Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/638/19
Провадження № 1-кп/506/4/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2020смт Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Окни обвинувальний акт по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2019 року за № 0000162, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гірмашли, Шамкірського району, Азербайджан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, інваліда 2 групи, одруженого, який має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого,
-обвинувачуваного у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 124, ч.1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
26.08.2019 року, близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи біля водійських дверей автомобіля «Opel Vivaro» д/н НОМЕР_1 , який знаходився на вулиці поблизу господарства, розташованого за адресою: Одеська область, Окнянський район, с. Антонівка, вул. Грушевського, 22, де між ним та мешканцями цього села, ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин сталася сварка, помітивши ОСОБА_7 , який стояв впритул до нього та тримав в правій руці ніж, сприйняв як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, у вигляді нанесення йому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, разом з тим, розуміючи не співрозмірність дії та протидії, при явній невідповідності обстановці захисту, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з метою захисту від суспільно-небезпечного посягання, будучи в стані необхідної оборони, але перевищуючи її межі, правою рукою вихопив у останнього ніж господарсько-побутового призначеннята наніс один удар ОСОБА_7 в область черевної порожнини з лівого боку, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді сліпого проникаючого колото-різаного ушкодження передньої черевної стінки зліва з наскрізним пораненням лівої нирки, воріт селезінки та наскрізне поранення ділянки товстого кишечнику з послідовним внутрішньо-черевним крововиливом (2500-3000 мл крові та згортків), травматичний процес ускладнився розвитком фібринозно-гнійного перитоніту, закритої травми органів грудної клітини в виді перелому 2-3 лівих ребер, ускладнений розвитком лівобічного гемопневмоторакса (скупчення крові та повітря в плевральній порожнині), які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер в Окнянській ЦРЛ. Смерть ОСОБА_7 стоїть в причинному зв`язку з наявним сліпим колото-різаним пошкодженням передньої черевної стінки з ушкодженням лівої нирки, селезінки та товстого кишечнику та настала від інтоксикації організму, внаслідок розвитку ускладнення травматичного процесу-фібринозно-гнійного перитоніту.

