У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого
та оголошення у судовому засіданні перерви
23.01.2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000392 від 17.07.2019, №0000460 від 28.08.2019 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Почапинці Жмеринського району Вінницької області,
- у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України,
за участі: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні захисник заявив клопотання про оголошення перерви у розгляді справи для підготовки до дебатів та зайнятості його у іншому судовому засіданні.
Учасники судового провадження щодо оголошення перерви клопотання захисника підтримали.
Прокурор заявив клопотання про потребу продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, термін якого закінчується 27.01.2020, в ці строки розглянути справу з об`єктивних причин не представляється можливим, а попередньо визначені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли та продовжують існувати. Застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам.
Потерпілий ОСОБА_6 висловив думку про відсутність доцільності подальшого утримання обвинуваченого під вартою.
Потерпіла ОСОБА_7 при вирішенні клопотання прокурора покладалась на думку суду.
Обвинувачений та захисник просили застосувати до нього домашній арешт.
Вирішуючи клопотання прокурора відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою суд враховує таке.
Раніше обраний відносно обвинуваченого ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 02.10.2019 запобіжний захід у виді тримання під вартою, який був продовжений цим судом, закінчується 27.01.2020, в межах якого відсутні об`єктивні можливості закінчення судового розгляду.
Однак для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам, які продовжують існувати, цей захід підлягає продовженню.
При цьому, суд враховує фактичні обставини справи (наявність обґрунтованої підозри на якій ґрунтується арешт), особу обвинуваченого, його зрілий вік та стан здоров`я, відсутність постійного місця роботи, стійких соціальних зв`язків (в зареєстрованому шлюбі не перебуває, неповнолітніх дітей не має), майновий стан обвинуваченого (офіційних доходів та свого майна, в тому числі на праві власності житла не має), ризики продовження чи повторення протиправної поведінки (адже за місцем останнього проживання характерезується негативно, зловживає спиртними напоями, тобто соціальні фактори стримуючого характеру у нього відсутні), характер та обсяг висунутого звинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у їх взаємозв`язку з можливими ризиками, на які вказано прокурором, та які не спростовані стороною захисту. Зокрема, що обвинувачений досить вірогідно з урахуванням наведеного може: - усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та передбачену за його вчинення кримінальну відповідальність, перебуваючи на волі буде переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; - вчинити інший злочин.
Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше, протягом короткого часу, тричі притягувався до кримінальної відповідальності за тотожні злочини за ст. 185 КК України, судимість за які у встановленому порядку не знята і не погашена. Порушував умови встановленого відносно нього адміністративного нагляду, в зв`язку з чим наразі обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України.
Суд вирішує питання про продовження строків тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Суд не заходить підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та захисника про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки суду не представлено належних доказів, де він його може відбувати.
За таких обставин суд не вбачає достовірних підстав для можливості застосування щодо обвинуваченого інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню останніми процесуальних обов`язків, а тому визначає, що застосування запобіжного заходу щодо нього у виді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів.
Продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, суд вважає, що такий винятковий захід в цьому випадку є виправданим, оскільки в наявності більш вагомий суспільний інтерес у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості. Також суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При цьому суд звертає увагу прокурора, що при кожному наступному поданні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, останній повинен більш детально обґрунтовувати наявні ризики, які визначені ст. 177 КПК України та враховувати можливість їх зменшення, зі спливом часу та іншими чинниками.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 325, 331, 369-372 КПК України Суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника та прокурора задовольнити.
У судовому засіданні оголосити перерву до 13:00 години 5 березня 2020 року, яке відбудеться в залі судових засідань №2 Жмеринського міськрайонного суду.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, тобто до 22 березня 2020 року включно.
У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1