Номер провадження: 11-кп/813/1133/20
Номер справи місцевого суду: 523/6027/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 на вирок Суворовського районного суду м.Одеси від 21 травня 2019 року в

об`єднаних кримінальних провадженнях №0001307 від 18 березня 2018 року, №0002062 від 04 травня 2018 року, №0004381 від 14 вересня 2018 року та №0004557 від 27 вересня 2018 року відносно

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Одесі, громадянки України, з базовою середньою освітою, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої

- вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 08 грудня 2017 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відомості про сплату штрафу відсутні;

- вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 23 квітня 2018 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнена від відбування покарання на підставі статей 75,76 КК України з іспитовим строком 2 роки;

обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185; ч.3 ст.15, ч.2 ст.185; ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 21 травня 2019 року ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні злочинів, передбачених у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.185; ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;
- за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяці позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст.71 КК України до вказаного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 23 квітня 2018 року та визначено остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Вирок Суворовського районного суду м.Одеси від 08 грудня 2017 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян виконується самостійно.
На підставі ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбутого покарання її попереднє ув`язнення з 25 вересня 2018 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахується з 25 вересня 2018 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено у виді тримання під вартою.
Вирішено питання з речовими доказами та цивільним позовом у кримінальному провадженні.
Оскаржуваним вироком встановлено, що ОСОБА_7 :

1) близько 16 години 17 березня 2018 року винесла з розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Бочарова,13А, магазину належні ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» 20 плиток шоколаду марки «Корона, Max Fun», вартістю 32,57 грн кожна, а також 2 упаковки розчинної кави марки «Jacobs Monarch», вартістю 143,39 грн, а всього товарів загальною вартістю 938,18 грн, якими розпорядитися не зуміла з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана охоронцями при виході з приміщення магазину;

2) близько 17 години 36 хвилин 03 травня 2018 року винесла з розташованого за адресою: м.Одеса, вул. Кримська,71, магазину належні ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» 5 палок ковбаси сирокопченої марки «Премія, Сервелат», вагою 0,382 г, 0,383 г, 0,379 г, 0,387 г, 0,379 г кожна, 5 палок ковбаси сирокопченої марки «Наші ковбаси, Марочна», вагою 0,380 г, 0,380 г, 0,381 г, 0,385 г, 0,350 г кожна, загальною вартістю 839,67 грн, якими розпорядитися не зуміла з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана охоронцями при виході з приміщення магазину;

3) близько 18 години 20 хвилин 26 липня 2018 року винесла з розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Миколаївська дорога, 307/1, магазину належні ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» буженину українську, вагою 1,167 кг, вартістю 145,78 грн, буженину по-домашньому марки «Глобіно», вагою 1,850 кг, вартістю 261,92 грн, а всього м`ясну продукцію загальною вартістю 407,70 грн, якою розпорядилася на власний розсуд;

4) близько 18 години 29 липня 2018 року винесла з розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 307/1, магазину належні ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» 10 плиток шоколаду марки «Мілка, цільний мигдаль», вартістю 58,25 грн кожна, 8 плиток шоколаду марки «Корона, чорний з горіхом», вартістю 29,95 грн кожна, м`ясну грудинку торгової марки «Ятрань», вагою 3,320 г, вартістю 746,73 грн, а всього товарів загальною вартістю 1568,83 грн, якими розпорядилася на власний розсуд;

5) близько 18 години 10 хвилин 30 липня 2018 року винесла з розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 307/1, магазину належні ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» м`ясну грудинку торгової марки «Ятрань», вагою 3,160 г, вартістю 710,74 грн, а також 2 упаковки розчинної кави марки «Jacobs Monarch», вартістю 233,75 грн кожна, а всього товарів загальною вартістю 1178,24 грн, якими розпорядилася на власний розсуд;

6) близько 18 години 35 хвилин 01 серпня 2018 року винесла з розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 307/1, магазину належні ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» 18 плиток шоколаду марки «Мілка, цільний мигдаль», вартістю 58,25 грн кожна, а також м`ясну грудинку торгової марки «Ятрань», вагою 3,150 г, вартістю 708,49 грн, а всього товарів загальною вартістю 1756,99 грн, якими розпорядилася на власний розсуд;

7) близько 18 години 50 хвилин 02 серпня 2018 року винесла з розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 307/1, магазину належні ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» 21 плитку шоколаду марки «Мілка, цільний мигдаль», вартістю 58,25 грн кожна, а всього товарів загальною вартістю 1223,25 грн, якими розпорядилася на власний розсуд;

