Справа № 347/390/18
Провадження № 11-кп/4808/465/19
Категорія ч. 1 ст. 125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000426 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02.10.2019 року, згідно якого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освіта, який не одружений, не працює, раніше не судимий,

визнано винуватим за ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Цим же вироком вирішено питання щодо цивільного позову та речових доказів

з участю: прокурора ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок скасувати як незаконний, та ухвалити новий виправдувальний вирок відносно нього. Вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі фактичні обставини справи. Вказує на те, що потерпілий ОСОБА_9 на час події коптив м`ясо, маючи при собі ніж, побачивши те, що апелянт йде до криниці, в грубій образливий формі почав висловлюватися на його адресу із забороною набирати воду, почувши позаду себе кроки, апелянт озирнувся та побачив потерпілого із ножем з синьою пластиковою ручкою в руці, а тому, побачивши реальну загрозу життю, апелянт взяв перше, що попало під руку, а саме дерев`яну палку і захищався від ОСОБА_9 , який був сильно розлючений. Апелянт вказує на те, що за фактом погрози вбивства, він подавав заяву до органів поліції, проте розслідування не відбулось, заяву долучено до справи, незважаючи на його скарги. Апелянт стверджує, що дружина потерпілого ОСОБА_11 не була очевидцем події, оскільки перебувала у будинку. Звертає увагу суду на те, що свідок ОСОБА_12 прийшла одразу до господарства після вказаної сутички, якій апелянт все розповів, окрім того остання була присутня на час прибуття працівників поліції й вилучення кухонного ножа. Вказує на те, що суд першої інстанції не перевірив належним чином його доводи та не витребував з Косівського відділу поліції матеріали відносно кухонного ножа.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.11.2017 приблизно о 15.00 годині на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 на території спільного домогосподарства між ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті довготривалих неприязних відносинах, виник словесний конфлікт.

У ході словесного конфлікту ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, маючи умисел на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, тримаючи в руках дерев`яну палицю, наніс нею три удари по різних частинах тіла ОСОБА_9 .

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 , тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівого передпліччя із синцем, садном та травматичним набряком м`яких тканин, синці в ділянці грудної клітки та лівої гомілки, які відповідно до висновку експерта Косівського міжрайонного відділення Івано-Франківського обласного бюро судово- медичної експертизи за № 180 від 18.12.2017, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в умисному спричиненні ОСОБА_9 , легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

До початку розгляду апеляційної скарги по суті, обвинувачений ОСОБА_7 фактично змінив вимоги апеляційної скарги, подав клопотання про закриття щодо нього кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивує тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України було вчинене 17.11.2017 року та з цього часу минуло більше двох років, строки давності притягнення до відповідальності, передбачені ст. 49 КК України, сплили. Погоджується на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, що є нереабілітуючою обставиною.

Обвинувачений також надав заяву про те, що він відмовляється від раніше поданої апеляційної скарги, та повністю підтримує заяву про закриття кримінального провадження за строком давності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, думку інших учасників провадження щодо поданого клопотання обвинуваченого, які не заперечували щодо закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за обставин, наведених у вироку є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі.

Колегія суддів, перевіривши обставини, які дають підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, вважає, що клопотання обвинуваченого є обґрунтованим та підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України вчинено ОСОБА_7 17.11.2017 року.

На момент апеляційного розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 закінчилися строки давності, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Матеріали провадження не містять даних про зупинення або переривання перебігу давності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином колегія суддів вважає, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02.10.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України належить скасувати, та закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Керуючись ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 376, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02.10.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5