Провадження № 1-кс/537/144/2020
Справа № 537/5408/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 року слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участю прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 , слідчого СВ ВП № 1 КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , при секретарі ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні осіб не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

ВСТАНОВИВ:
13 лютого 2020 року до суду звернувся слідчий СВ ВП № 1 КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 09 березня 2020 року включно, без визначення застави.
В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001841 від 05 жовтня 2019 року за частиною 1 статті 115, частиною 2 статті 15, пунктом 13 частини 2 статті 115 КК України.
Досудовим слідством встановлено, що 05 жовтня 2019 року близько 19 год. 05 год. поблизу під`їзду №3 будинку по АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 , з одного боку, та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин через боргові зобов`язання брата потерпілого ( ОСОБА_9 ), виникла сварка, у ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_7 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 дістав з кишені куртки ніж, та тримаючи останній у правій руці умисно, з метою позбавлення життя іншої людини, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_7 та бажаючи їх настання, з достатньо великою силою наніс не менше 2 ударів в область серця потерпілого, який був повернутий обличчям до нападника.
Від отриманих ушкоджень ОСОБА_7 упав спиною на асфальтове покриття. В цей час ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, підійшов до потерпілого, та усвідомлюючи, що останній перебуває у безпорадному стані, наніс ще не менше 2 ударів ножем в область тулубу потерпілого.
Вказаними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_10 тілесне ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини в область серця, що спричинило гостру масивну внутрішню та зовнішню крововтрату, яке являються тяжкими тілесними ушкодженнями, небезпечними для життя в момент його заподіяння, та від яких потерпілий помер в автомобілі швидкої медичної допомоги.
За вказаним фактом 09 жовтня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Також досудовим розслідуванням встановлено, що після нанесення ножових поранень ОСОБА_7 до останнього, який лежав спиною на асфальтовому покритті неподалік під`їзду №3 будинку по АДРЕСА_2 , підійшла ОСОБА_8 та схилилася над потерпілим. В цей час у ОСОБА_4 , який щойно вчинив умисне вбивство ОСОБА_7 , виник умисел на протиправне заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_8 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , тримаючи ніж у правій руці,умисно, з метою позбавлення життя іншої людини, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_8 та бажаючи їх настання, наніс не менше трьох ударів ножем в життєво важливі органи ОСОБА_8 , а саме два проникаючі колото-різані поранення грудної клітки справа та непроникаюче колото-різане поранення правої поперекової ділянки. Вказаними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді проникаючих колото-різаних поранень грудної клітки справа, правобічного травматичного гемопневмотораксу, непроникаючої колото-різаної рани правої поперекової ділянки, травматичного шоку 1-2 ступеня.
Після нанесення вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , вважаючи, що виконав усі дії, необхідні для доведення злочину до кінця, а саме спричинення смерті потерпілій ОСОБА_8 , залишив місце вчинення злочину, однак смерть потерпілої ОСОБА_8 не наступила з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , оскільки потерпілій своєчасно надано кваліфіковану медичну допомогу.
За вказаним фактом 09 жовтня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, пунктом 13 частини 2 статті 115 КК України, а саме у закінченому замахові на умисне, протиправне, позбавлення життя іншої людини ( ОСОБА_8 ), вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство ( ОСОБА_7 ).
Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 05 жовтня 2019 року (території поблизу під`їзду №3 будинку по АДРЕСА_2 ); протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення для впізнання ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_8 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_20 , протоколом огляду речей потерпілої ОСОБА_8 від 05 жовтня 2019 року; протоколом огляду речей потерпілого ОСОБА_8 від 08 жовтня 2019 року; протоколом обшуку автомобіля ВАЗ-2107, номерний знак НОМЕР_1 від 07 жовтня 2019 року; висновком судово медичної експертизи №796/1 від 28 листопада 2019 року, висновками судово-імунологічних експертиз; іншими доказами в їхній сукупності.
В обґрунтування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, із врахуванням обставин, встановлених статтею 178 КПК України, слідчим зазначено наступне.
ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів проти життя осіб, за які законом передбачене максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі.
ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий. Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України (кримінальне провадження №0000675), та частиною 1 статті 115, частиною 2 статті 15, пунктом 13 частини 2 статті 115 КК України (кримінальне провадження №0001841).