8) близько 17 години 45 хвилин 13 вересня 2018 року винесла з розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 307/1, магазину належні ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» 8 плиток шоколаду марки «Мілка, цільний горіх, карамель», вартістю 60,75 грн кожна, 5 плиток шоколаду марки «Мілка, крем, печиво», вартістю 53,25 грн кожна, 7 плиток шоколаду марки «Мілка, печиво, орео», вартістю 54,08 грн кожна, а всього товарів загальною вартістю 1130 грн, якими розпорядитися не зуміла з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана охоронцями при виході з приміщення магазину.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які її подали

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, доводи якої обґрунтувала тим, що вирок суду є занадто суворим, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому просила апеляційний суд скасувати оскаржений вирок та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд.

Захисник ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі також просила скасувати вирок суду та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що вирок суду є незаконним, прийнятим з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Захисник вважає недоведеною вину ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України за обставин викладених в обвинувальному акті, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, зокрема відеозаписи з місця події не можуть підтверджувати вчинення ОСОБА_7 інкримінованих злочинів та є недопустимими доказами, тому що складаються з нарізок відео, а встановити кожну дату відео є неможливим. При цьому зазначені відео-файли обвинуваченій під час досудового розслідування не відкривалися і були переглянуті лише під час судового розгляду.
В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 зазначила, що судом першої інстанції були істотно порушені вимоги ст.376 КК України та як наслідок право обвинуваченої на захист, оскільки вона не була присутня в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу разом з доповненнями до неї, в яких просила вирок змінити та ухвалити нове судове рішення, яким ОСОБА_7 вважати засудженою за ч.2 ст.185 та за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2018 року, менш суворого, призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Крім того, прокурор просила призначити покарання:
за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років і 6 місяців.
На підставі ст. 71 КК України до зазначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2018 року та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
В іншій частині вирок суду просила залишити без змін.
Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що при призначенні покарання ОСОБА_7 суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
Так, призначаючи покарання за сукупністю злочинів та вироків суд не врахував, що один з епізодів, а саме епізод від 17 березня 2018 року був вчинений ОСОБА_7 до постановлення попереднього вироку Суворовського районного суду м.Одеси від 23 квітня 2018 року. Таким чином суд при призначенні покарання безпідставно не застосував положення ч.4 ст.70 КК України.

Позиції учасників судового розгляду в судовому засіданні

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 частково підтримав вимоги всіх апеляційних скарг та просив скасувати вирок, як не вмотивований та необґрунтований з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційних скарг сторони захисту та погодилися з позицією прокурора ОСОБА_6 ..

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною ч.4 ст.110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

Згідно положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення, яке прокурор вважає встановленими, в тому числі наявність кваліфікуючих ознак, відноситься до виключної компетенції прокурора, який складає (затверджує) обвинувальний акт.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченої ОСОБА_7 були кваліфіковані наступним чином:

1)за епізодом №1, який мав місце о 16:00 годині 17 березня 2018 року за адресою: м.Одеса, вул.Бочарова,13А, дії ОСОБА_7 були кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно;

2)за епізодом №2, який мав місце близько 17 години 36 хвилин 03 травня 2018 року за адресою: м.Одеса, вул. Кримська,71, дії ОСОБА_7 були кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно;

3)за епізодом №3, який мав місце близько 18 години 20 хвилин 26 липня 2018 за адресою: м.Одеса, вул.Миколаївська дорога, 307/1 дії ОСОБА_7 були кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

4)за епізодом №4, який мав місце близько 18:00 години 29 липня 2018 року за адресою: м.Одеса, вул.Миколаївська дорога, 307/1, дії ОСОБА_7 були кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненена повторно;

5)за епізодом №5, який мав місце близько 18:00 години 10 хвилин 30 липня 2018 року за адресою: м.Одеса, вул.Миколаївська дорога, 307/1 дії ОСОБА_7 були кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

6)за епізодом №6, який мав місце близько 18 години 35 хвилин 01 серпня 2018 року за адресою: м.Одеса, вул.Миколаївська дорога, 307/1, дії ОСОБА_7 були кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

7)за епізодом №7, який мав місце близько 18 години 50 хвилин 02 серпня 2018 року за адресою: м.Одеса, вул.Миколаївська дорога, 307/1, дії ОСОБА_7 були кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

8)за епізодом №8, який мав місце о 17 годині 45 хвилин 13 вересня 2018 року за адресою: м.Одеса, вул.Миколаївська дорога, 307/1, дії ОСОБА_7 були кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд першої інстанції під час ухвалення вироку за власної ініціативою перекваліфікував дії обвинуваченої ОСОБА_7 , за епізодами №1 та 2 з ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Разом з тим суд першої взагалі не обґрунтував свої висновки з цього приводу та не навів належних і достатніх мотивів та підстав для ухвалення такого рішення.

