Справа № 143/438/19
Ухвала
Іменем України
22.01.2020року місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої особи адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калинівка Калинівського району Вінницької області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 10.01.2019р. відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2ст.121КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває на розгляді кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000012 від 10.01.2019р.відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Прокурор ОСОБА_8 подала письмове клопотання про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час обрання та продовження строку тримання обвинуваченої під вартою не зникли, яке підтримала в судовому засіданні.

Представник потерпілої особи адвокат ТКА ОСОБА_9 підтримала подане прокурором клопотання.

Захисник адвокат ОСОБА_6 заявила усне клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Відносно клопотання прокурора про продовження строку тримання її підзахисної під вартою, просила відмовити у його задоволенні.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала позицію свого захисника та просила змінити їй запобіжний захід.

Розглянувши заявлені клопотання щодо запобіжного заходу, суд приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 05.12.2019р. продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 терміном на 60 (шістдесят) днів, до 02 лютого 2020 року.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що ОСОБА_7 вчинила умисний тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, підстави, за яких було обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не змінились, обвинувачена веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не зв`язана сталими родинними стосунками та вихованням дітей, а тому враховуючи вільний вибір місця знаходження та проживання, існує ризик, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків в кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню; та вчинити інше кримінальне правопорушення. Вищевказані обставини свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно ст.29 КонституціїУкраїни, ніхто не може бути арештованимаботриматисяпідвартоюінакше як за вмотивованимрішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КонституціїУкраїни, чинніміжнародні договори, згода на обов`язковістьякихнадана Верховною Радою України, є частиноюнаціональногозаконодавстваУкраїни, а згідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальнепроцесуальнезаконодавствоУкраїнизастосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особистунедоторканістьможливелише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішенняпитання судом щодозапобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосуваннязапобіжного заходу є забезпеченнявиконанняпідозрюваним, обвинуваченимпокладених на ньогопроцесуальнихобов`язків, а такожзапобіганняспробам: 1) переховуватисявідорганівдосудовогорозслідування та суду 3) незаконно впливати на свідків 4) іншим чином перешкодатикримінальномупровадженню, 5) вчинити інше кримінальне правопорушеня.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставоюзастосуваннязапобіжного заходу є наявністьобґрунтованоїпідозри у вчиненні особою кримінальногоправопорушення, а такожнаявністьризиків, якідаютьдостатніпідставислідчому судді, суду вважати, щопідозрюваний, обвинувачений, засудженийможездійснитидії, передбаченічастиноюпершоюцієїстатті.

Строк діїухвалислідчого судді, суду про триманняпідвартоюабопродовження строку триманняпідвартою, відповідно до ч.1 ст.197 КПК України не можеперевищуватишістдесятиднів.

Судом установлено, що строк ОСОБА_10 підвартоюбулопродовженодо 02 лютого 2020 року включно.

При вирішенніпитаннядоцільностіпродовженнядіїзапобіжного заходу у виглядітриманняпідвартоювідноснообвинуваченої, суд виходитьізнаявностіпред`явленогообвинувачення у ОСОБА_11 інкримінованогоїйзлочину та необхідностіуникненняризиків, визначених ст.177 КПК України, зокрема, щообвинуваченаможепереховуватисявід суду, вплинути на свідків та потерпілу, якіще не допитані у судовому засіданні, вчинити інше кримінальне правопорушення, та іншим чином перешкоджатикримінальномупровадженню.

Крім того, при вирішенніпитаннядоцільностіпродовженнядіїзапобіжного заходу у виглядітриманняпідвартоювідноснообвинуваченоївідповідно до ч.1 ст.178 КПК України судом враховуютьсятакіобставини як вагомістьнаявнихдоказів про вчиненняобвинуваченоюкримінальногоправопорушення, тяжкістьпокарання, щозагрожує у разівизнанняїї виною у вчиненнікримінальногоправопорушення, у скоєнні якоговонаобвинувачується, відсутністюсталихсоціальних зв`язків тастосунків, а такожвільнийвибірмісцязнаходження та проживання, щоможе бути достатньою причиною разом з іншими, для обраннязапобіжного заходу у видітриманняпідвартою.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні умисного тяжкого злочину, за вчинення якогопередбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, кримінальне провадження не завершено, строк тримання під вартою закінчується 02.02.2020р., а також беручи до уваги те, що у суду відсутні докази, які б свідчили про те, що ризики передбачені ст.177КПК України, якііснували на час обраннята продовження дії запобіжного заходу у виглядітриманняпідвартоюзникли,а тому оскількипідстав для змінизапобіжного заходу ОСОБА_12 не встановлено, суд приходить до висновку про необхідністьпродовженнявідноснонеїдіїзапобіжного заходу у виглядітриманняпідвартою.

На переконання суду, враховуючивикладеніобставини, доводи сторонизахистущодозмінизапобіжного заходу не переважаютьдоводівсторониобвинувачення та не зможутьзапобігтивищевказанимризикам та забезпечитиналежнупроцесуальнуповедінкуобвинуваченої за допомогоюбільшм`якогозапобіжного заходу, ніжтриманняпідвартою.

Зазначені ризики виправдовують продовження обраного відносно обвинуваченої запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи викладене, дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_13 необхідно продовжити на 60 (шістдесят) днів, до 21 березня 2020 року включно.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою, підстав для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт не має, а тому у його задоволенні заявнику необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_14 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкисела АндрушівкаПогребищенського району Вінницької області, українки, громадянки України, із середньою освітою, розлученої, на момент затримання працюючої в СТОВ «Зоря» на посаді сторожа,раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, терміном на 60 (шістдесят) днів, до 21 березня 2020 року включно.

Обвинувачену ОСОБА_7 утримувати під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька УВП (№ 1)», куди невідкладно надіслати копію цієї ухвали для виконання.

У задоволенні усного клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_16 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: