Справа № 610/297/15
Провадження: 1-кп/645/387/20
У Х В А Л А
Іменем України
10 лютого 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі суду присяжних:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді - ОСОБА_2 ,
присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_6 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0001070 від 16 липня 2013 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001070, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2013 року, який складено старшим слідчим СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_11 та затверджений начальником відділу 04/2/8 прокуратури Харківської області старшим радником юстиції ОСОБА_12 30.10.2013 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України.

На підставі ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 19.09.2019 року кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України направлено на розгляд до Фрунзенського районного суду м.Харкова.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2019 року, вищевказане кримінальне провадження передано в провадження колегії суддів Фрунзенського районного суду м.Харкова: головуючий по справі - суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_13 .

Ухвалою колегії суддів Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.10.2019 року справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, постановлено розгляд кримінального провадження здійснювати судом присяжних.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2019 року на підставі ухвали колегії суддів Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.10.2019 року про призначення судового розгляду кримінальної справи судом присяжних визначено склад суду згідно ч.3 ст.31 КПК України у складі: головуючого по справі - суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 .

За наслідками проведення у судовому засіданні 03.12.2019 року процедури відбору присяжних та у відповідність до протоколу автоматичного визначення присяжних від 03.12.2019 року визначено основних присяжних для розгляду даного кримінального провадження: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , запасних присяжних: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які в судовому засіданні 03.12.2019 року склали присягу та приймають подальшу участь в судовому розгляді кримінального провадження.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.12.2019 року у складі головуючого по справі судді ОСОБА_1 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 до 13.02.2020 року включно.

10.02.2020 року в судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , при цьому прокурор посилалася на те, що обвинувачений ОСОБА_9 є раніше судимим, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо обвинуваченому буде змінено запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечував проти продовження відносно нього строків тримання під вартою, посилаючись на те, що колишня судимість не є підставою для продовження строків тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 підтримав позицію обвинуваченого.

Обвинувачена ОСОБА_8 покладалася на розсуд суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст.383 КПК України усі питання, пов`язані з судовим розглядом, крім питання, передбаченого частиною третьою статті 331 цього Кодексу, судді і присяжні вирішують спільно.
Частиною 3 ст.331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
За таких обставин, головуючий, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, під час вирішення питання щодо продовження дії обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою приходить до наступного.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.07.2013 року ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення застави.
Під час судового провадження строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 неодноразово продовжувався.
Вбачається, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, з врахуванням вимог ст. 177 КПК України, виходив з наявності підстав для застосування вказаного запобіжного заходу, а саме наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, який носив умисний характер, відноситься до особливо тяжких злочинів, за наявності даних про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 в минулому, а також наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що він міг здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Метою продовження строку тримання обвинувачених під вартою є запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , суд присяжних враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Судом присяжних вивчалась можливість застосування відносно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 щодо його міцних соціальних зв`язків не узгоджуються з наявними в матеріалах справи даними щодо його засудження на підставі вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.201 року за ч.3 ст.101 КК України до 7 років позбавлення волі за вчинення злочину, пов`язаного із настанням смерті потерпілого, відбував покарання в місцях позбавлення волі, а також даними про те, що на момент подій злочину, у вчиненні якого на теперішній час обвинувачується ОСОБА_9 за місцем реєстрації він фактично не проживав, постійної роботи та офіційних джерел матеріального існування не мав.

Однак, враховуючи існування вище зазначених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а також враховуючи, що обвинуваченим повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, вчинених в тому числі проти життя та здоров`я особи, в наслідок чого сталася смерть потерпілої ОСОБА_16 , яка на момент вчинення відносно неї злочину виконувала службові обов`язки, в її віданні перебували грошові кошти Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта», якими причетні до злочину особи незаконно заволоділи, при цьому завдана шкода не відшкодована, колегія суддів вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Також суд присяжних враховує тяжкість обвинувачення та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у інкримінованих злочинах, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років, або у виді довічного позбавлення волі (за виключенням обмежень, встановлених ч. 2 ст.64 КК України, для призначення даного виду покарання), з конфіскацією майна, що у сукупності з іншими обставинами справи дають підстави вважати, що лише тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам та, з урахуванням положень ст. 183 КПК України, виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо даних осіб.

Враховуючи неможливість завершення судового розгляду кримінального провадження у строк до 20.02.2020 року, суд присяжних вважає за необхідне продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 09.04.2020 року.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 31, 177, 178, 183, 194, ч. 1 ст. 314-316, 331, 372 КПК України, головуючий суддя у суді присяжних, =

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 09 квітня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченими в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя - ОСОБА_1