Провадження № 1-о/474/1/2020
Справа № 474/923/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.04.20 року
Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора Кривоозерського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , особи яка звільнена від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , адвоката особи яка звільнена від кримінальної відповідальності - ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка, в режимі відео конференції, справу за заявою адвоката ОСОБА_6 яка діє в інтересах ОСОБА_5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, -
ВСТАНОВИВ:
27.11.2019р. на адресу Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшла вищевказана заява про перегляд ухвали Врадіївського районного суду від 16.10.2018 року у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за нововиявленими обставинами, якою провадження було закрите, обвинуваченого звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
У заяві просили суд скасувати ухвалу, у клопотанні прокурора про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України відмовити, поновити кримінальне провадження, та зобов`язати начальника Кривоозерського відділу поліції, керівника прокуратури забезпечити проведення комісійної судово медичної експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень отриманих потерпілим.
В обгрунутування заяви потерпілий ОСОБА_5 , його представник ОСОБА_6 зазначили, що обов`язковою умовою застосування судом норм даної статті є відшкодування винною собою завданих збитків або усунення заподіяної шкоди винною особою. Внаслідок ДТП потерпілий зазнав тяжких тілесних ушкоджень, переніс 4 операції та потребує тривалого лікування, проте обвинуваченим йому нічого не відшкодовано. Також посилилася на такі обставини які не були відомі суду під час судового розгляду, 16.10.2018р., - госпіталізацію ОСОБА_5 30.05.2018 р. в хірургічно травомталогічне відділення, подальше транспортування його до м. Одеса у військово медичний клінічний центр, де йому було проведно дві операції, виконання йому ж 05.06.2018р. закритої репозиції перелому лівої плечової кістки, МОС блокованим цвяхом, та 12.06.2018р. виконання йому ж репозиції перелому ключиці, МОС пластиною з гвинтами. Посилалися на незгоду з висновком судово медичної експертизи №415-М в рамках кримінального провадження, з огляду на те, що вона була проведена на підставі виписки з амбулаторної картки від 31.06.2018р. а не амбулаторної картки та картки стаціонарного хворого, в яких не зазначено відомостей про перенесені потерпілим операції, та без огляду потерпілого. Посилалися на продовження лікування потерпілим після закриття провадження, проведення йому у червні та липні 2019р. операційних втручань, а також на висновки лікарів що міститься в медичній картці відповідно до якого працездатність потерпілого стійко втрачена у зв`язку з захворюванням, консультативний висновок спеціаліста ортопеда від 21.08.2019р. відповідно до якого у нього діагностовано формування адгезивного капсуліту, гіпотрофії лівого плеча, передпліччя, НФД, лівої верхньої кінцівки, хронічний больовий синдром, посттравматичну лівосторонню плексопатію, та втрату функції руки, про що потерпілий дізнався у серпні 2019р. Вважають, що обвинуваченим з врахуванням цих обставин було вчинене більш тяжке кримінальне правопорушення, а саме ч.2 ст. 286 КК України. А тому просили заяву задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні доповнив, що дійсно дав згоду на закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , оскільки на той час перебував з ним у дружніх стосунках, та останній обіцяв надання йому допомоги.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про перегляд ухвали суду від 16.10.2018р. за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що проведені операції потерпілому у 2019 році, після закриття кримінального провадження, свідчать про наявність нововиявлених обставин.
Особа, яку звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 подали письмові пояснення на заяву, та під час відео конференції, заперечили проти задоволення заяви, посилаючись що під час розгляду кримінального провадження про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності потерпілий ОСОБА_5 був присутній, він же не заперечував проти звільнення останнього від кримінальної відповідальності, претензій матеріального чи морального характеру не мав. При цьому зазначили, що зазначені у заяві факти проведення операцій потерпілому не можуть вважатися ново виявленими обставинами, оскільки вони встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, та вони ж не визначають ступінь тяжкості тілесних ушкоджень. Висновки ж лікарів від 2019р., на їх думку, не є нововиявеною обставиною, оскільки вони складені через значний проміжок часу після ДТП, та не відомо про можливе отримання потерпілим ще будь яких інших травм. Крім того доводи адвоката потерпілого зводяться до незгоди з фактичними обставинами справи, а саме висновком експерта. Також доповнили, що згідно висновку спеціалісту від 21.08.2019р. на який посилається потерпілий та його представник, потерпілому було рекомендовано проведення електронейроміографії верхніх кінцівок, однак не відомо про виконання потерпілим цих рекомендацій, та чи не є наслідком їх невиконання теперішній стан потерпілого.
ОСОБА_4 послався на добровільне відшкодування збитків.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Згідно до ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
У п.п 4, 5 ч.2 ст. 462 КПК України передбачено, що у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду. Тобто, заявник повинен вказати конкретні порушення закону, що є підставами для перегляду судового рішення, які, на його думку, допущені при постановленні цього рішення в зв`язку із нововиявленими обставинами, привести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Таким чином, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Не є нововиявленими обставинами ті, на які посилалися як на докази сторони кримінального провадження, або об`єктивно могли бути долучені як докази, невчасно подані сторонами докази. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.
