КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/2033/17
Провадження № 1-кп/534/5/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 рокум.Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000807 від 07.08.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нове Ленінського району Хабаровського краю, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1)вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.01.2001 за ч.2 ст.140 КК України до 1 року позбавлення волі із відстрочкою покарання на 2 роки та штрафом в сумі 680 грн.; 2)вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.10.2001 за ч.2 ст.81, ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі; 3)вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 20.01.2003 за ст.391 КК України до 1 року позбавлення волі; 4)вироком Єнакіївського міського суду Донецької області від 06.03.2007 за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі; 5)вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.09.2011 за ст.391, ст.71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі; 6)вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.07.2017 за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 7)вироком Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 16.11.2018 за ч.2 ст.186, ч.ч.1,2 ст.187, ст.70 КК України, до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна; 8)вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 19.12.2019 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, ч.4 ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
16.07.2017 знаходячись за місцем свого тимчасового мешкання у приміщенні квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_9 шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав належний ОСОБА_11 електричний конвектор марки «Bonjour 1500 W» вартістю 629 грн.

Викраденим майном ОСОБА_9 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди загальною сумою 629 грн.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

17.07.2017 ОСОБА_9 знаходячись у зазначеному вище жилому помешканні, де він проживав за усною домовленістю з ОСОБА_12 , шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав з квартири АДРЕСА_2 належну ОСОБА_11 газову плиту марки «Electrolux EKG 5021», вартістю 986 грн.

Викраденим майном ОСОБА_9 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди загальною сумою 986 грн.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

18.07.2017 ОСОБА_9 з приміщення згаданої квартири АДРЕСА_2 , де тимчасово мешкав на підставі усної домовленості із ОСОБА_13 , шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав належну потерпілій ОСОБА_11 електричну світлодіодну люстру з пультом управління вартістю 574 грн.

Викраденим майном ОСОБА_9 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди загальною сумою 574 грн.

Таким чином ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав, не оспорював об`єм викраденого майна та його вартість, при цьому зазначив, що все майно потерпілої викрав в один день, а саме 16.07.2020.

Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилась , направила до суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, вказала, що матеріальні збитки завдані злочином відшкодовані їй в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна , покарання обвинуваченому просила призначити на розсуд суду.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується наданими стороною обвинувачення доказами.

Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.08.2017, ОСОБА_11 звернулась до відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавської області з приводу викрадення її майна з квартири АДРЕСА_2 у період з 24.06.2018 по 07.08.2020.

За довідкою ПТ «Соколенко і Ко» (т.2 а.с.20) 17.07.2017 з метою отримання фінансового кредиту ОСОБА_9 заклав до ломбарду газову плиту «Electrolux EKG 5021».

Згідно із заявою ОСОБА_14 , останній добровільно видав працівникам поліції електричний конвектор та електричну люстру, які придбав у ОСОБА_9 16.07.2017 та 18.07.2020.

За відомостями, що містяться у протоколі огляду предмету з фото таблицею до нього від 14.08.2017 (т.2 а.с.26-37), у приміщенні відділення поліції №2 КВП було оглянуто електричний конвектор білого кольору та електричну світлодіодну люстру у формі квітки, що були добровільно видані ОСОБА_14 .

За довідкою ПТ «Ломбард Павленко і Компанія» від 17.07.2017, вартість газової плити «Electrolux EKG 5021» з урахуванням зносу станом на 17.07.2017 складає 986 грн.

Згідно із висновком товарознавчої експертизи від 16.08.2017, ринкова вартість електричного конвектору марки«Bonjour 1500 W» у справному стані з урахуванням зносу станом на 16.07.2017 становить 629 грн., а вартість стельової електричної світлодіодної люстри станом на 18.07.2017 - 574 грн.

Оцінивши кожний досліджений та перевірений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумного сумніву, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні умисних злочинів проти власності.

Дії ОСОБА_9 за трьома епізодами суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 об`єм викраденого майна та його вартість не заперечував, проте зазначив, що всі речі ним було викрадено в один день, а реалізовано в різні дні.