Крім того, продовжуючи свою протиправну діяльність, 26.08.2019 року, близько 19 години 01 хвилини, ОСОБА_3 , після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , перебуваючи біля багажного відділення свого автомобіля «Opel Vivaro» д/н НОМЕР_1 , який знаходився на вулиці біля господарства, розташованого за адресою: Одеська область, Окнянський район, с. Антонівка, вул. Грушевського, буд. 22, на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, маючи мету заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, використовуючи ніж господарсько-побутового призначення, який вихопив раніше у ОСОБА_7 , та тримаючи його у правій руці,умисно наніс один удар вказаним предметом ОСОБА_5 в область черевної порожнини з лівого боку, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді сліпого проникаючого колото-різаного пошкодження передньої черевної стінки зліва з пораненням стінки тонкого кишечнику, внутрішньочеревна кровотеча (500 мл свіжої крові), ускладнений перитонітом (каловим), які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях (злочинах), визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив що потерпілий ОСОБА_5 це рідний брат його дружини, а покійний ОСОБА_7 її батько. 26.08.2019 року між ним та родичами дружини сталася сварка, у ході якої потерпілий та його батько побили його. Після цих подій він вирішив у цей же день не лишатися у с. Антонівка, а поїхати до свого місця реєстрації. Він вже був біля свого автомобіля, аж раптом до нього підійшов ОСОБА_7 , в руці у якого був ніж, котрим останній намагався нанести удари. В ході боротьби йому ( ОСОБА_8 ) вдалося забрати ніж, яким він наніс ОСОБА_7 удар. Після цього він підійшов до ОСОБА_5 та наніс йому удар ножем в живіт. Обвинувачений також пояснив, що коли побачив у руках ОСОБА_7 ніж - злякався за своє життя, і думка була лише про те як себе захистити. Він вирішив, що ОСОБА_7 хоче вбити його, оскільки знав про суворий норов свого тестя, та той факт, що у стані алкогольного сп`яніння він стає дуже агресивним. Що стосується ОСОБА_5 , у нього ніякої зброї не було, однак він ( ОСОБА_8 ) вирішив нанести йому удар ножем, так як побоювався, що останній прийде на допомогу батьку і вони вдвох вб`ють його.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 26.08.2019 року він був у с. Антонівка в будинку своїх батьків, де в цей час, окрім матері та батька, також були: його рідна сестра ОСОБА_5 , обвинувачений та їх маленький син. Підчас вечері, як і на протязі дня вони (потерпілий, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ) вживали алкогольні напої. Ніяких конфліктів з обвинуваченим у нього ніколи не було, навпаки, він завжди відносився з великою повагою до останнього, оскільки, ОСОБА_3 допомагав і грошима, і продуктами, і в іншій спосіб, навіть намагався налагодити стосунки у родині між родичами. Після вечері між ОСОБА_3 та його дружиною виник конфлікт на ґрунті виховання дитини, під час якого, він (потерпілий) вирішив вступитися за сестру та провчити обвинуваченого і почав наносити ОСОБА_3 удари кулаками, останній не очікував такого і навіть не встиг захиститися. На крики забіг батько та також наніс ОСОБА_3 декілька ударів кулаками, від чого останній упав і вдарився головою за дитяче ліжко. Після цього ОСОБА_3 не захотів залишатися, почав збирати речі, щоб поїхати. Оскільки в автомобілі обвинуваченого був цемент, який вони придбали в цей день, він (потерпілий) разом з батьком почали його розвантажувати. Сам момент нанесення удару батькові він не бачив, оскільки в цей час знаходився біля багажного відділення автомобіля, а батько з обвинуваченим були біля дверей місця водія, але бачив, що коли батько йшов до ОСОБА_3 у нього було щось в руках, можливо це був ніж, оскільки, перед тим, як підійти до ОСОБА_3 батько зайшов у гараж, в якому зберігав різні ножі. Потім обвинувачений підійшов до нього (потерпілого) і вдарив його ножем в живіт. Це відбувалося миттєво, він (потерпілий) навіть нічого не зміг зрозуміти, лише відчув різкий біль. Разом з тим, до обвинуваченого він ніяких претензій немає, всі збитки повністю відшкодовані, родичі ОСОБА_3 повністю оплатити лікування. Потерпілий також просив суд не призначати покарання ОСОБА_8 , яке пов`язане з позбавленням волі, оскільки давно пробачив останнього і на його думку, покійний батько також не хотів би, щоб зять сидів у тюрмі.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що обвинувачений це її чоловік. Дійсно, 26.08.2019 року між ними виникла сварка на ґрунті виховання сина, в котру втрутився брат та почав бити ОСОБА_3 , на крики забіг батько і також вдарив чоловіка кілька разів. ОСОБА_3 не захотів залишатися, почав збирати речі, щоб поїхати, вона умовляла його лишитися, однак він її не слухав. Вона бачила, що коли ОСОБА_3 стояв біля відчинених дверей місця водія до нього підійшов батько, у котрого в руках щось заблищало. У ту мить вона подумала, що це був мобільний телефон, однак, як потім дізналася зі слів батька, відвідуючи його у лікарні, що це був ніж. Більш того, коли їй показали цей ніж, вона згадала, що бачила його у господарстві покійного батька. Сам момент нанесення удару батькові вона не бачила, оскільки обвинувачений та він, були біля місця водія, а двері багажного відділення були відчинені і не було видно, що там відбувається, вона лише бачила, як ОСОБА_3 потім дуже близько підійшов до її брата ОСОБА_5 , який стояв з мішком цементу в руках, щось сказав і після цього вона побачила, як брат присів і у нього потекла кров. Свідок також пояснила, що підчас досудового розслідування оговорила свого чоловіка, оскільки злякалася, що в усьому звинуватять батька.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_7 це її покійний чоловік. Момент нанесення ножових ударів вона не бачила, оскільки після сутички у будинку між ОСОБА_3 , її чоловіком та сином, вона, забравши маленького онука, пішла до сусідів. При цьому свідок показала, що коли її чоловік вживав спиртні напої ставав дуже агресивним, навіть був випадок, коли він на підпитку ледве не заколов їхнього старшого сина вилами, і вона неодноразово тікала з дому, ховаючись у сусідів.

Винуватість ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, окрім його показань, та показань потерпілого і свідків, також підтверджується, дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:

- витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.08.2019 року /а.п.103-104/;

- протоколом огляду місця події від 26.08.2019 року, в ході якого вилучено зразки плям бурого кольору, які виявлені на бетонному покритті, та фототаблицями до нього /а.п.105-107;

- протоколом огляду від 27.08.2019 року, в ході якого виявлено предмет схожий на ніж, з фототаблицями до нього /а.п.111-113/;

- протоколом освідування особи від 03.09.2019 року, в ході якого на спинці носа ОСОБА_3 виявлено рубець, та фототаблицями до нього /а.п.125-126/;

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.09.2019 року /а.п.130/;

- заявою ОСОБА_5 від 05.09.2019 року, про залучення його до провадження як потерпілого /а.п.131/;

- висновком експерта №89 від 01.10.2019 року, згідно якого у ОСОБА_5 були віявлені наступні тілесні ушкодження: сліпе проникаюче колото-різане пошкодження передньої черевної стінки зліва з пораненням стінки тонкого кішечника, внутрішньочеревна кровотеча, ускладнений перетонітом. Описане ушкодження могло виникнути від дії якого-небудь колюче-ріжучого предмету, можливо від удару ножем в передню черевну стінку зліва та могло бути спричинено 26.08.2019 року. Проникаюче колото-різане пошкодження передньої черевної стінки з ушкодженням стінки тонкого кишечника, належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя /а.п.137-138/;