Підозрюваний ОСОБА_4 ухилявся від слідчого, який проводить досудове розслідування кримінального провадження №0000675 за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, внаслідок чого був оголошений в розшук. Також ОСОБА_4 ухилявся від слідчого, який проводить досудове розслідування кримінального провадження №0001841 від 05 жовтня 2019 року за ознаками злочинів, передбачених частиною 1 статті 115, частиною 2 статті 15, пунктом 13 частини 2 статті 115 КК України. Досудовим слідством встановлено, що після вчинення зазначених злочинів ОСОБА_4 покинув місто Кременчук, але був затриманий правоохоронними органами в місті Суми.
Згідно змісту клопотання, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу, свідків в даному кримінальному провадженні. Так, потерпіла ОСОБА_8 прямо вказує на ОСОБА_4 як на особу, що спричинила їй та її чоловіку ножові поранення. Також свідок ОСОБА_24 свідки працівники БПП у мічті Кременчуці УПП в Полтавській області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 під час допиту вказували, що до даних кримінальних правопорушень причетний безпосередньо ОСОБА_4 . Цей факт може спонукати підозрюваного незаконно вплинути на потерпілу та свідків з метою зміни в подальшому показань на свою користь, або продовжити свою злочинну діяльність з метою доведення до кінця умислу на вбивство потерпілої ОСОБА_8 .
Окрім того, ОСОБА_4 є особою працездатного віку, однак ніде не працює, постійного джерела доходу не має. Наведене вказує на відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, на можливість продовження ним злочинної діяльності.
Ухвалою слідчого судді від 02 грудня 2019 року частково задоволено клопотання слідчого, стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 38 дні, починаючи з 02 грудня 2019 року до 08 січня 2020 року.
10 грудня 2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні погоджено з в.о. прокурора Полтавської області до 5 місяців (до 08 березня 2020 року), оскільки у провадженні необхідно: отримати висновок судово психіатричної експертизи, яка перебуває на виконанні у Полтавській обласній психіатричній лікарні ім. О.Ф. Мальцева; отримати висновки судово-медичних експертиз, які перебувають на виконанні у Кременчуцькому міжрайонному відділенні бюро СМЕ; отримати висновки медико-криміналістичних експертиз, які перебувають на виконанні у Полтавському обласному бюро СМЕ; отримати висновки цитологічних експертиз, які перебувають на виконанні у Полтавському обласному бюро СМЕ; відібрати біологічні зразки крові, слини та букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 , після отримання яких призначити у кримінальному провадженні судово-імунологічні, судово-цитологічні та біологічні експертизи на предмет виявлення на вилучених під час огляду місця події 05.10.2019 та під час обшуку автомобіля ВАЗ-2107 номерний знак НОМЕР_1 речах, - біологічних слідів підозрюваного; провести слідчий експеримент за участі потерпілої ОСОБА_8 , призначити за її результатами додаткову судово-медичну експертизу; ознайомити сторони кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування в порядку статті 290 КПК України; прийняти у кримінальному провадженні одне із рішень, передбачених частиною 2 статті 283 КПК України; виконати у провадженні інші слідчі (процесуальні) дії, негласні слідчі (розшукові) дії.
Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 21 грудня 2019 року строк досудового розслідування продовжено до 5 місяців, а саме до 09 березня 2020 року, та ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 21 грудня 2019 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено на 60 (шістдесят) днів, а саме до 18 лютого 2020 року включно.
Враховуючи викладене вище, а також те, що строк досудового розслідування продовжено до 09 березня 2020 року, а строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується о 24 год. 00 хв. 18 лютого 2020 року, на даний час виникла необхідність у продовженні строків тримання під вартою підозрюваного.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з викладених в ньому підстав.
