Пр-ня по справі № 1-кп/521/162/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

за участю обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за №0001526 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець м. Рудки, Львівської області; з середньою освітою; не одруженого; не працевлаштованого; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого: Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 15.03.2017 року за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на 2 роки

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК, повторно, 13.07.2016 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Комітетська, 24, діючи з прямим умислом, з мотиву незаконно заволодіти транспортним засобом, з метою особистого використання, незаконно заволодів транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 40000 гривень, який належить ОСОБА_6 ..

У судовому засіданні обвинувачений провину у скоєнні злочину визнав та пояснив, що 13.07.2016 року він працював на підприємстві та хотів поїхати на вказаному автомобілі додому. В підсобці взяв ключі від автомобілю ВАЗ та поїхав, проте дорогою автомобіль заглох та він залишив його.

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження допиту осіб та документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, він є власником за довіреністю автомобіля ВАЗ 2107, який зберігається за місцем його роботи. Одного дня він виявив відсутність вказаного автомобіля. Охоронці розповіли йому, що бачили, як працівник ОСОБА_4 повернувся до приміщення підприємства, а згодом виїхав за кермом вказаного. Згодом він знайшов автомобіль та відбуксирував його;

- ОСОБА_6 звернувся з заявою про те, що в період часу з 21 години 30 хвилин 13.07.2016 року по 07 годину 40 хвилин 14.07.2016 року, невстановлена особа, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Комітетська, 24, незаконно заволоділа його автомобілем ВАЗ 2107, НОМЕР_1 та вказані відомості 14.07.2016 року були внесені до ЄРДР за №0001526 (протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.07.2016 року; витяг з ЄРДР за №0001526);

- 15.07.2016 року за адресою: Одеська область, с. Велика Долина, вул. Овідіопольська, було оглянуто автомобіль ВАЗ 2107, НОМЕР_1 , та вилучено папку червоного кольору з документами, відео реєстратор, посвідчення водія (протокол огляду місця події від 15.07.2016 року);

- до матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001526 приєднаний речовий доказ, а саме автомобіль ВАЗ 2107, НОМЕР_1 , який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 ; потерпілим виданий стороні обвинувачення DVD-R диск,який долучений до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу (постанова про приєднання до справи речових доказів від 16.07.2016 року; зберігальна розписка; заява від 16.12.2016 року; протокол огляду відеозапису від 16.12.2016 року; постанова про приєднання до справи речових доказів від 16.12.2016 року; DVD-R диск);

- свідок ОСОБА_7 впізнав чоловіка під номером 3 ( ОСОБА_4 ), як особу, яка 13.07.2016 року на автомобілі ВАЗ 2107, НОМЕР_1 виїжджав з території СТО, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Комітетська, 24(протокол пред`явлення особи для впізнання від 04.04.2017 року; довідка до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.04.2017 року);

- 27.12.2017 року згідно журналу запрошених, доставлених та відвідувачів Лиманського ВП ГУНП в Одеській області дані про відвідування ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відсутні (лист Лиманського ВП ГУНП в Одеській області № 45/7-аз від 04.06.2019 року);

- Лиманський ВП ГУНП в Одеській області на запит Одеської місцевої прокуратури №2 повідомив, що адвокати допускаються до адміністративної будівлі лише при пред`явленні посвідчення і до журналу запрошених, доставлених та відвідувачів не записуються. ОСОБА_9 і ОСОБА_8 є працівниками Лиманського РВ ГУДМС України в Одеській області, що знаходиться в одній адміністративній будівлі з Лиманським ВП та до журналу запрошених, доставлених та відвідувачів не записуються. Співробітники поліції проходять до адміністративної будівлі при пред`явленні посвідчення співробітника поліції і до журналу запрошених, доставлених та відвідувачів не записуються, тому у журналі відсутня інформація щодо перебування слідчого Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 (запит Одеської місцевої прокуратури №2 від 23.10.2019 року; відповідь Лиманського ВП в Одеській області від 25.10.2019 року);

- обвинувачений раніше судимий (вимоги від 15.12.2016 року, 25.04.2017 року, 17.01.2019 року; вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 21.01.2020 року).

Суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, скоєне повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд встановлює обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості зазначати вказані обставини у вироку.

Призначаючи покарання суд керується вимогами ч. 2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення. Крім того, суд керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивність (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України).

Під час дебатів сторона захисту та потерпілий не висловили думку щодо призначення іншого покарання, ніж те, на якому наполягав прокурор та яке передбачене ч.2 ст. 289 КК відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК.

Крім того, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину згідно ст. 12 КК відноситься до категорії тяжких злочинів; особу винного, а саме те, що він ранішесудимий; його вік 30 років та соціальне положення не одружений; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.2 ст. 289 КК у вигляді позбавлення волі без конфіскації майна.

З урахуванням тієї обставини, що щодо ОСОБА_4 запобіжний захід за вказаним провадженням не обирався, а прокурор під час судових дебатів не заявляв клопотання щодо обрання запобіжного заходу, суд вважає, що в даному випадку немає необхідності встановлювати контроль за поведінкою та особистістю обвинуваченого.

Також, відповідно до ст. 100 КПК України частину речових доказів необхідно вважати повернутою, а частину речових доказів зберігати при матеріалах справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст. 70 КК призначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання, яке призначене ОСОБА_4 за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 21.01.2020 року у вигляді 4 років 4 місяців 10 днів позбавлення волі більш суворим та остаточно призначити йому покарання за сукупністю злочинів вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання рахувати з моменту оголошення вироку, а саме з 26.05.2020 року.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015), строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 15.06.2018 року до дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід не обирати.

Речові докази автомобіль ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1 вважати повернутим; DVD-R диск зберігати при матеріалах справи.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з дня отримання вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1