справа № 642/1779/20
провадження № 1-кп/642/535/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, має малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Фалешти Молдова, громадянина України, українця, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , одруженого, має малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в:
03 січня 2020 року, приблизно о 16 години 30 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , знаходячись на вул. Золочівській в м. Харкові, вступили між собою у злочинну змову, спрямовану на відкрите викрадення чужого майна з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з метою швидкого особистого незаконного збагачення, з корисливих мотивів. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, підійшли до ОСОБА_8 , яка на той час проходила за вказаною адресою, попросили сигарету, та під час розмови запропонували їй пройти до лісосмуги, розташованій в районі будинку АДРЕСА_4 для спілкування. Знаходячись в лісосмузі, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_5 , на виконання спільного злочинного наміру, розпилив ОСОБА_8 аерозоль з балончику в обличчя, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою подавлення волі ОСОБА_8 до опору, стали наносити їй удари ногами та руками в область голови, обличчя, корпуса, кінцівок, в результаті чого останній були спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на спинці носу, в правій скроневій ділянці, на правому плечі та правій кисті.

Потім ОСОБА_4 та ОСОБА_5 витягли у ОСОБА_8 з кишень брюк грошові кошти у сумі 100 грн. та мобільний телефон «Meizu M8», вартість якого складає 1 220 грн. 00 коп.

Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину втекли та розпорядились ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1 320 грн. 00 коп.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнали повністю, у скоєному щиро покаялися, погодилися з кваліфікацією вчиненого ними діяння та пояснили, що дійсно 03 січня 2020 року, приблизно о 16 години 30 хвилин, вони знаходячись на вул. Золочівській в м. Харкові, підійшли до ОСОБА_8 , та попросили сигарету, під час розмови запропонували їй пройти до лісосмуги, розташованій в районі будинку АДРЕСА_4 для спілкування. Знаходячись в лісосмузі, ОСОБА_5 , розпилив ОСОБА_8 аерозоль з балончику в обличчя, після чого вони стали наносити ОСОБА_8 удари ногами та руками в область голови, обличчя, корпуса, кінцівок. Потім витягли у ОСОБА_8 з кишень брюк грошові кошти у сумі 100 грн. та мобільний телефон «Meizu M8», з викраденим майном з місця вчинення злочину втекли та розпорядились ним на власний розсуд.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 на суму 5000 грн в якості відшкодування моральної шкоди обвинувачені визнали в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_8 подала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених та вивченням матеріалів, що характеризують їх особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним, те що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, а тому їх дії кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених в силу ст. 66 КК України, є щире каяття у скоєному злочині.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинувачених в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , складеної заступником начальника Дергачівського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_9 , виконання покарання обвинуваченим ОСОБА_4 у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально- виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У випадку звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, на останнього доцільно покласти обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч.3 ст. 76 КК України.

Згідно з досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , складеної заступником начальника Дергачівського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_9 , виконання покарання обвинуваченим ОСОБА_5 у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально- виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У випадку звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, на останнього доцільно покласти обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч.3 ст. 76 КК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу кожного обвинуваченого, відповідно до яких вони обидва мають молодий вік, на утриманні є малолітні діти, не працюючих, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, позитивно характеризуються, раніше не судимі.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повинні нести покарання у виді позбавлення волі, але в силу вимог ст. 75 КК України вважає можливим звільнити їх від відбування призначеного основного покарання, якщо вони протягом визначеного судом випробувального строку не скоять нового правопорушення та виконють покладені на них обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, зобов`язавши засуджених не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації, оскільки, на думку суду, саме таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нового кримінального правопорушення, що можливо без ізоляції останніх від суспільства.

Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення 5000 грн. моральної шкоди обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали повністю, мають намір відшкодувати завдану шкоду. Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілою ОСОБА_8 позову, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, підставою для відшкодування моральної шкоди є порушення прав особи, при цьому моральна шкода може полягати: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом береться до уваги практика Європейського Суду, зокрема рішення від 28.05.1985 року Серія А &96 справа Abdulaziz,Cabales and Balkandali v. United Kingdom, де враховано, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним, тому суд розцінює як суттєві моральні страждання - порушення звичного ритму життя потерпілої, нервовий стрес, а саме те, що потерпіла отримала легкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя, і вважає, що позов підлягає задоволенню та з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягає стягненню сума моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати розподілити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину іі виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання або роботи.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину іі виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання або роботи.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 ОСОБА_5 - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 суму у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, по 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. з кожного.

Речові докази:

- мобільний телефон «Meizu M8» ІМЕІ 1 : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 після набрання вироку законної сили залишити у розпорядженні власника ОСОБА_8 .

- диск CD-R «VS» з відеозаписом з камер відео-спостереження ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Свіжа Копійка» за адресою: м.Харків, вул. Дудинської (кол. Наріманова), 1-а, від 03.01.2020, відомості операторів мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар», до яких здійснено тимчасовий доступ згідно ухвал слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 10.01.2020, 16.01.2020, 27.01.2020, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком суду законної сили - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №2563 від 25.02.2020 у розмірі 81 (вісімдесят одна) грн. 72 коп, з кожного в рівних частках по 40 ( сорок) грн. 86 коп.

Арешт, накладений на мобільний телефон «Meizu M8» ІМЕІ 1 : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , згідно ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 24.01.2020, - скасувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Суддя ОСОБА_1