Справа № 697/972/18
Номер провадження № 1-кп/699/27/20
УХВАЛА
щодо запобіжного заходу

30.03.2020 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимого: 15.03.2017 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, будучи раніше судимим Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, маючий відповідно до ст. 89 КК України не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно вчинив умисні злочини проти власності, тобто 28 березня 2018 року, близько 14 год. 00 хв., діючи умисно, повторно, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, проник через ворота на територію ПАТ «НАСК «Оранта», яка розташована за адресою: вул.. Героїв Небесної Сотні, 4, м. Канів Черкаської області, після чого розбив шибку у вікні та через вікно таємно проник до приміщення адміністративної будівлі ПАТ «НАСК «Оранта», з якої скоїв крадіжку 219 кг. макулатури вартістю 2 грн. 40 коп. за 1 кг. на загальну суму 525 грн. 60 коп., чим заподіяв ПАТ «НАСК «Оранта» майнової шкоди на вказану суму.

Крім того, він же обвинувачується в тому, що в період часу з 04 год. 00 хв. 30 березня 2018 року, по 05 год. 00 хв. 31 березня 2018 року, діючи умисно, повторно, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, з приміщення адміністративної будівлі ПАТ «HACK «Оранта», яка розташована за адресою: вул. Героїв Небесної Сотні, 4, м. Канів, Черкаської області, скоїв крадіжку 20 металевих кутників розмірами 25 х 25 мм., товщиною 3 мм., довжиною по 6 метрів кожний, ринкова вартість яких, згідно висновку експерта № 10/195 від 24.05.2018 становить 167 грн. 10 коп. за 1 шт. на загальну суму 3342 грн., чим заподіяв ПАТ «HACK «Оранта» майнової шкоди на вказану суму.

Крім того, він же обвинувачується в тому, що на початку червня 2018 року, перебуваючи в м. Каневі Черкаської області, в яру біля річки Дунаєць, незаконно, шляхом знахідки придбав металевий предмет, який згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи № 5/56 від 18.06.2018, являється корпусом бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, який споряджений конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності - тротилом масою 50-56 грамів, та 43 патрона, які згідно висновку судової балістичної експертизи № 1/1363 від 15.06.2018, являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - 9-мм патронами «Парабеллум» промислового виробництва (двадцять п`ять - підприємства «Sellier & Bellot JSC» Чехія; вісімнадцять - КНВО «ФОРТ», Україна), які придатні для стрільби. Дані предмети, в подальшому переніс до місця свого проживання, що знаходиться по АДРЕСА_3 , де незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції 12.06.2018 року, близько 15.00 години.

Крім того, він же обвинувачується в тому, що 29.07.2018 року, близько 01 год. 00 хв., перебуваючи в м. Канів, Черкаської області, діючи умисно, повторно, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, шляхом віджиму дверей, проник до підвального приміщення магазину ФОП «Пересунько», що розташований по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав перфоратор марки «Світязь СП 26-10 Р» вартістю 1104,66 грн., кутову шліфувальну машинку марки «FORTE EG 16-180» вартістю 1076,66 грн., компресор марки «Міоl 81-152» вартістю 2784,33 грн., відповідно до висновку експерта № 10/709 від 12.11.2018, металевий возик вартістю 800 грн., електродриль вартістю 500 грн. та ресору до автомобіля «Iveco» вартістю 800 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 7065,65 грн.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2018 року обрано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто по 29.12.2018 року включно.

На теперішній час обвинувачений ОСОБА_4 рахується за Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області, в якому на розгляді перебувають кримінальні провадження №0000244 від 19.04.2018, №0000372 від 12.06.2018, №0000465 від 03.08.2018.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11.02.2020 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів, тобто по 10.04.2020 року включно.

Станом на 30.03.2020 року судовий розгляд вказаного кримінального провадження не закінчений, обвинувачений у суді заявив про застосування відносно нього недозволених методів ведення досудового розслідування працівниками Канівського ВП Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області, під впливом яких він змушений був давати неправдиві показання, оговорюючи себе.

