Справа № 127/348/20
Провадження № 1-кп/127/38/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 та його представника адвоката ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, відомості про яке внесені 12 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000264,-

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, відомості про яке внесені 12 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000264.

Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання в якому просив суд витребування з Генеральної прокуратури України відомостей з електронної інформаційної системи Єдиний реєстр досудових розслідувань про окремі кримінальні провадження №00000264, №0000265 та про об`єднане кримінальне провадження №00000264 від 12.07.2017 року, а саме повну інформацію по розділах: «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення», «Рух провадження», «Прикріплені файли» у вигляді роздруківок, доступ до якої знаходиться у відповідних осіб Генеральної прокуратури, посилаючись на доводи, що висловлені в самому клопотанні.
Після чого, адвокат ОСОБА_8 , заявив ще одне клопотання в якому просив суд обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, відомості про яке внесені 12 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000264, повернути прокурору, посилаючись на доводи, що висловленні у вказаному клопотання в тому числі відсутності в обвинувальному акті належного формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_12 та грубого порушення норм процесуального права під час проведення у вказаному кримінальному провадженні досудового розслідування.
Представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання адвоката ОСОБА_8 та просив суд їх задовольнити.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в підготовчому судовому засіданні підтримали клопотання адвоката ОСОБА_8 .

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні з приводу задоволень клопотань адвоката ОСОБА_8 заперечили та вважали за можливе призначити обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 135 КК України до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримав думку своїх захисників.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні в задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_8 просив суд відмовити, в той же час прокурор просив суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування дотримані вимоги КПК України, підстав для закриття та повернення обвинувального акту не вбачає. В судове засідання просив викликати учасників судового провадження.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши заявлені клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 4 ст. 110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
В частині 2 статті 291 КПК України зазначено, які відомості повинен містити в собі обвинувальний акт. У відповідності до вказаної норми закону, направлений до суду обвинувальний акт містить в собі найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого, а також містить інші відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України. Крім того, обвинувальний акт містить в собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. До обвинувального акту додаються додатки, визначені ч. 4 ст. 291 КПК України.
В складеному обвинувальному акті має міститися виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, проте у ньому не зазначено формулювання обвинувачення, яке прокурор вважав встановленими. Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення щодо особи унеможливлює якісний і повний її захист.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, яке висунуте в порядку, встановленому цим кодексом.
Відсутність належного викладення формулювання конкретного обвинувачення в обвинувальному акті, може істотно вплинути на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд та порушення права на захист обвинуваченого.
Недотримання вказаних вимог закону при складанні обвинувального акту порушує засади кримінального провадження, зокрема принципу верховенства права та законності, які застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини; а також виключає можливість визначення судом меж пред`явленого обвинувачення та роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення до початку дослідження доказів у судовому засіданні.
Слід також зазначити, що формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватись на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості тощо.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 712/13361/15 (провадження51-1604км18) судове рішення за відсутності конкретного обвинувачення не може бути законним і обґрунтованим.
Суд констатує, що в обвинувальному акті, складеному стосовно ОСОБА_4 містяться відомості про фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, також зазначена правова кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статтю закону України про кримінальну відповідальність.
Разом з тим, як вважає суд, такий обвинувальний акт, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не містить повного обвинувачення, а сформоване у ньому обвинувачення є неконкретним, що позбавляє обвинуваченого належно усвідомлювати його суть та захищатись від нього.
При формулюванні обвинувачення мав бути викладений стислий зміст правопорушення із зазначенням вказаних ознак злочину, часу, місця і способу протиправних дій, в чому обвинувачується ОСОБА_4 , які наслідки від цього настали у потерпілих, які дії були самих потерпілих.
Не вдаючись до аналізу доказів у справі, не оцінюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого та не вирішуючи питань, що притаманні для судового розгляду, дослідивши виключно обвинувальний акт та додатки до нього, суд вважає, що вказаний процесуальний документ не відповідає вимогам закону, а призначення судового розгляду за ним буде грубим порушенням права обвинуваченого на захист.
Так, прокурор сформулював щодо ОСОБА_4 обвинувачення щодо завідомого залишення без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, та навів правову кваліфікацію кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 135 КК України.
Разом з тим, під час дослідження обвинувального акту, суд, не може достеменно встановити чи дійсно кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, відомості про яке внесені 12 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000264, підсудне саме Вінницькому міському суду Вінницької області, оскільки, як із фактичних обставин справи, так із формулювання обвинувачення, що викладені в обвинувальному акті не зазначено у межах якої саме територіальної юрисдикції (адміністративно-територіальної одиниці) вчинено кримінальне правопорушення.

Зокрема, в обвинувальному акті зазначено, що «12.07.2017 року, біля 00:30 год., водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ 21140», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполучення смт. Літин - м. Вінниця в напрямку центра міста Вінниці, неподалік автосалону «Тойота Центр Вінниця Преміум Моторс» в м. Вінниці допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які перетинали проїзну частину дороги».

