумку чорного кольору, в якій серед особистих речей, знаходились прилади із маркуванням «ТКН-1С» та «ТВН-2Б», які останній мав намір перемістити на територію Російської Федерації без встановленого законодавством України дозволу для подальшої реалізації.
В ході митно-прикордонного огляду ОСОБА_4 , бажаючи досягнення злочинної мети, заявив, що не переміщує предмети заборонені або обмежені до переміщення через митний кордон України.
В подальшому, в ході огляду місця події у сумці чорного кольору, яка належить ОСОБА_4 , крім особистих речей, виявлено прилади із маркуванням «ТКН-1С» та «ТВН-2Б».
Згідно відповіді з Міністерства оборони України № 403/6/454 від 17.01.2020 за інформацією фахівців Центрального науково-дослідного інституту озброєння та військової техніки Збройних сил України перископічні прилади з електронно-оптичним перетворювачем ТКН-1С та ТВН-2Б використовуються у військовій сфері у складі танків Т-54Б, Т-55, бронетранспортерів БТР-60, БТР-70 і броньованій розвідувально-дозорній машині БРДМ-2 та за своїми ознаками відповідають опису товарів військового призначення за позицією МL6 Додатка до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1807 від 20.11.2003 року.
Згідно відповіді з Державної служби експортного контролю України № 815/30-20 від 06.02.2020 встановлено, що ОСОБА_4 не зареєстрований у Державній службі експортного контролю України в якості суб`єкта міжнародної передачі товарів, які підлягають державному експортному контролю та не має передбачених законом дозволів на вказану діяльність.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 333 КК України, тобто порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочину визнав повністю, кається у скоєному, підтвердив факт і обставини вчинення злочину.
Вказав суду, що у жовтні 2019, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , придбав через мережу Інтернет товари військового призначення, а саме, прилад із маркуванням «ТКН-1С» та прилад із маркуванням «ТВН-2Б», для подальшого його переміщення через митний кордон України на територію Російської Федерації.
09.01.2020 року о 13 год. 30 хв. рухався в зоні митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Гоптівка», смугою «Піша хода» у напрямку з України до Російської Федерації. Мав при собі сумку чорного кольору, в якій серед особистих речей, знаходились прилади із маркуванням «ТКН-1С» та «ТВН-2Б». В ході митно-прикордонного огляду заявив, що не переміщує предмети заборонені або обмежені до переміщення через митний кордон України. В ході огляду місця події у сумці чорного кольору, яка йому належала, крім особистих речей, виявлено прилади із маркуванням «ТКН-1С» та «ТВН-2Б».
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюється.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 333 КК України, тобто порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю.
Відповідно до змісту ст. ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд, враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.
Обставин, які обтяжують покарання винуватого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується добре.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, особу винного, молодий вік, відсутність судимостей, обставини що пом`якшують покарання винного.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому на досудовому слідстві не обиралась. Прокурор не звертався в судовому засіданні з клопотанням про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, тому у суду не має підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 .
Цивільний позов не заявлено.
Витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів - відсутні.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374,376,395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.333 КК України і призначити йому покарання - штраф у розмірі 100/сто/неоподатковуваних доходів громадян що становить 1700 (одна тисяча сімсот гривень), без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Речові докази: предмети зеленого кольору із маркуванням «ТВН-2Б» та «TKN-1S», які знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів СВ УСБУ в Харківській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1