ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1547/20 Справа № 212/7677/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, матеріали за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19.10.2006 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 307 ч.2, ст.69 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 21.04.2009 року умовно достроково на 1 рік 3 місяці;

- 19.08.2010 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.2, ст.309 ч.2, ст.ст.395,70,72 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 п.2,3,4, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням на строк 2 роки;

- 21.01.2013 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання по вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.10.2006р., остаточно призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 15.12.2012 року умовно -достроково на 8 місяців 11 днів;

- 08.05.2014 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч.2, 75,76 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитованим терміном на 3 роки;

- 17.03.2015 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.. 185 ч.2, ст.185 ч.3, ст. 186 ч.3, ст.70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання по вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 08.05.2014 р., остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 27.10.2017 року умовно - достроково на 10 місяців 2 дні;

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України, у кримінальному провадженні № 0001245, № 0002077,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

встановила:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він повторно, 04 травня 2018 року о 14.05 годині, знаходячись по вул. Федорова в м. Кривий Ріг, реалізуючи злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, через огорожу проник на територію домоволодіння, де шляхом пошкодження металопластикового вікна, проник до будинку АДРЕСА_2 , та таємно викрав майно, що належать потерпілій ОСОБА_9 , після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 19335,73 грн.

18 травня 2018 року, близько 15.50 години, ОСОБА_6 , знаходячись по вул. Угорська в м. Кривому Розі, повторно, реалізуючи злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, через огорожу проник на територію домоволодіння, де шляхом відчинення дверей, проник до будинку АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів, таємно викрав, належне ОСОБА_10 майно, а саме: грошові кошти в сумі 600 гривень, після чого, з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріального збитку на вказану суму.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 повторно, 20 травня 2018 року, близько 12.05 години, знаходячись по АДРЕСА_4 , через огорожу проник на територію домоволодіння, де шляхом відчинення метало пластикового вікна, проник до будинку АДРЕСА_5 діючи з корисливих мотивів, таємно викрав, належне ОСОБА_11 майно на загальну суму 5417,65 гривень, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_11 матеріального збитку на вказану суму.

29 травня 2018 року, близько 09.00 години, ОСОБА_6 , керуючись злочинним умислом, направленим на порушення недоторканості житла особи, з метою незаконного проникнення, підійшов до території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , яке згідно свідоцтва про право власності належить ОСОБА_12 , та всупереч волі законного володільця житла, усвідомлюючи, що не має права проникати до житла чи іншого володіння особи, порушуючи право на недоторканість та переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, подолавши перешкоду, через паркан проник на земельну ділянку, де підійшов до житлового будинку та в подальшому пересвідчившись у відсутності власника, умисно, шляхом відчинення дверей, таємно проник до житлового будинку, чим порушив передбачене ст. 30 Конституції України, гарантоване право громадянина України ОСОБА_12 на недоторканість житла.

Потім ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення особистих важливих документів, діючи з корисливих мотивів, таємно викрав, належне ОСОБА_12 водійське посвідчення серія НОМЕР_1 від 10.03.1995 видане на ім`я ОСОБА_12 , після чого, з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 повторно, 29 травня 2018 року, близько 14.20 години, знаходячись по АДРЕСА_7 , через огорожу проник на територію домоволодіння, шляхом відчинення дверей, проник до будинку АДРЕСА_8 та таємно викрав належні ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 12600 гривень, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядився ним на власний розсуд.

01 червня 2018 року, близько 15.20 години, повторно, ОСОБА_14 , знаходячись по АДРЕСА_9 , через огорожу проник на територію домоволодіння, де шляхом злому металопластикового вікна, проник до будинку та таємно викрав належне ОСОБА_15 майно на загальну суму 4071, 29 гривень,а також паспорт громадянки України ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після після чого, з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_15 матеріальну збитку на зазначену вище суму.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 повторно, 19 липня 2018 року о 15.00 годині, знаходячись по АДРЕСА_10 , через огорожу проник на територію домоволодіння, де шляхом злому металопластикового вікна, проник до будинку, звідки таємно викрав потерпілої ОСОБА_17 , після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 8688,93 грн.