Таким чином з наведеного вище слідує, що відомості про пред`явлення обвинувачення щодо ОСОБА_4 про вчинення ним злочину на території м. Вінниці обвинувальний акт, у кримінальному провадженні №0000264 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 135 КК України, не містить.

Разом з тим суд зауважує, що на відрізку дороги сполученням «смт. Літин - м. Вінниця», що неподалік автосалону «Тойота Центр Вінниця Преміум Моторс», пролягають територіальні межі міста Вінниці і Вінницького району Вінницької області, а саме межі м. Вінниці та Якушинецької сільської ради Вінницького району, що підтверджується Постановою Верховної Ради України «Про зміну і встановлення меж міста Вінниця і Вінницького району Вінницької області» № 401-VIII від 13 травня 2015 року.
Таким чином, прокурором під час складання обвинувального акту при зазначенні в ньому фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_4 , які прокурор вважав встановленими, не зазначено в межах якої саме адміністративно-територіальної одиниці, тобто в межах м. Вінниці чи в межах с. Якушенцької сільської ради Вінницького району, ОСОБА_4 допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які перетинали проїзну частину дороги, без зазначення з якої саме сторони, тобто зліва на право чи з права на ліво.

Згідно ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Так, підсудність - це сукупність юридичних властивостей кримінального провадження, на підставі яких кримінальний процесуальний закон визначає, в якому саме суді і в якому складі суддів має розглядатися і вирішуватися по суті справа. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя у кримінальному провадженні. Правила про підсудність випливають із основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України.
Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону. Якщо будь-яке судове рішення ухвалено з порушенням правил підсудності, воно у будь-якому разі підлягає скасуванню судом вищої інстанції, згідно із п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України.
Територіальна (місцева) підсудність вказує, якому конкретно суду із судів однієї ланки підсудна справа. За загальним правилом територіальної підсудності, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Відповідно вчинення кримінального правопорушення в межах даної адміністративно-територіальної одиниці означає, що воно підлягає територіальній юрисдикції певного суду, який і має здійснювати по ньому кримінальне провадження.
Таким чином з вищенаведеного слідує, що обвинувальний акт не містить достеменних відомостей, а саме, в межах якої саме адміністративно-територіальної одиниці ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 КПК України, відомості про яке внесені 12.07.2017 року до ЄРДР за №0000264, у зв`язку з чим, суд, позбавлений можливості у підготовчому судовому засіданні дійти до переконання, що кримінальне правопорушення вчинено у межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області, а відтак чи підсудне саме Вінницькому міському суду Вінницької області у відповідності до вимог ст.ст. 32, 33 КПК України.
Поряд із вищезазначеними недоліками, обвинувальний акт містить невідповідність вимогам п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України, згідно якого в обвинувальному акті зазначається прізвище, ім`я, по батькові та займана посада прокурора, натомість прокурором в обвинувальному акті не зазначено в повному обсязі свого імені та по батькові, а лише зазначено його ініціали та прізвище ( ОСОБА_15 ).
Крім того, в підготовчому судовому засіданні було встановлено невідповідність анкетних даних потерпілого ОСОБА_9 , натомість в обвинувальному акті зазначено ОСОБА_9 .
За таких обставин, керуючись принципом законності та верховенства права, закріплених у ст.ст. 8, 9 КПК України та дотримуючись вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка наголошує, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…», суд приходить до переконання, що зазначені недоліки при складанні обвинувального акту не можуть бути усунуті у підготовчому судовому засіданні, а тому суд позбавлений можливості призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, що може потягнути ухвалення незаконного рішення, а також істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та права обвинуваченого на захист, у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, відомості про яке внесені 12 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000264, слід повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
В частині посилань потерпілої сторони, а саме представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_12 , з тих підстав, що під час проведення досудового розслідування, на думку потерпілої сторони, було порушено норми кримінального процесуального права, суд відкидає з огляду на те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України не уповноважує суд на стадії підготовчого судового засідання давати оцінку (правильності) належності та допустимості доказів, які було зібрано органами досудового розслідування під час проведення процесуальних (слідчих) дій, так як позбавлений можливості дійти до такого висновку об`єктивно, без дослідження доказів кримінального провадження.
Оскільки, представником потерпілого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 , окрім клопотання про повернення обвинувального акту було заявлено інше клопотання, зокрема щодо витребування з Генеральної прокуратури України повного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, однак суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, тому вирішення інших клопотань у кримінальному провадженні є передчасним, у зв`язку з чим вони підлягають залишенню без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 291, 314, 372 КПК України, суд-
У Х В А Л И В :
Клопотання представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту прокурору, задовольнити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, відомості про яке внесені 12 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000264, повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
У зв`язку з поверненням прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, відомості про яке внесені 12 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000264, клопотання представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про витребування з Генеральної прокуратури України відомостей з електронної інформаційної системи Єдиний реєстр досудових розслідувань про окремі кримінальні провадження №00000264, №0000265 та про об`єднане кримінальне провадження №00000264 від 12.07.2017 року, а саме повну інформацію по розділах: «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення», «Рух провадження», «Прикріплені файли» у вигляді роздруківок, доступ до якої знаходиться у відповідних осіб Генеральної прокуратури, залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя :