Справа № 645/2604/19
Провадження № 1-в/645/82/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні у залі суду м. Харкова в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього ч. 5 ст. 72 КК України, та перерахування терміну попереднього ув`язнення по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и в:

Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.12.2019 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі . У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи частково відбуте покарання за вироком від 04.03.2019 року Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань,призначено ОСОБА_4 , покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки 8 місяців.

Початок відбування покарання ОСОБА_4 визначено рахувати з часу затримання з 04.03.2019 року.
Згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.01.2020 року заяву Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» було задоволено, уточнено резолютивну частину вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.12.2019 року відносно ОСОБА_4 , визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, зазначивши, що початок відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного затримання з 18.03.2019 року.
ОСОБА_4 звернувся до Харківського апеляційного суду із клопотанням про перерахування йому терміну попереднього ув`язнення та зарахування його до терміну відбування покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнюється 2 дням позбавлення волі з часу постановлення вироку та до набрання вироком законної сили, згідно ч. 5 ст. 72 КК України.
Харківським апеляційним судом 27.02.2020 року зазначене клопотання ОСОБА_4 , було направлено до Фрунзенського районного суду м. Харкова для розгляду.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив задовольнити, при цьому повідомив, що апеляційну скаргу на вирок суду він не подавав, під вартою він знаходиться з 18.03.2019 року за вироком від 04.03.2019 року, до цього моменту у нього не було попереднього ув`язнення.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні даного клопотання, враховуючи те, що ОСОБА_4 перебуває під вартою лише з 18.03.2019 року, тобто після внесення змін до ч. 5 ст. 72 КК України.
Суд, вислухавши учасників процесу, приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно п.4 ч.2 ст.539 КПК України, у разі необхідності, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконання вироку (п.14 ст.537 КПК України) має право вирішувати суд, який ухвалив вирок.
Згідно з ч. 5 статті 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Відповідно до Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення`від 18 травня 2017 року, який набув чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст.72 КК викладено у такий редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Так судом, згідно копії вироку суду від 04.03.2019 року, було встановлено, що ОСОБА_4 було визнано винним та засуджено, за вчинення злочину наприкінці січня 2018 року - початку лютого 2018 року, за ч. 2 ст. 309 КК України. Затримано ОСОБА_4 , на підставі цього вироку, було 18.03.2019 року.
Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.12.2019 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі . У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи частково відбуте покарання за вироком від 04.03.2019 року Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань,призначено ОСОБА_4 , покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки 8 місяців.

Згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.01.2020 року уточнено резолютивну частину вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.12.2019 року відносно ОСОБА_4 , визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та зазначено початок відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного затримання з 18.03.2019 року.
Великою палатою Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання). У висновку Верховного Суду зазначено, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Відповідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
З урахуванням викладеного, та з"ясованих в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що оскільки злочин ОСОБА_4 було вчинено після 20 червня 2017 року і щодо нього було застосовано заходи попереднього ув`язнення тільки з 18.03.2019 року, то зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання щодо нього повинно здійснюватись з урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року, що набув чинності 21.06.2017 року, тобто день за день, у зв`язку з чим клопотання засудженого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст.ст. 372, 392 КПК України суд, -
п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VII, та перерахування терміну попереднього ув`язнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1