- висновком експерта №163 від 06.10.2019 року, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 були виявлені такі тілесні ушкодження: сліпе проникаюче колото-різане ушкодження передньої черевної стінки зліва з наскрізним пораненням лівої нирки, воріт селезінки та наскрізне поранення ділянки товстого кишечнику з послідовним внутрішньо-черевним крововиливом, травматичний процес ускладнився розвитком фібрінозно-гнійного перетоніту, закрита травма органів грудної клітини в виді перелома 2-3 лівих ребер, ускладнений розвитком лівобічного гемопневмоторакса. Смерть ОСОБА_7 стоїть в причинному зв`язку з наявним сліпим колото-різаним пошкодженням передньої черевної стінки з ушкодженням лівої нирки, селезінки та товстого кишечника та настала від інтоксикації організму в наслідок розвитку ускладнення травматичного процеса - фібринозно-гнійного перитоніту. Описані вище пошкодження передньої черевної стінки з пошкодженням внутрішніх органів, їх морфологічні властивості та локалізація, могли бути спричинені дією гострого предмету та мають ознаки небезпечних для життя і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Пошкодження в області грудної клітини, в вигляді перелома 2-3 лівих ребер з явищами гемопневмоторакса, могли бути спричинені від дії тупого предмета, якими могли бути кулаки і належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Вищезазначені пошкодження могли бути утворені 26.08.2019 року /а.п.141-143/;

- актом судово-медичного-гістологічного дослідження №2435/163Под.сме від 25.09.2019 року /а.п.144/;

- висновком експерта №780 від 11.11.2019 року за результатами проведення судово-медичної імунулогічної експертзи кухонного ножа, двох ватних тампонів зі змивами, вилученими з місця події 26.08.2019 року, фрагмента картону, вилученого з автомобіля «Ореl Vіvаrо» д/н НОМЕР_1 , джинсових брюк, вилучених 27.08.2019 року у ОСОБА_3 та зведеною таблицею результатів визначення групової належності крові /а.п.162-166/;

- протоколом пред`явлення предмету для впізнання з фотознімками від 24.10.2019 року, згідно якого свідок ОСОБА_5 впізнала ніж, який раніше перебував у господарстві її батька ОСОБА_7 /а.п.176-180/;

- постановою від 20.11.2019 року, про визнання речовими доказами і залучення їх до кримінального провадження /а.п.181-182/.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.08.2019 року за участю свідка ОСОБА_5 та відеозаписом до нього /а.п.202-204/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.09.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_5 та відеозаписом до нього /а.п.205-207/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.11.2019 року за участю ОСОБА_3 та відеозаписом до нього /а.п.208-209/.

Таким чином, суд вважає, доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні даних кримінальних правопорушень (злочинів) та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст. 124 КК України за ознаками: умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони та за ч.1 ст. 121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначені покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, котрі відносяться до категорії невеликої тяжкості та тяжкого злочину, особу винного, який є інвалідом 2 групи, хворіє на цукровий діабет 2-го типу та має розповсюджений остеохондроз хребту із вираженим больовим синдромом,позитивно характеризується за місцем проживання, має малолітню дитину, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, що полягає у критичній оцінці обвинуваченим своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, а також, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності та обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Суд також враховує досудову доповідь органу з питань пробації, згідно якої зазначено, що ризик небезпеки для суспільства з боку обвинуваченого оцінюється як високий, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.

Також не може бути залишена поза увагою думка потерпілого ОСОБА_5 , який просив суворо не карати обвинуваченого, оскільки претензій до нього він не має, родичі ОСОБА_3 повністю оплатили лікування та інші витрати.

Згідно положень ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У відповідності до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Так, у Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» (37568/97, 03.10.2002 року) зазначено, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз, кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, суд, вважає можливим погодитися з думкою сторони обвинувачення та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо досягти без його ізоляції від суспільства в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Розглядаючи питання щодо процесуальних витрат у сумі 1256 грн. 08 коп., пов`язаних із проведенням судової трасологічної експертизи (а.п.151-158), суд керується положеннями ст.124 КПК України, і вважає необхідним стягнути їх з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 124 КК України та ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання:

-за ст. 124 КК України - арешт на строк 6 (шість) місяців;

-за ч.1 ст. 121 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На підставі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за ухвалою суду від 13.02.2020 року - скасувати.
Речові докази: зразки плям бурого кольору, які поміщені в паперові пакети № 1 та № 2, предмет схожий на ніж з плямами бурого кольору на лезі (пакет № 3), який після проведення дактилоскопічної експертизи було поміщено до сейф-пакету №4064041, штани з плямою бурого кольору в пакеті №0001612, фрагмент картону з плямою бурого кольору в пакеті № 4 знищити.
Матеріали кримінального провадження, долучені стороною обвинувачення, зберігати у матеріалах судового провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати по залученню експерта у розмірі 1256 грн. 08 коп. (одна тисяча двісті пятдесят шість гривень вісім копійок) на користь держави.

Цивільний позов не заявлено.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Красноокнянский районний суд Одеської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

СуддяОСОБА_1