печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність Офісу Генерального прокурора, про зобов`язання вчинити певні дії у рамках кримінального провадження № 0000369, -

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на бездіяльність Офісу Генерального прокурора, про зобов`язання вчинити певні дії у рамках кримінального провадження № 0000369.

У вимогах даної скарги особа, що подала скаргу просить зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні № 0000369 вчинити дії щодо закриття кримінального провадження.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження, як рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

У ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Положення ст. 284 КПК України регламентують порядок та підстави закриття кримінального провадження.

Разом з тим, посилання особи, що подала скаргу на положення ч. 1 ст. 303 КПК України є безпідставним, така процесуальна дія як закриття кримінального провадження не може бути предметом оскарження під час досудового розслідування, виходячи із норм передбачених Главою 26 КПК України.

Слідчий суддя приходить до переконання, що ОСОБА_2 подала скаргу, що не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність Офісу Генерального прокурора, про зобов`язання вчинити певні дії у рамках кримінального провадження № 0000369.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1