У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Павлоград кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

Під час проведення судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів у зв`язку з тим, що строк тримання його під вартою спливає 27 червня 2020 року, після скасування вироку кримінальне провадження направлено до суду першої інстанція на новий судовий розгляд, ризики, передбачені ст.177 КПК України, не перестали існувати: ОСОБА_3 обвинувачуються у скоєнні низки злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі до 6 років, під загрозою можливого покарання обвинувачений може переховуватись від суду; незаконно вплинути на потерпілих, свідків, які ще судом не допитані, обвинувачений схильний до продовження злочинної діяльності. Інший більш м`який запобіжний захід обвинуваченому, на думку прокурора, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, заявлені раніше ризики не зменшились та продовжують існувати, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений не заперечує проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 29.04.2020 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено дію обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 27 червня 2020 року. Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується, однак, завершити кримінальне провадження неможливо, за кримінальним провадженням розпочато судовий розгляд, допитана потерпіла.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
На виконання вказаних вимог Закону судом встановлено, що ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні злочинів, що відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжкого, покарання за вчинення яких, у разі доведеності вини, передбачено у вигляді позбавлення волі до 6 років. Суд бере до уваги те, що обвинувачений не працює, неодружений, не має законного джерела доходів, не має на своєму утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, а в сукупності з тяжкістю можливого покарання, у разі визнання винуватим, свідчить про наявність ризиків залишення ним свого місця проживання (у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу) з метою переховування від суду. Також має місце ризик можливого впливу обвинуваченого на свідків та потерпілих, адже в даному кримінальному провадженні судове слідство розпочато спочатку та станом на 26.06.2020 року допитана лише потерпіла ОСОБА_5 , інші потерпілі та свідки не допитані. Крім того, ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення на даний час не втратив своєї актуальності, оскільки обвинувачений вже був засуджений 18.12.2019 року за вчинення крадіжки.
Суд приходить до висновку, що дані про особу обвинуваченого, дані про можливість ухилення від суду разом з тяжкістю пред`явленого обвинувачення свідчать на користь позиції сторони обвинувачення. Альтернативні запобіжні заходи не попередять вказані ризики.
Тому з метою виключення вищевказаних ризиків суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд не визначає розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, оскільки ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів - задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4» - продовжити терміном на 60 діб, тобто до 24 серпня 2020 року, включно.
Строк дії ухвали - до 24 серпня 2020 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурору, направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1