При перегляді судового рішення за нововивиявленими обставинами суд не розглядає обставини по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, що не були відомі на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути.
Так, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Врадіївського районного суду від 16.10.2018 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України та в порядку ст. 44 КК України, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000217 від 30.05.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито. В цій же ухвалі судом було встановлено отримання потерпілим тілесних ушкодження у вигляді політравми, закритої травми грудної клітини, перелом 1-2 ребер, справа, 1-4 ребер, зліва, закритого перелому середньої третини лівої ключиці, діалізу лівої плечової кістки зі зміщенням уламків, та досліджено докази , в т.ч. - висновок експерта №343 від 19.06.2018р., висновок експерта №344 від 21.06.2018р., висновок експерта №375 від 12.07.2018р, висновок судово медичної експертизи №415-М від 20.07.2018р., по отримання потерпілим тілесних ушкоджень які відносяться до категорії середньої ступені тяжкості як такі, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.
При цьому, як вбачається із змісту ухвали, потерпілий був присутній під час судового засідання, підтвердив примирення з підозрюваним, не заперечував проти звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності, претензій матеріального та морального характеру до підозрюваного не мав, інші обставини, ніж ті що були викладені в клопотанні прокуророра про звільнення від кримінальної відповідальності та про які стверджує в заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинвами (проведення йому у червні 2018р. двох операційних втручань) не повідомляв.
Зверненню прокурору з вказаним клопотанням до суду передувала заява ОСОБА_5 від 31..07.2018р. про направлення до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 11.06.2019 року апеляційну скаргу представника потерпілого на ухвалу Врадіївського районного суду від 16.10.2018р. повернуто особі яка її подала.
17.09.2019р. ухвалою ВСУ касаційну у відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 11.06.2019 року стосовно ОСОБА_4 відмовлено.
При цьому суд у відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, в якому зокрема зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.
Проте, обставини на які посилається представник потерпілого про перегляд ухвали Врадіївського районного суду від 16.10.2018р., зокрема і госпіталізацію ОСОБА_5 30.05.2018 р. в хірургічно травомталогічне відділення, подальше транспортування його до м. Одеса у військово медичний клінічний центр, де йому було проведно дві операції, виконання йому ж 05.06.2018р. закритої репозиції перелому лівої плечової кістки, МОС блокованим цвяхом, та 12.06.2018р. виконання йому ж репозиції перелому ключиці, МОС пластиною з гвинтами., про що потерпілому було відомо на час звернення з клопотанням до прокуророра про вирішення питання про звільнення ОСОБА_4 31.07.2018р. та на час слухання справи, не є нововиявленими. Фактично сторона захисту не згодна з проведеними експертизами у цій справі, висновки яких були предметом дослідження судом, та визнані допустимими доказами, і покладені в основу рішення суду стосовно ОСОБА_4 та з якими потерпілий був ознайомлений, однак ні під час досудового розслідування кримінального провадження, ні під час його судового розгляду, будучи його учасником, не ставив під сумнів достовірність такого висновку. Тому посилання сторони обвинувачення на допущені недоліки при проведенні експертних дослідженнях та складанні експертного висновку №415-м , проведених в межах цього ж кримінального провадження, яким у потерпілого були виявлені тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості, та на подальше тривале лікування потерпілого, а отже можливе вчинення підозрюваним більш тяжкого кримінального правопорушення, не є обставинами, що підпадають під ознаки ст. 459 КПК України та не можуть бути підставою для перегляду ухвали суду за нововиявленими обставинами.
До того ж лікарі, яким зроблено висновки у медичній картці амбулаторного (стаціонарного) хворого №9249, 10564 та складено консультативний висновок лікаря ортопеда від 27.08.2019 та 21.08.2019р, на які посилається сторона захисту, не є учасниками цього кримінального провадження та не були залучені під час досудовогоо розслідування та судового розгляду відповідно до вимог ст 71 КПК України, вони ж не є процесуальним джерелом доказів у розумінні ст. 84 КПК України, та не спростовують висновків судово-медичних експертиз проведених у справі, і тому не є нововиявленою обставиною.
Фактично, такі доводи сторони обвинувачення спрямовані на нове дослідження та оцінку висновків експертів у цій справі, однак повторний розгляд вказаних обставин суперечить загальним засадам кримінального провадження, передбаченим п. 1 ст. 7 КПК України. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, серед іншого, також вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумінів. Цей принцип полягає у тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання справи, що узгоджується з практикою ЄСПЛ наведеною вище.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що викладені у заяві обставини не можуть бути визнані нововиявленими відповідно до вимог ст.459 КПК України, у зв`язку з чим, суд вважає, що заяву потерпілого ОСОБА_5 поданою в його інтересах представником ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 376, 459, 462, 466, 467 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Заяву адвоката ОСОБА_6 яка діє в інтересах ОСОБА_5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,- ухвали Врадіївського районного суду Миколаївської області від 16.10.2018р. у кримінальному провадженні № 0000217 від 30.05.2018р. за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1