Проте, суд критично ставиться до пояснень обвинуваченого в цій частині, оскільки на момент викрадення майна, він тимчасово проживав у квартирі потерпілої, звідки й були викрадені належні їй газова плитка, електричний конвектор та стельова люстра з пультом.

Показання обвинуваченого в цій частині спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, щодо реалізації викраденого майна обвинуваченим , який проживав в квартирі потерпілої і реалізовував майно у різні дні.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують його покарання, а також думку потерпілої, яка питання про призначення покарання залишила на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_9 раніше засуджувався, має непогашені судимості, в тому числі й за вчинення злочинів проти власності, встановлені судом злочини вчинив у період строку випробування, неодружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно досудової доповіді органом пробації обвинуваченому ОСОБА_9 визначено високий рівень ризику вчинення повторного злочину та високий ризик небезпеки для суспільства.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій.

При цьому суд вказує, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Обвинувачений ОСОБА_9 повністю відшкодував завдані ним матеріальні збитки потерпілій та висловив жаль з приводу вчиненого, тому суд доходить висновку про наявність такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття.

Враховуючи всі обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які пом`якшують покарання, маючи на меті досягнення цілей, визначених ч.2 ст.50 КК України, та беручи до уваги думку потерпілої, яка питання про призначення покарання залишила на розсуд суду, суд вважає, що виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише за умови його ізоляції та поміщенні на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України. Тільки таке покарання у виді позбавлення волі із реальним його відбуттям необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1, 75 КК України суд не знаходить.

Вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19.12.2019 ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України і йому призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією належного майна.

Суд зазначає, що встановлені за даним вироком злочини були вчинені ОСОБА_9 до постановлення щодо нього попереднього обвинувального вироку суду від 19.12.2019, який набув чинності. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що остаточне покарання ОСОБА_9 підлягає призначенню із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Згідно ухвали слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.12.2017 до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.02.2018, строк тримання обраховано з 15.12.2017. Таким чином у строк відбування покарання ОСОБА_9 підлягає зарахуванню строк тримання його під вартою у зв`язку із розглядом даного кримінального провадження з 15.12.2017 по 12.02.2018, у відповідності до вимог ст.72 КК України.

В ході розгляду справи потерпілою ОСОБА_11 до обвинуваченого пред`явлено цивільний позов про відшкодування завданої злочином майнової шкоди. Розмір майнової шкоди обґрунтовано потерпілою вартістю викраденого та неповернутого їй майна. Разом із тим, згідно із заявою потерпілої (т.2 а.с.91), остання наголосила про відсутність майнових претензій до обвинуваченого у зв`язку із повним відшкодування заподіяної їй шкоди, шляхом повернення майна. За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення пред`явленого ОСОБА_11 цивільного позову.

Процесуальні витрати у справі відсутні, питання про речові докази вирішено судом у відповідності до приписів ст.100 КПК України.

Відповідно до положень ч.3 ст.377 КПК України, якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до позбавлення волі, суд вирішує питання щодо його звільнення або продовження відповідного запобіжного заходу. Разом із тим, враховуючи, що строк застосованого у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_9 закінчився, наразі він тимчасово утримується в умовах ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» у зв`язку із здійсненням судового провадження, суд, з урахуванням призначеної за даним вироком міри покарання, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.07.2017 і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_9 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим покаранням призначеним за вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19.12.2019 призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 08 (вісім) років з конфіскацією належного йому майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 02.07.2020.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_9 строк перебування під вартою з 15.12.2017 по 12.02.2018.
У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання частково відбуте за вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19.12.2019.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування майнової шкоди відмовити повністю.

Речові докази: електричний конвектор марки «Bonjour 1500 W» та електричну світлодіодну люстру з пультом управління залишити потерпілій ОСОБА_11 , як їй належні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області. Апеляційна скарга подається через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Після проголошення вироку учасники судового розгляду мають право отримати його копію, подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1