Справа № 216/2463/20
Провадження № 1-кс/216/1758/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2020 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника скаржниці - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 12 травня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000751 від 17 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась до суду з указаною скаргою, яку мотивувала тим, що постановою слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 12 травня 2020 року було закрито кримінальне провадження № 0000751 від 17 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Вона вважає таку постанову слідчого незаконною, необґрунтованою та передчасною, оскільки досудове розслідування проведено неповно та з грубими порушеннями вимог КПК України. Зокрема, слідчим не допитано всіх свідків, не витребувано необхідних документів і не надано їм належної правової оцінки, не вжито всіх можливих заходів для встановлення події злочину та винних осіб, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови, яка не відповідає вимогам ст. 110 КПК України. Посилаючись на викладене, скаржниця просила скасувати зазначену постанову слідчого.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав і просив задовольнити, посилаючись на неповноту проведеного слідчим досудового розслідування, який обмежився лише допитом державного виконавця. При цьому слідчий: не витребував матеріалів виконавчого провадження та не перевірив наявність у них відповідної заяви особи, коли саме та яким чином була подана така заява; не з`ясував, чи перевіряв державний виконавець достовірність викладеної в заяві інформації та дійсне місце проживання боржника; не встановив, чи була вже подана відповідна заява на момент прийняття постанови про накладення арешту на майно; не допитав особу, якою було подану заяву, з приводу вказаних обставин і зазначення саме цієї адреси, оскільки ОСОБА_4 така особа взагалі не знайома. Разом з тим наявність відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду дає державному виконавцю підстави безперешкодно увійти до належної ОСОБА_4 квартири, описати та вилучити її майно.

Слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надавши слідчому судді матеріали кримінального провадження та заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Заслухавши представника ОСОБА_3 , вивчивши скаргу й додані до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Під час розгляду скарги встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення слідчим відділом Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000751 від 17 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме накладення арешту на квартиру на підставі завідомо неправдивих офіційних документів.

Постановою слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 12 травня 2020 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Не погодившись з такою постановою слідчого, заявниця ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді з цією скаргою на підставі п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Ретельно перевіривши матеріали кримінального провадження, оцінивши дії слідчого та правомірність прийнятого ним рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що таке рішення слідчого не в повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону та є передчасним з огляду на таке.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 25 КПК України слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції, зокрема, вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

При цьому частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що в кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому за змістом ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.

Разом з тим для прийняття відповідного процесуального рішення, зокрема про закриття кримінального провадження, положення ч. 1 ст. 94 КПК України покладають на слідчого обов`язок на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України однією із підстав закриття кримінального провадження є встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, та належної правової оцінки слідчим всіх зібраних і перевірених доказів у їх сукупності.

Водночас постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, а її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, і відповіді на всі порушені нею питання, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Частиною 4 ст. 38 КПК України визначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії»).

При цьому мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України»).

Відповідно до положень КПК України питання про визнання досудового розслідування неповним і таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону відноситься до повноважень слідчого судді під час здійснення судового контролю в кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя наділений компетенцію на прийняття рішень, якими може зобов`язати слідчого чи прокурора припинити дію або вчинити певну дію, а також вирішити питання щодо законності відповідних процесуальних рішень слідчого чи прокурора в кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя, розглядаючи скаргу на рішення про закриття кримінального провадження, повинен на підставі доводів заявника, слідчого та/або прокурора й матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, так і обставин, установлених ним у кримінальному провадженні, та чи наявні передбачені ст. 284 КПК України підстави для його закриття.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, у тому числі на предмет обґрунтованості доводів скаржниці, слідчий суддя встановив, що наведені вище вимоги закону при прийнятті слідчим рішення про закриття кримінального провадження повністю дотримані не були.

Так, слідчим суддею встановлено, що згідно з оскаржуваним рішенням та матеріалами кримінального провадження слідчим за час досудового розслідування фактично було допитано лише двох свідків, заявницю ОСОБА_4 і державного виконавця ОСОБА_6 , що безумовно не може свідчити про вжиття слідчим всіх передбачених законом заходів для встановлення дійсних обставин кримінального провадження.