25 липня 2018 року, близько 14.30 години, ОСОБА_6 , повторно, знаходячись по АДРЕСА_11 , через огорожу проник на територію домоволодіння, шляхом злому метало пластикового вікна, проник до будинку АДРЕСА_12 , діючи з корисливих мотивів, таємно викрав, належне ОСОБА_18 майно на загальну суму 4616,38 гривень, та паспорти та інші важливі особисті документи, а саме: військовий квиток на ім`я ОСОБА_19 , військовий квиток на ім`я ОСОБА_20 , паспорт на ім`я ОСОБА_18 , паспорт на ім`я ОСОБА_19 , свідоцтво про реєстрацію шлюбу ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , свідоцтво про народження ОСОБА_19 , трудову книжку на ім`я ОСОБА_18 , трудову книжку на ім`я ОСОБА_19 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_19 , диплом Криворізького автотранспортного технікуму на ім`я ОСОБА_20 . Після чого, з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, завдавши потерпілій матеріального збитку на вказану суму

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 повторно, 27 липня 2018 року, приблизно о 16-00 годині, знаходячись по вул. Московська в м. Кривий Ріг, через огорожу проник на територію домоволодіння, шляхом злому метало пластикового вікна, проник до будинку АДРЕСА_13 , діючи з корисливих мотивів, таємно викрав, належне ОСОБА_21 майно, після чого з місця скоєння злочину зник, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 13717,92 гривень.

Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання:

-за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки;

-за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. .

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вирком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17.03.2015 року у вигляді 10 місяців 2 днів і остаточно призначено ОСОБА_6 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 10 місяців.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 04 вересня 2018 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою засудженому ОСОБА_6 залишено без змін до набрання вироком законної сили, але не довше ніж до 26 квітня 2020 року.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Обвинувачений не погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить вирок скасувати як незаконний та необґрунтований.

Посилається на те, що вина його у вчинених злочинах не доведена, матеріали справи сфабриковані органом досудового розслідування, майна, викрадене у потерпілих, у нього не вилучено, жоден свідок не підтвердив його провину.

Прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_22 покарання:

-за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки;

-за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.03.2015 року, та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.

Вказує, що судом не було взято до уваги, що ОСОБА_6 в період умовно-дострокового звільнення, повторно вчинив дев`ять тяжких злочинів та три злочини невеликої тяжкості, чотири з яких вчинено щодо осіб похилого віку, які полягають у заволодінні їх майном, поєднаного з проникненням у житло, що вказує на особливу зухвалість діянь обвинуваченого.

Зазначає, що ОСОБА_6 не визнав своєї провини, не покаявся. Тому, враховуючи дані про його особу, вважає, що призначене судом першої інстанції останньому покарання є занадто м`яким та таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги, просили їх задовольнити, апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Прокурор підтримала апеляційні вимоги сторони обвинувачення та просила їх задовольнити. Проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого - заперечувала.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Згідно зі ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Судове рішення, відповідно до ст. 370 КПК, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції.
Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду про його винуватість у вчиненні інкримінованих йому дій фактичним обставинам справи є безпідставними.
Матеріалами справи встановлено, що судове слідство по ній проведено з дотриманням процесуальних норм, а висновки суду про винність ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.
В обґрунтування свого висновку про винність ОСОБА_6 суд послався на наступні докази по справі, в їх сукупності.
За епізодом № 1 від 04.05.2018 року:
- на пояснення потерпілої ОСОБА_9 , яка суду пояснив, що 04 травня 2018 року вона зі своїм чоловіком та матір`ю вийшли з дому, на відстані 200 метрів зверху по вулиці побачили незнайомого чоловіка, схожого на обвинуваченого, який деякий час йшов за ними слідом. Через годину її мати повернулась додому, зателефонувала та повідомила, що їх обікрали;
- на протокол огляду від 10.08.2018 року мобільного телефону «Самсунг 18160», чорного кольору, на дисплеї та корпусі якого маються пошкодження, який добровільно видав для огляду ОСОБА_6 , та пояснив, що викрав його в травні 2018 року з будинку в районі 173 кварталу;

- на протокол пред`явлення речей для впізнання від 13.08.2018 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_9 серед мобільних телефонів які були пред`явленні для впізнання, впізнала та вказала на належний їй телефон «Самсунг 18160» чорного кольору.

