Провадження по справі № 1-кп/522/385/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001829 від 14.10.2018 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, українки, маючої середню освіту, заміжньої, не працевлаштованої, зареєстрованої та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимого,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ,мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 06.02.2008 року Біляївським р/с Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років п/в, ст. 75 КК України 1 рік і/с;
- 03.06.2009 року Суворовським р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця п/в. Звільнився 22.04.2010 умовно-достроково - невідбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 11 днів;
- 01.10.2013 року Приморським р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року п/в, ст. 75 КК України 1 рік і/с; 16.03.2016 Суворовським р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, звільнений 15.06.2016 по відбуттю строку покарання,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6
захисників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001829 від 14.10.2018 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, суд, незалежно від наявності клопотань учасників судового розгляду, зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до спливу 60 денного строку.

Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 оскільки ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце, тому існує необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки ризики, на які посилається прокурор необґрунтовані.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки ризики, на які посилається прокурор необґрунтовані.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_9 не заперечували проти продовження строку дії обов`язків.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та встановлення обвинуваченому ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, з наступних підстав.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, вони обуинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, а дані про особу обвинувачених, а саме, що обвинувачені не працевлаштовані, ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, свідчать про відсутність в останніх міцних соціальних зв`язків, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, ще мають місце і що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених є запобігання спроб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 291, 331, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на 2 місяці, тобто до 22.03.2020 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченоїго ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на 2 місяці, тобто до 22.03.2020 року включно.

Строк дії запобіжного заходу становить два місяці і обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 23.01.2020 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
23.01.2020