Справа № 199/9690/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2020 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002513 від 16.10.2019 відносно:

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленінське Чуйського району Джамоульської області республіки Казахстан, громадянина України, освіта середня, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:

16.10.2019 приблизно о 09:35 годині водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21070», н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, знаходячись в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпра, розпочав рух заднім ходом по прилеглій території магазину «АТБ», розташованого по вул. Передова, 511, з боку будинку № 511 в напрямку проїзної частини вул. Передова. Проте, перед початком руху ОСОБА_3 , грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, не переконався, що він своїм маневром не скоїть небезпеки іншим учасникам руху, розпочав рух заднім ходом та в районі будинку № 511 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка знаходилась на смузі його руху.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому - вивиху хірургічної шийки правої плечової кістки з відносно задовільним стоянням уламків, закритого перелому ліктьового відростку правої ліктьової кістки, синця в області твого променево-зап`ясткового суглобу з переходом на кисть, синця на зовнішній поверхні правого кульшового суглобу. Тілесні заходження у вигляді: тупої травми тіла відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
В даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 21070» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України, проте дії водія автомобіля «ВАЗ 21070» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 10.9 ПДР України, що знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП, та у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які перешкодили б йому виконати дану вимогу.
На підставі викладеного порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 21070», н.з. НОМЕР_2 , порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, який наголошує: - п. 10.9 «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен спорювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб», невиконання якого перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як такі, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та про закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 КПК України, оскільки він вперше вчинив злочин з необережності, який відноситься до невеликої тяжкості, вину у вчиненому визнає в повному обсязі, щиросердно розкаявся у вчиненому, відшкодував потерпілій ОСОБА_6 моральну та матеріальну шкоду в повному обсязі та примирився з нею.
Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову заяву, в якій просила на підставі ст. 46 КК України звільнити від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки вона з обвинуваченим примирилася та останній заподіяну їй шкоду відшкодував в повному обсязі, при цьому будь-яких вимог матеріального або морального характеру до обвинуваченого вона не має.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримав заяву потерпілої ОСОБА_6 та не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття у зв`язку з цим кримінального провадження.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 також не заперечувала проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України.
Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки є всі підстави, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, виходячи з наступного.
Згідно п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
У відповідності до п. 2) ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що при розгляді питання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Стаття 46 КК України визначає, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Суд приймає до уваги роз`яснення, яке міститься в п. 4 Постанови № 12 від 23.12.2005 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», відповідно до якого за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив необережний злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості і не є корупційним злочином, свою вину за пред`явленим обвинуваченням визнав в повному обсязі, щиросердно розкаявся у скоєному, примирився з потерпілою ОСОБА_6 та в повному обсязі відшкодував завдані їй збитки.
Факт щирого каяття ОСОБА_3 та його примирення з потерпілою підтверджується тим, що обвинувачений після вчинення наїзду на потерпілу, до повідомлення йому про підозру у вчиненні злочину, надавав покази слідчому про повне визнання своєї вини у дорожньо-транспортній пригоді, чим активно сприяв розкриттю злочину, у повному обсязі відшкодував завдані потерпілій ОСОБА_6 збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і примирився з останньою, про що потерпіла надала письмову заяву, в якій зазначає про відсутність до обвинуваченого претензій морального або матеріального характеру та просить закрити кримінальне провадження з підстав, передбачених ст. 46 КК України.
Суд також приймає до уваги і те, що обвинувачений ОСОБА_3 є пенсіонером, за місцем проживання характеризується позитивно.

Таким чином, викладені вище обставини свідчать про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без застосування заходів кримінального покарання, а тому ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України закриттю на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 2) ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження № 0002513 від 16.10.2019 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України, а ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.
Речові докази, якими визнані:

-автомобіль «ВАЗ 21070», н.з. НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_3 ;

-диск білого кольору зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1