Слідчий СВ ВП № 1 КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не визнав свою причетність до інкримінованого йому злочину та заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання з підстав відсутності доказів в обгрунтування підозри, а також вважав зазначені слідчим ризики переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, запобіганню незаконного впливу на потерпілу, свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення недоведеними конкретними доказами. Водночас, захисник підозрюваного з урахуванніям тієї обставини, що останній офіційно одружений, забезпечений житлом, просив суд обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту з носінням спеціального електронного засобу контролю.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно витягу з ЄРДР №0001841 від 05жовтня 2019 року, до реєстру внесені відомості наступного змісту: «05 жовтня 2019 року близько 19 год. 05 хв. невстановлена особа, перебуваючи біля під`їзду №3 будинку АДРЕСА_2 спричинила тілесні ушкодження в область грудної клітки ОСОБА_7 , 1970 р.н., від яких останній помер в автомобілі швидкої медичної допомоги" та «05 жовтня 2019 року близько 19 год. 05 хв. невстановлена особа, перебуваючи біля під`їзду №3 будинку АДРЕСА_2 нанесла декілька ножових поранень ОСОБА_8 , 1971 р.н., в область життєво важливих органів, внаслідок чого остання була госпіталізована до ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
09 жовтня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у злочині, передбаченому частиною 1 статті 115 КК України, по факту вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , а також у злочині, передбаченому частиною 2 статті 15, пунктом 13 частини 2 статті 115 КК України, по факту закінченого замаху на умисне, протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 , вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство ОСОБА_7 .
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 07 листопада 2019 року, яка залишена без змін ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року, щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід тримання під вартою строком на 33 дні, починаючи з моменту затримання 06 листопада 2019 року до 08 грудня 2019 року включно в межах строку досудового розслідування, без визначення застави.
Ухвалою Крюківського районного суду місті Кременчука Полтавської області від 02 грудня 2019 року щодо підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу тримання під вартою строком на 38 днів, починаючи з дня постановлення ухвали 02 грудня 2019 року до 08 січня 2020 року включно в межах строку досудового розслідування, без визначення застави.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 грудня 2019 року, продовжено на 5 місяців, тобто до 09 березня 2020 року, строк досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР №0001841 від 05 жовтня 2019 року, за ознаками злочинів, передбачених частиною 2 статті 15, пунктом 13 частини 2 статті 115 КК України, у вчиненні яких ОСОБА_4 пред`явлено підозру.
Статтею 199 КПК встановлено порядок продовження строку тримання під вартою, а саме:
1. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
При застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою слідчий суддя враховує наступне.
Згідно статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Так, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Статтею 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В попередніх судових засіданнях, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини. При цьому слідчий суддя вважав, що досудовим слідством зібрані вагомі докази на підтвердження причетності ОСОБА_4 до кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється.
Такими вагомими доказами обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочинів щодо подружжя ОСОБА_25 є: протокол прийняття заяви ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06 жовтня 2019 року; протокол огляду місця події від 05 жовтня 2019 року; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка вказувала, що саме ОСОБА_4 наніс удари ножем їй та її чоловіку ОСОБА_7 , після чого зник з місця скоєння злочину на автомобілі ВАЗ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 жовтня 2019 року, зі змісту якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_4 як особу, що наніс ножем удари їй та її чоловіку ОСОБА_7 ; протокол огляду трупа ОСОБА_7 від 05 жовтня 2019 року та від 06 жовтня 2019 року; лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_7 №862 від 07 жовтня 2019 року; повідомлення Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька міська лікарня «Правобережна» щодо діагнозу ОСОБА_8 ; протокол допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_26 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ; протокол обшуку автомобіля ВАЗ-2107, д.н.з. НОМЕР_1 від 07 жовтня 2019 року; протокол огляду трупа ОСОБА_7 ; протокол огляду місця події від 06 жовтня 2019 року, де виявили автомобіль ВАЗ-2107, д.н.з. НОМЕР_1 .
Слідчий суддя врахував, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дали підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя також дійшов висновку про встановлення та доведеність стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених пунгктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду; незаконний вплив на потерпілого, свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.
Щодо доводів сторони захисту про відсутність вказаних ризиків, слідчий суддя зазначив, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на потерпілого, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя з дотриманням положень статті 178 КПК України врахував особу підозрюваного.