За епізодом № 2 від 18.05.2018 року:
- на пояснення потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що влітку 2018 року, точної дати не пам`ятає, з його дому було викрадено майно та грошові кошти. Він звернувся до сусіда, щоб переглянути запис з камер відеоспостереження, де було видно як особа, схожа на обвинуваченого проникла до будинку;

- на протокол огляду предмету від 19.08.2018 року СД диску з відеофіксацією від 18.05.2018 р., який наданий потерпілим ОСОБА_10 , в ході відтворення якого встановлено як чоловік у білому одязі з чорною сумкою оглядає будинок, через деякий час заходить до будинку, через 2 хвилини виходить з будинку;

- на висновок експерта №29/4.6/1458 від 25.07.2018 р., згідно якого, сліди пальців рук, вилучені 25.05.2018 року в ході огляду місця події, а саме приміщення будинку АДРЕСА_3 , залишені не особою дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , і іншою особою (особами).

За епізодом № 3 від 20.05.2018 року:
- на покази потерпілої ОСОБА_23 , яка в травні 2018 року виявила відчиненими двері свого будинку, зайшла всередину і побачила, що речі були перевернуті, з будинку викрадений телевізор з тюнером;
- на висновок експерта №29/4.6/1457 від 06.08.2018 р., згідно якого, два сліди пальців рук, вилучені 20.05.18 року в ході огляду будинку АДРЕСА_4 , залишені відповідно безіменним пальцем правої руки і середнім пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я гр. ОСОБА_6 ;
-копії чеків на ТВ тюнер та телевізор «Філіпс».
За епізодами № 4,5 від 29.05.2018 року:
- на пояснення потерпілого ОСОБА_12 , який зазначив, що 20 травня 2019 року він залишив на веранді в будинку, де проживає його мати, свою барсетку сумочку, де були документи та ключі від машини. Пізніше барсетка була викрадена. Про викрадення його повідомив сусід, який бачив обвинуваченого та зняв його на відео біля його будинку. Обвинувачений ніж із собою його барсетку- сумку. Відео потім він передав працівникам поліції;
- на протокол огляду предмету за участю потерпілого ОСОБА_12 СД диску, при відтворенні якого встановлено, що на відео зображена невстановлена особа з сумкою на плечі та з сумкою на шиї;
-постанова про визнання речових доказів від 19.07.2018 року СД диску, наданого потерпілим ОСОБА_12 з зображенням невстановленої особи, у якої потерпілий впізнав викрадену у нього сумку.
За епізодом № 6 від 29.05.2018 року:
- на протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.09.2018 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_13 серед пред`явлених осіб впізнала та вказала на особу на фото №3, як особу, яка заходила до її будинку 29.05.2018 року. Згідно довідки, на фото № 3 зображений ОСОБА_6 .
За епізодом від № 7,8 від 01.06.2018 року:
- на висновок експерта №29/4.6/1469 від 07.08.2018 р., згідно якого два сліди пальців рук, вилучені 01.06.2018 року в ході огляду будинку АДРЕСА_9 , залишені відповідно безіменним і середнім пальцями лівої руки та долонею лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я гр. ОСОБА_6 .
За епізодом № 9 від 19.07.2018 року:
- на пояснення потерпілої ОСОБА_17 про те, що 17.07.2018 року з її дому було викрадено майно;
- на протокол огляду предмету від 09.10.2018 р. мобільних телефонів «Nokia RM-844», чорного кольору, «Nokia 2700-с-2», чорного кольору, які добровільно видав працівникам поліції свідок ОСОБА_24 з фототаблицею;
-протокол пред`явлення речей для впізнання від 22.10.2018 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_17 впізнала та вказала на належний їй мобільний телефон під № 2, що був раніше виданий свідком ОСОБА_24 ;
-протокол пред`явлення речей для впізнання від 22.10.2018 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_17 впізнала та вказала на належний їй мобільний телефон під № 4, що був раніше виданий свідком ОСОБА_24 (т. 2 а.к.п. 17-18).
За епізодами № 10,11 від 25.07.2018 року:
- на пояснення потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 про те, що 25.07.2018 року вони виїхавши на машині з гаражу побачили незнайомого їм раніше чоловіка, який йшов зверху по вулиці. Тепер вони впізнали, що тим чоловіком був обвинувачений ОСОБА_6 , який присутній в судовому засіданні. Через деякий час на мобільний телефон ОСОБА_19 почали надходити повідомлення з банку, що хтось намагається зняти кошти з банківського рахунку. Повернувшись додому вони виявили зникнення майна та документів. Обвинуваченого потім вони впізнали по фотокартці;
