Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

1 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву захисника ОСОБА_9 про відвід суддям,

у с т а н о в и л а :

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13.01.2017 року ОСОБА_14 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст. 289, ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14, ч.3 ст.289, ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, і йому призначено покарання:

- за ч.1 ст.263 КК України 5 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.1 ст.14, ч.3 ст.289 КК України 6 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.3 ст.289 КК України 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання ОСОБА_14 визначено шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_12 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14, ч.3 ст.289, ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, і йому призначено покарання:

- за ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.1 ст.14, ч.3 ст.289 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.3 ст.289 КК України 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим ОСОБА_12 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_13 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14, ч.3 ст.289, ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, і йому призначено покарання:

- за ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.1 ст.14, ч.3 ст.289 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.3 ст.289 КК України 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим ОСОБА_13 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_15 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14, ч.3 ст.289, ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.1 ст.263 КК України 5 років позбавлення волі;

за ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.1 ст.14, ч.3 ст.289 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.3 ст.289 КК України 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за п.п.6, 12, ч. 2 ст.115 КК України 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим ОСОБА_15 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Згідно з ст.35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду для розгляду кримінального провадження визначено колегію у складі суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Захисник ОСОБА_9 заявив відвід колегії суддів, який обґрунтовує тим, що колегія суддів Апеляційного суду м. Києва у складі суддів ОСОБА_16 , ОСОБА_1 , ОСОБА_17 приймала рішення про направлення цього кримінального провадження, в якому обвинувачуються ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва, а тому згідно з ст.76 КПК України суддя ОСОБА_1 не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді апеляційної інстанції.

Крім того, захисник вказує, що кримінальне провадження не містить протоколу авторозподілу в Апеляційному суді м. Києва, а тому колегія суддів приступила до розгляду справи з порушенням вимог п.5 ч.1 ст.75 КПК України. За таких обставин, посилаючись на Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року № 2006/23, практику Європейського суду з прав людини в контексті визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд», вважає, що будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен взяти відвід.

Заслухавши думку прокурора і представника потерпілої ОСОБА_6 , які не вбачали підстав для задоволення відводу, думку захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на підтримку заяви про відвід, думку захисника ОСОБА_11 , який поклався на розсуд суду, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви про відвід належить відмовити.

У відповідності з положеннями ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді апеляційної інстанції. Суддя який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж кримінальному провадженні в судах першої і касаційної інстанції, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.

Дійсно, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.03.2015 року у складі суддів ОСОБА_16 , ОСОБА_1 , ОСОБА_17 подання голови Голосіївського районного суду м. Києва про вирішення питання про направлення цього кримінального провадження на розгляд до іншого суду було задоволено, а кримінальне провадження направлено на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва.

Між тим, суддя ОСОБА_1 не брала участь у цьому кримінальному провадженні під час досудового розслідування, а так само в суді апеляційної інстанції, наслідком чого було б скасування ухвали суду апеляційної інстанції, оскільки вирішення питання передачі кримінального провадження з одного суду до іншого не є участю в розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції в розумінні положень п.24 ч.1 ст.3 КПК України.

Крім того, згідно з п.5 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого ч.3 ст.35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У матеріалах кримінального провадження наявні як протокол автоматичного розподілу судової справи між суддями Апеляційного суду м. Києва від 16.02.2017 року, так і протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду Київського апеляційного суду від 03.10.2018 року (т.16 а.с.33, т.17 а.с.35), у відповідності з якими для розгляду цього кримінального провадження визначено колегію у складі суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

А тому твердження захисника ОСОБА_9 про те, що колегія суддів приступила до розгляду кримінального провадження з порушенням вимог закону, якими регламентовано порядок роботи автоматизованої системи документообігу суду, не відповідають дійсності.

Отже, підстави для задоволення заяви захисника про відвід колегії суддів відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_9 про відвід суддям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3