Так, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочину середньої тяжкості проти авторитету органів державної влади за насильство щодо працівника правоохоронного органу (частина 2 статті 345 КК України), особливо тяжкого злочину проти власності із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи (частина 3 статті 187 КК України), тяжких злочинів проти громадської безпеки та проти здоров`я особи (частина 1 статті 263 КК України, частина 1 статті 101 КК України 1960 року), злочину невеликої тяжкості проти правосуддя за порушення правил адміністративного нагляду (статті 395 КК України).
В останнє ОСОБА_4 звільнився від відбування покарання у виді позбавлення волі 08 травня 2018 року. Проте після звільнення ОСОБА_4 вже повідомлено про підозру у вчиненні нових тяжкого та особливо тяжких злочинів. А саме ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України (кримінальне провадження №0000675), та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 115, частиною 2 статті 15, пунктом 13 частини 2 статті 115 КК України (кримінальне провадження №0001841).
У кримінальному провадженні №0000675 від 15 вересня 2019 року постановою слідчого СВ Кременчуцького відділення поліції Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області від 26 вересня 2019 року ОСОБА_4 оголошено в розшук.
Ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 вересня 2019 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про наявність ризиків, що ОСОБА_4 може перешкоджати органам досудового слідства у встановленні істини у кримінальному провадженні чи ухилитися від органів досудового розслідування, оскільки з повідомленої підозри та матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 після нанесення ножових поранень подружжю ОСОБА_25 зник з місця злочину та переховувався від органів досудового слідства. ОСОБА_4 був затриманий працівниками правоохоронних органів в м. Суми.
На думку слідчого суддів, наведені факти дали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та продовжити злочинну діяльність.
Також слідчий суддя оцінив суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому та імовірну можливість продовження ним протиправної поведінки щодо потерпілої ОСОБА_8 . Так, згідно з повідомленою підозрою, ОСОБА_4 не довів до кінця свій прямий умисел на вбивство ОСОБА_8 з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілій було своєчасно надано медичну допомогу.
На теперішній час потерпіла ОСОБА_8 фактично є очевидцем вчинення щодо неї та її чоловіка ОСОБА_7 особливо тяжких насильницьких злочинів проти життя, передбачених частиною 1 статті 115, частиною 2 статті15, пунктом13 частини 2 статті 115 КК України, за які передбачено максимальне покарання довічне позбавлення волі. Потерпіла ОСОБА_8 прямо вказувала, що цей злочин вчинив саме ОСОБА_4 . А тому слідчий суддя врахував достатніми підстави вважати, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_8 з метою перешкоджати встановленню істини у справі, або з метою продовжити свій злочинний умисел до кінця.
Як вбачається зі змісту наявної в матеріалах клопотання ухвали слідчого судді від 21.12.2019 року, сторона обвинувачення в судовому засіданні зазначала, що після смерті від ножових поранень ОСОБА_7 , після здійснення реанімаційних заходів для врятування життя ОСОБА_8 від ножових поранень, потерпіла ОСОБА_8 залишила місто Кременчук, не повідомляє своє місце перебування, побоюючись за своє життя. Цей факт об`єктивно підтверджено матеріалами справи, а саме неможливістю проведення за її участі першочергових слідчих дій, які мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, перевірки показань потерпілої ОСОБА_8 про причетність підозрюваного ОСОБА_4 до злочинів проти життя подружжя.
На підтвердження наявності ризику незаконного впливу на свідків з боку ОСОБА_4 слід зазначити, що в ході досудового розслідування 28 листопада 2019 року свідок ОСОБА_20 був допитаний, а також з ним було проведено слідчий експеримент. Під час проведення слідчих дій ОСОБА_20 показав, що 05 жовтня 2019 року зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_4 , возив його на автомобілі ВАЗ до будинку по вул. О. Білаша, де той спілкувався з чоловіком та жінкою. Між ними виник конфлікт та штовханина. Після чого ОСОБА_4 повернувся до машини, і ОСОБА_20 за його вказівкою покинув місце події, поїхавши в гараж до кооперативу «Крюківський». Потім вони розійшлися. ОСОБА_20 залишив автомобіль ВАЗ біля аптеки в районі Раківка в м. Кременчук, звідки цей автомобіль забрали працівники поліції. (а.с. 33-38).
Але одразу після виходу з відділення поліції ОСОБА_20 змінив свої показання, стверджував, що оговорив себе та ОСОБА_4 внаслідок застосування до нього фізичного насильства працівниками поліції, які душили його та били по голові.