При цьому зі змісту протоколу допиту свідка ОСОБА_4 , який міститься на 11 сторінках справи, випливає, що останній було поставлено лише три запитання та отримано три коротких відповіді, що також не свідчить про належне з`ясування обставин справи, зокрема уточнення певних деталей і конкретизацію відомостей, повідомлених у заяві про злочин (а.к.п. 70-75).

Разом з тим повнота показань свідка ОСОБА_6 (змістовність запитуваної та отриманої слідчим інформації під час допиту), очевидно не відповідає критерію достатності доказової бази для прийняття остаточного рішення про закриття кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя вважає слушними аргументи представника ОСОБА_3 про неповноту проведеного досудового розслідування, оскільки слідчий під час цього розслідування фактично обмежився лише наведеним допитом державного виконавця.

Водночас заслуговують на увагу й доводи представника скаржниці про передчасність закриття кримінального провадження без отримання тимчасового доступу до виконавчого провадження, належного дослідження наявних у ньому матеріалів і більш детального з`ясування обставин звернення боржника ОСОБА_7 з відповідною заявою та наявності (залежно від установленого) підстав для накладення арешту на майнові права останнього за адресою квартири ОСОБА_4 , а саме дійсних причин і часу повідомлення боржником указаної адреси місцем свого нового проживання, підтвердження останнім права на проживання (користування) таким житлом з огляду на викладені в заяві про злочин відомості, перевірки державним виконавцем достовірності повідомленої в заяві інформації та дійсного місця проживання боржника, наявності зазначених обставин на момент прийняття постанови про накладення арешту на майно тощо.

Крім того, поза увагою слідчого залишились і наслідки такої зміни адреси боржника (у разі відсутності достатніх підстав для цього) у вигляді реєстрації обтяжень майна/прав боржника за адресою належної ОСОБА_4 квартири у відповідних державних реєстрах та можливості примусового відчуження майна останньої, яка не має відношення до боргових зобов`язань ОСОБА_7 .

Наведене вище свідчить про те, що досудове слідство в кримінальному провадженні проведено поверхнево, а слідчий, приймаючи оскаржуване рішення, дійшов висновків щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без всебічної, повної та неупередженої перевірки всіх обставин, на які вказувала заявниця, не проаналізувавши їх у сукупності та не давши їм належної правової оцінки.

Все вищезазначене вказує на однобічність і неповноту досудового розслідування, що, в свою чергу, потягло за собою прийняття передчасного і необ`єктивного рішення про закриття кримінального провадження.

Такий однобокий підхід слідчого порушує встановлені КПК України вимоги щодо змісту постанови про закриття кримінального провадження, яка має бути обґрунтованою та відповідати обставинам, які виключать можливість подальшого розслідування провадження, і, як наслідок, обумовлюють його закриття.

У процесі досудового розслідування слідчим не були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та не зібрані докази відповідно до вимог ст. 93 КПК України, на підставі яких слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За встановлених обставин слідчий суддя погоджується з доводами скаржниці про неповноту досудового розслідування та передчасність закриття кримінального провадження із наведених слідчим підстав, оскільки останнім не було забезпечено ефективного досудового розслідування і не вжито всіх передбачених законом заходів для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.

Ураховуючи викладене, визнати оскаржувану постанову слідчого законною та обґрунтованою не можна.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.

З огляду на наведене слідчий суддя вважає за необхідне скаргу ОСОБА_4 задовольнити, оскаржувану постанову слідчого скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути до слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області для здійснення досудового розслідування з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону.

Під час проведення досудового розслідування слід усунути вищевказані порушення, перевірити належним чином всі викладені в заяві потерпілої обставини, провести інші необхідні слідчі дії та всебічно, повно й неупереджено дослідити обставини кримінального провадження в сукупності, надати їм належну правову оцінку та, з урахуванням встановленого, прийняти законне й обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 12 травня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000751 від 17 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 12 травня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000751 від 17 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000751 від 17 квітня 2020 року повернути до слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали буде складений та оголошений 26 червня 2020 року о 10.00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1