Справа № 635/457/20
Провадження № 1-в/635/78/2020
У Х В А Л А

05 травня 2020 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Харкова, з середньою освітою, одруженого, раніше неодноразово судимого, засудженого вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13.06.2019 р. за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.71 КК України до остаточного покарання у вигляді 1 року 9 місяців обмеження волі, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, в якій просив звільнити його від відбування покарання за вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13.06.2019 р. за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.71 КК України до остаточного покарання у вигляді 1 року 9 місяців обмеження волі, умовно-достроково.

В обґрунтування заяви зазначив, що він довів своє виправлення і продовжує доводити. Закон тривалий час не порушує, правила внутрішнього розпорядку виправного центру дотримується. До праці відноситься позитивно, бажає працювати, для того щоб задовольняти свої мінімальні потреби, не втратити навички та відкласти якісь кошти на звільнення. Регулярно виконує безоплатні роботи по самообслуговуванню та благоустрою установи. Також ОСОБА_4 зазначив, що він відбув більше половини строку, натомість рішенням 09.01.2020 комісії виправного центру йому було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, оскільки він не має заохочень, але має одне стягнення.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав свою заяву, зазначив, що адміністрація виправного центру упереджено ставиться до нього, за його активну позицію, систематично притягує його до дисциплінарної відповідальності.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував.
Представник установи виконання покарань в судовому засіданні заперечував проти умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , зазначив, що засуджений на шлях виправлення не став, систематично порушує розклад установи та не виконує законних вимог працівників установ.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає заяву засудженого ОСОБА_4 такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13.06.2019 р. за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.71 КК України до остаточного покарання у вигляді 1 року 9 місяців обмеження волі.
Початок строку відбування покарання 25 січня 2019 року.
Кінець строку відбування покарання 25 жовтня 2020 року.
Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_4 , наданої адміністрацією виправної колонії убачається, що засуджений в місцях обмеження волі знаходиться з 25.01.2019 року, прибув до державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» за приписом Основянського РВ з питань пробації.

За час перебування в установі порушував порядок відбування покарання за що був 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, на теперішній час має 4 не погашених та не знятих у встановленому законом порядку дисциплінарне стягнення. На заходи виховного впливу реагує посередньо, правильних висновків для себе не робить, адміністрацією установи не заохочувався.

На теперішній час не працевлаштований. Залучається до виконання робіт з благоустрою території та приміщень місця обмеження волі, до виконання поставлених завдань ставиться байдуже, поставленні завдання виконує не завжди.

Не завжди адекватно реагує на критику на свою адресу. Переважно дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи.

За характером скритний, хитрий. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки з різними категоріями засуджених.

Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд.

Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до ст. 66 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», до реалізації програми ставиться посередньо.

Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних дзвінків та побачень. Виконавчі листи до установи не надходили. Вину визнав повністю.
Адміністрація установи зробила висновок про недоцільність застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення.

До характеристики додається довідка про доходи №14/040 від 19.02.2020, з якої убачається, що ОСОБА_4 за час відбування покарання працював мінливо, а саме на протязі 2019 року у лютому, березні, травні, серпні, вересні, жовтні.
Також, з вироку Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13.06.2019 р. убачається, що з ОСОБА_4 присуджено до стягнення судові витрати у розмірі 1759,20 грн, відомості щодо погашення яких суду не надно.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України.
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 не заохочувався, водночас за короткий проміжок часу відбування покарання має 4 не погашених та не знятих дисциплінарних стягнення, викладене підтверджується довідкою про заохочення засудженого.
Вирішуючи питання про виправлення ОСОБА_4 , суд враховує поведінку засудженого та ставлення до праці за час відбування покарання, а також те, що матеріали справи на засудженого не містять будь-яких об`єктивних даних про те, яким чином засуджений своєю активною діяльністю, системою вчинків та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом враховано, що засуджений за час відбування покарання не заохочувався, за час відбування покарання працював не весь час, має 4 стягнення, неодноразово був засуджений за злочини проти власності, попередньо звільнявся умовно достроково і вчиняв нові злочини, а також приймаючи до уваги висновок адміністрації виправного центру щодо недоцільності застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , у суду виникають сумніви щодо становлення засудженого на шлях виправлення, тому суд вважає заяву останнього про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання передчасною.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали оголошено 08.05.2020 р.

Суддя ОСОБА_1