У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження

27 травня 2020 року м.Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Острозького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 18 травня 2020 року про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000410,
в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 18 травня 2020 року частково задоволено клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 .

Скасовано частково арешт:

- автомобіля марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_3 , шляхом скасування заборони позбавлення права користування ним, без скасування заборони на його відчуження та розпорядження;

- свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen Transporter», НОМЕР_2 , шляхом скасування заборони позбавлення права користування ним.

Транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen Transporter» НОМЕР_2 , передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 .

Не погодившись з вказаним судовим рішення, прокурор Острозького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою залишити арешт на майно.

Перевіривши апеляційну скаргу, суддя-доповідач приходить до переконання, що вона не підлягає оскарженню з огляду на таке.

Так згідно з ч 3 ст.392 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено частинами 1 та 2 ст. 309 КПК.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.309 КПК під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто судові рішення, які були постановлені в порядку ст.173 КПК.

При цьому можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прийняті в порядку ст.174 КПК, зокрема про скасування арешту майна, кримінальний процесуальний закон не передбачає.

За положеннями ч.1 ст 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Виходячи з наведеного, арешт майна передбачає встановлення певного обмеження прав особи щодо вільного володіння майном, на яке накладається арешт, повне або часткове скасування арешту, у свою чергу, повністю або в певній частині поновлює права особи щодо відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Саме тому, при формулюванні в ст.309 КПК переліку ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, законодавець відніс до їх числа ухвали про арешт майна або відмову у ньому, оскільки це питання стосується необхідності обмеження прав володільця майна, але не зазначив у цьому переліку ухвали про скасування арешту майна, адже таке рішення означає повне або часткове скасування вже накладених обмежень.

Таким чином, в аспекті положень ст.309 КПК ухвала слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна, постановлена за правилами ст.174 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню, а тому доводи прокурора про можливість такого оскарження не ґрунтуються на законі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в ухвалі від 19 лютого 2019 року по справі №569/17036/18.

Вказане узгоджується й з висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними, зокрема, в рішенні від 28.03.2006 р. у справі «Мельник проти України», про те, що спосіб, у який ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних і касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст.309, 399 КПК України, суддя-доповідач, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Острозького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 18 травня 2020 року, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.
Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1