Необхідно зазначити, що при цьому в судовому засіданні 02 грудня 2019 року слідчий суддя не бачив на свідку жодних видимих тілесних ушкоджень в області шиї та голови. На питання слідчого судді ОСОБА_20 повідомив, що не звертався до судово-медичного експерта з клопотанням про проведення щодо нього експертизи, з метою виявлення тілесних ушкоджень, які він міг отримати під час допиту та проведення слідчого експерименту з його участю. ОСОБА_20 повідомив, що звертався лише до лікаря, який провів його огляд, госпіталізація не проводилась, лікування не призначалось. Також ОСОБА_20 не міг зазначити хто саме з працівників поліції застосував до нього фізичне насильство, але визнав, що це був не слідчий ОСОБА_3 .
Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 є особою працездатного віку із задовільним станом здоров`я, однак ніде не працює, що свідчить про відсутність у нього постійного джерела доходу, чим відповідно спростовується його твердження про можливість утримання ним дружини з її неповнолітніми дітьми із законних джерел доходу. І навпаки такий факт підтверджує наявність ризику продовження ОСОБА_4 злочинної діяльності для утримання своєї сім`ї.
За таких обставин, враховуючи положення ст.177-178, 184 КПК України, 07 листопада 2019 року слідчий суддя застосував щодо підозрюваного ОСОБА_4 найсуворіший запобіжний захід тримання під вартою з моменту затримання підозрюваного в межах строку досудового розслідування до 08 грудня 2019 року включно, а також продовжив строк запобіжного заходу до 08 січня 2020 року включно.
На теперішній час не змінилися обставини та характеристики підозрюваного ОСОБА_4 , які необхідно врахувати відповідно до статті 178 КПК України, а відповідно і не зменшилися вказані ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які виправдовують його тримання під вартою.
На даний час досудове розслідування не закінчено, стороні обвинувачення для проведення повного та об`єктивного розслідування кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих дій, негласних слідчих (розшукових) дій з підозрюваним, потерпілою, свідками, перелічені в клопотанні слідчого, погодженого із заступником керівника Кременчуцької місцевої прокуратури від 10 грудня 2019 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, а саме провести судово-психіатричну, медико-криміналістичну, цитологічні, судово-медичні, судово-психологічну експертизи, провести слідчий експеримент за участі потерпілої ОСОБА_8 , за результатом якого призначити додаткову судово-медичну експертизу, та інші слідчі (процесуальні) дії, негласні (розшукові) дії, необхідно відкрити матеріали кримінального провадження з дотриманням положень статті 290 КПК України, прийняти одне із рішень, передбачених частиною 2 статті 283 КПК України, що неможливо виконати до закінчення дії попередньої ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області про продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 до 18 лютого 2020 року включно.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість зміни запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на менш суворий з врахуванням можливості запобігання вищезазначених ризиків.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого та прокурора, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленому ризику, передбаченому статтею 177 цього Кодексу. Особисте зобов`язання, на думку слідчого судді, не забезпечить уникнення ризиків та не забезпечить належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 з наведених вище підстав. Письмових звернень про поручительство від осіб, що заслуговують на довіру, до суду не надходило. Слідчий суддя також вважає неможливим застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 , оскільки він не має постійного зареєстрованого місця проживання, раніше ухилявся від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим оголошувався в розшук, засуджувався за вчинення насильства проти працівників правоохоронних органів, а також за порушення правил адміністративного нагляду.
Відповідно до частини 4 статті 183, статті 199 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про продовження тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Таким чином слідчий суддя вважає доведеним, що обставини, зазначені прокурором відповідно до частини 3 статті 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 ів межах строку досудового розслідування, тобто до 09 березня 2020 року включно, без визначення застави.
З огляду на наведене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 2, 7, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196- 199, 376, 492 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП № 1 КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні осіб не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
починаючи з дня постановлення ухвали 13 лютого 2020 року до 09 березня 2020 року включно в межах строку досудового розслідування, без визначення застави.
Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування до 09 березня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали суду виготовлено та оголошено 14 лютого 2020 року о 15 годині 00 хвилин.