- на протокол огляду предмету від 09.10.2018 року, в ході якого у свідка ОСОБА_24 вилучені: чорна шапка, домова книга на будинок АДРЕСА_11 , реєстр на будинок з БТІ (право власноті) АДРЕСА_11 , план на встановлення газового лічильника в будинку АДРЕСА_11 , план на будинок АДРЕСА_11 , військовий квиток на ім`я ОСОБА_19 , військовий квиток на ім`я ОСОБА_20 , свідоцтво про реєстрацію шлюбу ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , свідоцтво про народження ОСОБА_19 , трудова книга видана на ім`я ОСОБА_18 , трудова книга на ім`я ОСОБА_19 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_19 , диплом Криворізького автотранспортного технікуму на ім`я ОСОБА_20 .
За епізодом № 12 від 27.07.2018 року:
- на пояснення потерпілого ОСОБА_21 про те, що 27 липня 2018 року повернувшись з роботи додому він виявив, що порядок в домі був порушений, зламане вікно та зникло майно;
- на висновок експерта №29/4.6/1886 від 23.10.2018року, згідно якого, два сліди пальців рук, вилучені 27.07.2018 року в ході огляду приміщення будинку АДРЕСА_13 , залишені, відповідно, середнім та безіменним пальцями правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я гр. ОСОБА_6 .
Також суд першої інстанції послався і на пояснення свідка ОСОБА_24 , про те, що з обвинуваченим знайомий близько 10 років, який приносив різні речі, техніку, які купував і добровільно видав працівникам поліції майно, яке купив у ОСОБА_6 - два телефони.
Судом взято до уваги, що обвинуваченим ОСОБА_6 10.08.2018 року було добровільно було видано працівникам поліції мобільний телефон Самсунг 18160, викрадений ним в будинку потерпілої ОСОБА_9 .
Узгоджені з викривальними доказами дані містяться в інших письмових доказах, досліджених в при розгляді справи судом першої інстанції, в їх сукупності.
Наведеними у вироку даними спростовані твердження обвинуваченого про те, що він не вчиняв даних злочинів та відсутність в справі доказів його вини та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Дана версія не знайшла свого підтвердження ні в ході судового розгляду у суді першої інстанції, і під час апеляційного перегляду справи.
Також судом було перевірено твердження ОСОБА_6 про застосування до нього недозволених методів ведення досудового розслідування.
За наслідками службової перевірки, постановою слідчого кримінальне провадження № 0000251 за ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення - закрите.
Таким чином, давши аналіз зібраним у справі доказам у їх сукупності та належним чином їх оцінивши, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винним у вчиненні ним зазначених у вироку злочинів, за які його засуджено, а дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.
В зв`язку з цим, апеляційні доводи обвинуваченого про недоведеність його вини є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Аналізуючи доводи прокурора про необґрунтованість призначення обвинуваченому занадто м`якої міри покарання, колегія суддів зазначає, що відповідно з вимогами ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.
Із роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» вбачається, що суди визначаючи ступінь тяжкості скоєного злочину, зобов`язанні виходити з класифікації злочинів, а також з особливостей конкретного злочину та обставин його скоєння (форма вини, мотив, спосіб скоєння, кількість епізодів, характер та ступінь тяжкості наслідків та інше).
Вказані вимоги Закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.
Приймаючи рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції послався на тяжкість вчинених злочинів, які відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості та тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працює, не навчається, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Судом по справі не встановлено обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом визнано рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Також колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Тому, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_6 , слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, із застосування вимог ч. 1 ст. 70 КК України. Саме такий вид та розмір покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Доводи, на які вказує прокурор у своїй апеляційній скарзі були належно враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та прокурора не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4