Справа № 296/2263/20
УХВАЛА
Іменем України

30 березня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 , поданого в межах кримінального провадження за №0000007 від 27.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 27.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, за ознаками ч.3 ст.369 КК України.

Прокурор у кримінальному провадженні звернувся з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 та в обгрунтування клопотання зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу №123ОС від 11.05.2016 ОСОБА_8 призначено начальником 2 сектору відділу захисту національної державності УСБУ в Житомирській області.

До функціональних обов`язків очолюваного ОСОБА_8 сектору входить протидія міжнародному тероризму, в зв`язку з чим під час виконання оперативно-службової діяльності проводяться заходи, спрямовані на недопущення використання каналів легалізації іноземців в Україну, вихідців з країн, де функціонують міжнародні терористичні організації та інші заходи, передбачені Законами України «Про Службу безпеки України», «Про контррозвідувальну діяльність» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до примітки 1 статті 364 Кримінального кодексу України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Відповідно до ч. 2 примітки статті 368 КК України, службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії "Б", судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Законом України «Про загальну структуру і чисельність Служби безпеки України» затверджено загальну структуру Служби безпеки України, та для забезпечення виконання покладених на Службу безпеки України завдань у Центральному управлінні Служби безпеки України та підпорядкованих йому органах створені і діють функціональні підрозділи, серед яких сектор відділу захисту національної державності.

Таким чином, ОСОБА_8 , обіймаючи посаду начальника 2 сектору відділу захисту національної державності УСБУ в Житомирській області, відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.01.2020 до УСБУ в Житомирській області надійшов лист з Управління ДМСУ в Житомирській області про звернення, за поданням відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації Фонду «Фонд Україна - США», з приводу отримання посвідок на тимчасове проживання на підставі п. 7 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземних громадян, з ознаками неправдивості вказаних у наданих іноземцями даних, в частині вказаних адрес проживання у м. Житомирі.

Вказаний лист на виконання в частині проведення перевірки по даному факту передано до 2 сектору відділу захисту національної державності УСБУ в Житомирській області, керівником якого є ОСОБА_8 .

За результатами перевірки викладених у листі УДМСУ в Житомирській області даних, співробітниками 2 сектору ВЗНД Управління встановлено, що адреси проживання у м. Житомирі, які зазначені іноземцями в наданих документах не відповідають дійсності, про що 16.01.2020 поінформовано УДМСУ в Житомирській області.

Далі, 20.01.2020 до Управління ДМС України в Житомирській області, що розташоване за адресою м. Житомир, вул. Пушкінська, 44, прибув ОСОБА_7 з метою установлення причин відмови у легалізації перебування на території України іноземним громадян, яких він представляв.

Цього ж дня, на підставі ст. 7 ЗУ «Про контррозвідувальну діяльність», у холі Управління ДМС України в Житомирській області старшим оперуповноваженому 2 сектору відділу захисту національної державності УСБУ в Житомирській області ОСОБА_9 у присутності керівника підрозділу ОСОБА_8 проведено опитування ОСОБА_7 .

У цей час та місці у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на надання ОСОБА_8 неправомірної вигоди, за невчинення в його інтересах дії з використанням наданого йому службового становища, а саме несприяння у проведенні перевірок Управлінню ДМС України в Житомирській області при легалізації перебування на території України іноземним громадян, яких буде представляти ОСОБА_7 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 попросив контактний номер телефону у ОСОБА_8 та попросив додатково зустрітися.

Далі, 24.01.2020, приблизно о 13:55, перебуваючи поблизу кафе «Фелікс», що за адресою: м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, 11, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, запропонував ОСОБА_8 одержати неправомірну вигоду у сумі від 800 до 1000 грн. за кожну особу за невчинення ОСОБА_8 дій, спрямованих на сприяння у проведенні перевірок Управління ДМС України в Житомирській області під час легалізації перебування на території України іноземних громадян, яких буде представляти ОСОБА_7 .

