Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/2170/20
Провадження №1-кп/523/911/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

10.02.2020 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000884 від 29 січня 2020 року із звинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кам`янське Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, утримує малолітню дитину, військовослужбовця строкової служби, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проходить військову службу за адресою: АДРЕСА_2 , військова частини НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» №303/2014 на території України з 18 березня 2014 року почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

27 серпня 2019 року ОСОБА_4 укладено контракт з начальником Відділення військової підготовки Морехідного коледжу технічного флоту Національного університету «Одеська морська академія» (далі ВВП) для проходження військової служби у Збройних Силах України, та того ж дня, відповідно до наказу зазначеної службової особи від 27 серпня 2019 року №162 матроса ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу ВВП, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта 51 навчального курсу.

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби матросу ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу нез`явлення до військової частини останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, матрос ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст.17,65,68 Конституції України, ст.ст.9,11,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Крім того, згідно розпорядку для особового складу ВВП на 2019 рік, звільнення курсантів в місто для особистих потреб здійснювалося о 18 годині 00 хвилин, а ранкове шикування особового складу - о 08 годині 00 хвилин наступної доби.

Всупереч вищезазначених вимог ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, о 08 годині 00 хвилин 22 вересня 2019 року без поважних причин не з`явився на службу до розташування ВВП за адресою: АДРЕСА_3 , та ухилявся від її проходження, проводячи час на власний розсуд та не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, до 10 години 00 хвилин 29 січня 2020 року часу добровільного з`явлення до військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України.

Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що будучи курсантом першого курсу відділення військової підготовки морської академії, він вибув у міське звільнення, із строком прибуття о 8 годині ранку 22 вересня минулого року, проте, володіючи інформацією про хворобу малолітньої дитини та виниклі матеріальні потреби у співмешканки, вирішив тимчасово прибути до місця їх проживання (м. Кам`янське Дніпропетровської області), де залишився, неофіційно працевлаштувався, а також тимчасово перебував поруч із власною сім`єю, доглядаючи дитину. Намірів остаточно ухилитися від служби не мав, у зв`язку із чим добровільно прибув до військової прокуратури в ранковий час 29 січня цього року. Про вчинене обвинувачений жалкує, щиро кається, висловлює наміри подальшого проходження строкової військової служби, до якої його було переведено після розірвання контракту.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

При цьому суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, курсантом першого курсу ВВП, у військовому званні «матрос», під час дії особливого періоду, встановленого Указом виконувача обов`язків Президента України від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» №303/2014, в порушення вимог ст.ст.17,65,68 Конституції України, ст.ст.9,11,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, о 08 годині 00 хвилин 22 вересня 2019 року без поважних причин не з`явився на службу до розташування ВВП (м. Одеса, вул. Маловського,10) та ухилявся від її проходження, проводячи час на власний розсуд та не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, до 10 години 00 хвилин 29 січня 2020 року часу добровільного з`явлення до військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України.

Суд кваліфікує вчинені ОСОБА_4 дії за ч.4 ст.407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину в якості обставин, які пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин, які б його обтяжували.

Суд також враховує дані про ОСОБА_4 як про особу, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, виховує малолітню дитину, а також продовжує строкову військову службу.

На підставі викладеного, наявності вищезазначених обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винуватого, а також позиції прокурора, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без реального відбуття покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до останнього слід застосувати положення ст.ст.75 і 76 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини, в якій проходить строкову військову службу, а після звільнення з даного виду служби до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з останнім органом.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1