Справа №718/1404/20
Провадження №1-кс/718/134/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАНИ

20.07.2020 року м. Кіцмань Чернівецької області

Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000383 від 17.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 за погодження прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся із даним клопотанням, вказуючи, що 16.07.2020 року до чергової частини Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області надійшло анонімне повідомлення про те, що невстановлені особи здійснюють видобуток гравійно-піщаної суміші. Виїздом на місце встановлено, що в адмінмежах с.Стрілецький Кут Кіцманського району Чернівецької області на відстані близько 300м від р.Прут водій а/м «КАМАЗ», д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 здійснював перевезення гравійно-піщаної суміші без відповідних документів.
Відомості про дане кримінальне правопорушення І7.07.2020р. внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000383, правова кваліфікація - ч.2 ст.240 КК України.
Досудовим слідством встановлено, що 16.07.2020р. виїздом слідчо-оперативної групи Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області проведено огляд місця події, і встановлено, що на земельній ділянці на відстані приблизно 300м від берега р.Прут, що в адміністративних межах с.Стрілецький Кут, грунтовою дорогою, яка веде від р.Прут до с.Мамаївці Кіцманського району рухався вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 , який перевозив суміш, схожу на гравійно-піщану, і вивантажив її прямо на дорозі. Після чого прибув на місце представник ТОВ «Патрнер-К», начальник підрозділу по переробці гравійно-піщаної суміші ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , який пояснив, що на даній місцевості здійснює господарську діяльність ТОВ «Партнер-К», при цьому надав відповідні документи , а саме: - договір оренди земельної ділянки площею 0,83га від 17.07.2019р., укладений між ТОВ «Партнер- К» і ОСОБА_7 ; - договір оренди земельної ділянки площею 0,83га від 17.07.2019р., укладений між ТОВ «Партнер-К» і ОСОБА_8 ; - договір оренди земельної ділянки площею 0,83га від 25.11.2019р., укладений між ТОВ «Партнер-К» і ОСОБА_9 .
Змістом даних договорів є надання в оренду земельних ділянок на 49 років ТОВ «Партнер-К» їх власниками, жителями с.Стрілецький Кут Кіцманського району Чернівецької області. Також ОСОБА_6 надав копію робочого проекту в двох томах, розробленого ТОВ «ГАРАНТ БУДПРОЕКТ» «Облаштування водойми для рекреації в адмінмежах Стрілецько-Кутської сільської ради за межами населеного пункту Кіцманського району Чернівецької області».
Оглядом місцевості встановлено, що неподалік грунтової дороги, де зупинився а/м «КАМАЗ», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , наявна штучна водойма, на відстані близько 70- 100м розташована ще одна штучна водойма. Як пояснив представник ТОВ «Партнер-К», дані водойми призначені для рекреації та благоустрою території і роботи з їх облаштування тривають. Неподалік штучно облаштованих водойм припаркований екскаватор «LIEBHERR», власником якого є «Партнер-К».
Крім того, «Партнер-К» також здійснює заходи по благоустрою місцевості - вантажними автомобілями на даний час підвозиться гравійно-піщана суміш з метою вирівнювання та підсипання грунтової дороги для покращення проїзду автомобілями до р.Прут.
В результаті огляду вилучено зразки сумішей, схожих па гравійно-піщану, для направлення на проведення експертного дослідження.
Крім того, в ході огляду тимчасово вилучено вантажний а/м «КАМАЗ», д.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , даний а/м залишено на відповідальне зберігання ТОВ «Партнер-К». ОСОБА_5 пояснив, що у трудових відносинах з ТОВ «Партнер-К» він не перебуває, просто виїхав своїм автомобілем, щоб допомогти підсипати грунтову дорогу, після чого даний факт був виявлений працівниками поліції, і взагалі він платні послуги громадянам та підприємствам не надає, підприємцем не являється, проте у даному випадку погодився допомогти знайомому, який працює у ТОВ «Партнер-К» ОСОБА_6 . Проте свідчення ОСОБА_5 потребують додаткової перевірки, та з`ясування обставин, при яких він своїм автомобілем перевозив гравійно-піщану суміш 16.07.2020р.
Враховуючи те, що вилучений транспортний засіб марки «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , власником та користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , який знаходиться у с.Стрілецький Кут Кіцманського району, є речовим доказом по даному кримінальному провадженні, виникла необхідність у проведенні ряду слідчих (розшукових) дій, спрямованих на повний збір достовірної інформації та інших доказів в даному кримінальному провадженні, тому просив накласти арешт на вказаний транспортний засіб з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.
Заслухавши слідчого, власника майна, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, як слідчий суддя приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2020 року за № 0000383, про що свідчить доданий до клопотання Витяг з ЄРДР.
Згідно свідоцтва САЕ 173293 про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 .
Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1,2 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема на рухоме чи нерухоме майно, яке перебуває у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Відповідно до ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт тимчасово вилученого майна допускається з метою збереження речових доказів.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Зазначене у клопотання вилучене майно не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, а вважаються тимчасово вилученим майном.
На час розгляду клопотання будь-якій особі про підозру не повідомлялось, не доведена істотна шкода або інші кваліфікуючі ознаки кримінальних правопорушень.
Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
На підставі викладених обставин, за недоведеності підстав для арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, підстав для задоволення клопотання не вбачається.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000383 від 17.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії до Чернівецького апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1