Таким чином вирок суду першої в цій частині не може бути визнаний обґрунтованим, вмотивованим, а отже і законним.

В свою чергу апеляційний суд позбавлений об`єктивної можливості переглянути висновки суду першої інстанції в частині перекваліфікації дій ОСОБА_7 , оскільки в самому вироку не зазначені мотиви, з яких суд дійшов до таких висновків.

Крім того, під час апеляційного розгляду, апеляційним судом встановлено, що судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 відбувся з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

З журналу судового засідання Суворовського районного суду м. Одеси від 20 травня 2019 року вбачається, що судовий розгляд відбувався за участю прокурорів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; захисника ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_7 . Перед завершенням судового засідання головуючим суддею було надано останнє слово обвинуваченій ОСОБА_7 , після чого суддя вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення вироку (т.3 а.к.п.217-220).

Зі змісту журналу судового засідання від 21 травня 2020 року вбачається, що оскаржуваний вирок був проголошений судом першої інстанції без участі обвинуваченої та інших учасників кримінального провадження (т.3 а.к.п.223).

Відповідно до ч.1 ст.376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

Згідно з ч.3 ст.376 КПК України після проголошення вироку головуючий роз`яснює обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Частиною 6 ст.376 КПК України встановлено, що копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Проголошення вироку або ухвали в судовому засіданні є обов`язковою складовою судового провадження.

Крім того, проголошення судового рішення є важливою процесуальною дією, яка обумовлює настання певних юридичних наслідків.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на завершальній стадії судового провадження допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки проголосив вирок без участі обвинуваченої ОСОБА_7 та інших учасників процесу, чим порушив вимоги ст.376 КПК України, а пунктом 3) ч.2 ст.412 КПК України передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.

Крім того, порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону виразилось і в тому, що після проголошення вироку його зміст не був роз`яснений обвинуваченій та іншим учасникам кримінального провадження, не роз`яснено порядок оскарження вироку та копія вироку не була негайно вручена ОСОБА_7 , як то передбачено положеннями ч.3 та ч.6 ст.376 КПК України.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 був здійснений судом першої інстанції з істотним порушенням вимог кримінального процесуального Закону, що у відповідності до статей 409, 412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.

Згідно з п.1) ч.1 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч.2 ст. 412 цього Кодексу.

Враховуючи те, що апеляційним судом були встановлені такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судом першої інстанції, які не можуть бути усунені під час апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає, що вирок суду підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, апеляційний суд не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Під час нового судового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції, з дотриманням процесуальних прав учасників судового процесу, вимог кримінального процесуального закону необхідно повно, об`єктивно та всебічно дослідити всі обставини кримінального провадження, проаналізувати всі докази у справі, дати їм належну оцінку та прийняти законне і обґрунтоване рішення, неухильно керуючись вимогами КПК України, Конституції України та практики Європейського суду з прав людини.

Беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_7 , з метою попередження ризику її переховування від суду, оскільки вона не може не усвідомлювати імовірність повторного визнання її вини за висунутим обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185; ч.3 ст.15, ч.2 ст.185; ч.2 ст.185 КК України, враховуючи особливості апеляційного розгляду, передбачені главою 31 КПК України, та обмежені можливості щодо повноцінного розгляду і вирішення цього питання в межах процедури апеляційного перегляду, а також те, що судове рішення скасовується у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає за необхідне залишити обвинувачену ОСОБА_7 під вартою на строк, мінімально необхідний для вирішення вказаного питання судом першої інстанції, який у будь-якому разі не може перевищувати 60 днів.

Керуючись статтями 177, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 408, 409, 412, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 частково задовольнити.

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 21 травня 2019 року, яким ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.185; ч.2 ст.185 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд об`єднаних кримінальних проваджень №0001307 від 18 березня 2018 року, №0002062 від 04 травня 2018 року, №0004381 від 14 вересня 2018 року та №0004557 від 27 вересня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185; ч.3 ст.15, ч.2 ст.185; ч.2 ст.185 КК України в суді першої інстанції у іншому складі суду.

Обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 10 вересня 2020 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4