Захисник ОСОБА_5 , діючи в інтересах обвинуваченого, клопотала про звернення до Державного бюро розслідувань задля проведення перевірки обставин, викладених в письмовій заяві ОСОБА_4 .

За таких обставин виникла необхідність вирішення питання щодо обраного раніше запобіжного заходу відносно обвинуваченого, у зв`язку з чим прокурором у суді заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Прокурор у суді вважає, що відсутні підстави для скасування обраного раніше відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки ризики, що були підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу, продовжують існувати і на теперішній час.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи мається заява останнього про розгляд кримінального провадження без його участі, міру покарання залишив на розсуд суду.

Представник потерпілого ПАТ «НАСК «Оранта» у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви та клопотання останнього відсутні.

Захисник ОСОБА_5 заперечила проти продовження стоку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого. Свою позицію пояснила тим, що наведені прокурором ризики є необгрунтованими, обвинувачений має незадовільний стан здоров`я, тривалий час перебуває в СІЗО. Просила змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на більш м`який - домашній арешт, який буде достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

При цьому суд звертає увагу на те, що захисником у клопотанні про зміну запобіжного заходу не було зазначено де саме міг би ОСОБА_4 виконувати обов`язки щодо домашнього арешту, а обставини справи вказують на постійну зміну останнім місць проживання.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності.

Тобто, суд повинен розглядати питання, чи тримання особи під вартою є конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи, бути достатніми для досягнення цієї цілі.

За таких обставин, вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимий за злочин проти власності, обвинувачується у вчиненні тяжких умисних злочинів, вчинених в період іспитового строку, за санкцією ч.1 ст.263 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, за ч.3 ст.185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років позбавлення волі. Обвинувачений має повних 43 роки, не одружений, ніде не працює, за місцем проживання характеризується негативно, проживав в домоволодінні власником якого не являється, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а також законних джерел засобів до існування.

Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки вже перебував у розшуку за ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20.09.2018 у зв`язку з неявкою в судове засідання (а.с.70 т.1), незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, продовжити свою злочинну діяльність, а тому у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника щодо зміни запобіжного заходу належить відмовити, а строк тримання його під вартою слід продовжити.

Суд приймає до уваги, що тримання під вартою не повинно бути занадто довгим, оскільки це може порушувати презумпцію невинуватості, та те, що ОСОБА_4 утримується під вартою з 31.10.2018 року.

Європейський суд неодноразово вказував на існування презумпції на користь звільнення особи, друга частина пункту 3 статті 5 Конвенції не дає судовим органам можливості вибору між доставкою обвинуваченого до судді протягом розумного строку або його звільненням до суду (рішення у справі «Алєксандр Макаров проти Росії» від 12.03.2009). До визнання його винним обвинувачений повинен вважатися невинним, і мета розглянутого положення полягає в тому, щоб забезпечувати його тимчасове звільнення, як тільки його утримання під вартою перестає бути розумним (рішення у справі «Власов проти Російської Федерації» від 12.06.2008 р.).

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість злочинів, в яких він підозрюється, вважаю, необхідним визначити розмір застави в сумі, що відповідає вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України. За умови внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; прибувати на виклик до суду.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 194, 199, 331 КПК України,
Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 щодо продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів, тобто по 28.05.2020 року включно, про що оголосити йому негайно під розписку.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.
Розмір застави визначити у межах вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) грн. 00 коп.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний розрахунковий рахунок UA0003652, код банку отримувача (МФО) : 820172, одержувач : Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) : 26261092, банк отримувача : ДКСУ у м. Київ, з обов`язковим зазначенням у платіжному дорученні «в рахунок внесення застави ОСОБА_4 згідно ухвали Корсунь-Шевченківського районного суду від 30.03.2020 року».

За умови внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:
1)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;
2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3)прибувати на виклик до суду.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 28.05.2020 року включно.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, передбачені ч. 8-11 ст. 182 КПК України.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали суду негайно вручити обвинуваченому після її оголошення.
Ухвала може бути оскарженою до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення, а ОСОБА_4 - в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1