Номер провадження: 11-кп/813/1315/20
Номер справи місцевого суду: 493/626/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30.06.20 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Балтського районного суду Одеської області, від 28 листопада 2016 року, у кримінальному провадженні №0000167, внесеному до ЄРДР 10.03.2016 року, стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 чт. 187, п.6) ч. 2 ст. 115, ч.2 ст. 194 КК України,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення та фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції.
Оскарженим вироком ОСОБА_8 засуджено за:

-за ст. 115 ч. 2 п. 6 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією всього належного йому майна;

-за ст. 187 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років із конфіскацією всього належного йому майна;

-за ст. 194 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років із конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з дати набрання вироком чинності та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувано у строк відбування ним покарання строк попереднього ув`язнення з 16 березня 2016 року до набрання вироком чинності з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 :

-на користь ОСОБА_10 10000 грн.;

-на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 11114,04 грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
На зазначений вирок суду прокурором була подана апеляційна скарга, в якій, він не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, вказує, що вирок суду є незаконним в частині призначеного судом покарання у зв`язку з його невідповідністю ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, просить вирок в цій частині.

Обвинувачений ОСОБА_8 також звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій вважає вирок незаконним, просить його скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Свої вимоги обвинувачений мотивує тим, що, на його думку, кримінальне провадження стосовно нього сфабриковане працівниками органу досудового розслідування та прокуратури. При цьому, зазначав, що під час проведення досудового розслідування працівники поліції застосовували до нього фізичний і психологічний тиск.(а.с.184-186 т.2)

В судовому засіданні 30.06.2020 року апеляційним судом було поставлено на обговорення питання щодо необхідності звернення до Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві, для проведення перевірку заяви ОСОБА_8 про застосування до нього недозволених методів під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000167, внесеному до ЄРДР 10.03.2016 року.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали наведені вище доводи та обставини, ОСОБА_8 зазначив, що до нього дійсно застосовувався тиск та погрози з боку працівників поліції під час проведення досудового розслідування у даній кримінальній справі, що і стало причиною надання ОСОБА_8 стосовно себе неправдивих свідчень щодо обставин вчинення злочину.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечував проти доручення Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Миколаєві, провести перевірку заяви ОСОБА_8 про застосування до нього недозволених методів під час досудового розслідування.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши думку учасників, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 18 КПК України жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п. 131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

За змістом ч. 1, п. 2 ч. 2, ч. 4 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини…, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження.

Відповідно до ст. 410, ч. 1 ст. 412 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з вимогами п.п.2,3 ч.6 ст.206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ними з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державне бюро розслідувань", Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування, зокрема, злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.

Отже, враховуючи те, що перевірка заяв у кримінальному провадженні повинна проводитись неупередженою особою, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ «Захаркін О.М. проти України» від 24 червня 2010 року, а також те, що при наявності підстав та доказів вказане ОСОБА_8 діяння може бути розцінене як кримінально-каране, а суд апеляційної інстанції, в силу своїх повноважень, позбавлений можливості перевірити достовірність вказаних ним обставин, вважає за необхідне доручити Директору Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві провести перевірку зазначених обвинуваченим ОСОБА_8 обставин щодо незаконного затримання та застосування до нього методів фізичного та психологічного впливу під час досудового розслідування кримінального провадження №0000167, внесеному до ЄРДР 10.03.2016 року, та прийняти по справі процесуальне рішення, копію якого та додані до нього матеріали направити до Одеського апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 206, 405, 419, 532 КПК України апеляційний суд,

ухвалив:

Судовий розгляд апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Балтського районного суду Одеської області, від 28 листопада 2016 року, у кримінальному провадженні №0000167, внесеному до ЄРДР 10.03.2016 року, стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 чт. 187, п.6) ч. 2 ст. 115, ч.2 ст. 194 КК України, відкласти на 25 серпня 2020 року на 12 годину.

Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, провести перевірку відомостей в поданій апеляційній скарзі та заяв обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування недозволених методів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000167, внесеному до ЄРДР 10.03.2016 року та прийняти відповідне рішення згідно з положеннями КПК України.

Про прийняте рішення повідомити Одеський апеляційний суд та надати копії відповідних процесуальних документів.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4