На вказану пропозицію, ОСОБА_8 з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_7 погодився та повідомив правоохоронні органи.

В подальшому, з ініціативи ОСОБА_7 , близько 14:45 30.01.2020 відбулася зустріч останнього з ОСОБА_8 , в ході якої, перебуваючи в приміщенні банкетної зали №1 кафе «Фелікс», що розташоване за адресою:

м. Житомир, вул. Фещенко Чопівського, 11, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи те, що останній уповноважений проводити перевірки щодо легального перебування іноземців на території України, звернувся до нього з пропозицією не вчиняти дії, спрямовані на сприяння у проведенні перевірок Управління ДМС України в Житомирській області під час легалізації перебування на території України іноземних громадян, після чого в цей же день, час та місці, за вказаних обставин, надав за невчинення таких дій ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 2 000 грн. в інтересах ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_7 надав начальнику 2 сектору відділу захисту національної державності УСБУ в Житомирській області

ОСОБА_8 , який є службовою особо, яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду у розмірі 2000 грн. за невчинення

ОСОБА_8 дій, спрямованих на сприяння у проведенні перевірок Управління ДМС України в Житомирській області під час легалізації перебування на території України ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

31.01.2020 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України.

31.01.2020 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Визначений ухвалою строк перебування підозрюваного ОСОБА_7 під домашнім арештом у даному кримінальному провадженні закінчується 30.03.2020, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим внаслідок особливої складності кримінального провадження, на виконання вимог ст. 92 КПК України існує необхідність проведення експертних досліджень, які є тривалими за методикою їх проведення, проведення в установленому законом порядку розсекречування матеріальних носіїв секретної інформації у даному кримінальному провадженні, які стали підставою для проведення НСРД, а тому без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин вказаного злочину та встановлення істини не можливо прийняти кінцеве законне рішення, виконати всі вимоги КПК України та завершити досудове розслідування.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , міру покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину, останній з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказані обставини підтверджують наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 ПК України.

Крім того, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, яким відомі обставини вчинення ним злочину, і таким чином може перешкодити кримінальному провадженню, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України

У зв`язку з наявністю ризиків, які наразі не зменшились та продовжують існувати, підозрюваному необхідно продовжити дію раніше застосованого до нього запобіжного заходу та відповідних обов`язків, які забезпечать його належну процесуальну поведінку та проведення досудового розслідування у розумні строки.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні. Вважає, що будь-який з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню ризиків та належному виконанню підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні захисник заперечували проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_7 є підприємцем, обмеження виїзду негативно впливає на господарську діяльність, відсутня можливість належним чином матеріально забезпечувати себе та свою родину. Просить застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився направив заяву в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду клопотання без його участі та просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, є достатніми та на час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення та підозрюваний причетний до цієї події.

Оскільки для завершення досудового розслідування кримінального провадження необхідно отримати додаткові докази, які можуть бути використані під час судового розгляду для отримання яких необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, без проведення яких не можливо закінчити досудове розслідування, тому наявні достатні правові підстави для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Однак, під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прокурором не було доведено, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують застосування домашнього арешту, а також всупереч вимог ч.1 ст.184 КПК України не було обґрунтовано неможливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам та забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_7 є раніше несудимою особою; є приватним підприємцем, його соціальні зв`язки за місцем проживання є міцними;родина підозрюваного проживає в м. Одеса, батько підозрюваного має інвалідність 2 групи та потребує догляду, з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покладені на нього відповідно до ухвали слідчого судді процесуальні обов`язки виконував належним чином, тому слідчий суддя погоджується з доводами захисника, що належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків можливо забезпечити шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягає та наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що є достатнім, необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.176, 179, 184, 193-196, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляд домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора за першим викликом та до суду за кожною вимогою.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

-утримуватись від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.

Контроль за виконання особистого зобов`язання здійснює СУ ГУНП в Житомирській області.

Встановити строк дії обов`язків визначених в ухвалі до 31.05.2020

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1