Справа № 617/1091/18
Провадження № 1-кп/638/655/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого по кримінальному провадженню № 0000515 від 04.06.2018 року у відношенні ОСОБА_7 за ч.3 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт кримінального провадження № 0000515 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 з посиланням на ризики передбачені ст.177 КПК України та тяжкість інкримінованого злочину, відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків.

Захисник заперечувала проти заявленого клопотання, вважаючи його необґрунтованим, просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений вважав клопотання недоведеним, вказуючи на відсутність ризиків та наявність спілкування з потерпілою, що не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тобто з метою запобігання спробам: переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_7 міру запобіжного заходу тримання під вартою, суд приймає до уваги, що обвинувачений підозрюються у вчиненні особливо тяжкого злочину, та вважає що відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов?язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема не відлучатися із населеного пункту, в якому проживають.

Згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років, раніше судимий, зареєстрований поза межами Харківської області, до затримання проживав у Вовчанському районі Харківської області без реєстрації, стан його здоров?я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув?язнення.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 суд приходить до висновку, що при наявності обґрунтованої підозри, та міри покарання, яка їм може загрожувати, обвинувачений може переховуватися від суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що існує ризик втечі обвинуваченого та ухилення від правосуддя.

Також суд врахував практику ЄСПЛ, а саме те, що оцінка такого ризику має проводитися з посиланням на ряд факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов?язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв?язками та усіма видами зв?язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови § 58).

Тому суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.

У зв`язку з цим, суд проходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики не зменшилися, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 діб.

Керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого по кримінальному провадженню № 0000515 за обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_7 за ч.2 ст.187 КК України задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 60 діб - до 02 квітня 2020 року.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3