Справа № 364/282/20
Провадження № 1-кп/364/59/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2020 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника уповноваженого органу з питань пробації Володарського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області за угодою про примирення кримінальне провадження, внесене 22.03.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Погреби Тетіївського району Київської області, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, непрацюючої, розведеної, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 11.03.2020 р., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, приїхала в гості до свого знайомого ОСОБА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , де між ними відбувався діалог на вільні теми. Того ж дня, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що господар будинку заснув, вирішила вчинити крадіжку мобільного телефону марки «Honor» моделі «S7» чорного кольору, сенсорного типу, який належить ОСОБА_5 . У цьому телефоні також знаходилась сім-карта мобільного оператора ПрАТ «Vodafone» з балансом на рахунку 0 грн. 0 коп., сім-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з балансом на рахунку 0 грн. 0 коп. та mikro sd-карта об`ємом 16 GB.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнилась, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до ліжка та з його поверхні таємно викрала мобільний телефон марки «Honor» моделі «S7» чорного кольору, сенсорного типу вартістю 2 000 грн. із сім-картами мобільних операторів ПрАТ «Vodafone» вартістю 52 грн. 50 коп. та ПрАТ «Київстар» вартістю 70 грн. 00 коп., а також із mikro sd-картою об`ємом 16 GB вартістю 99 грн. 00 коп., після цього покинула територію згаданого домогосподарства. Викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, довівши таким чином свій злочинний умисел до кінця.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдала потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 2 221 грн. 50 коп.

Разом із тим, 30.03.2020 р. між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_4 , з іншого боку, укладено угоду про примирення відповідно до статей 468, 469, 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), за умовами якої потерпілий і обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за частиною першою статті 185 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення злочину, ідентично викладених як в обвинувальному акті, так і в угоді про примирення.

За названою угодою ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні під час досудового розслідування, завдана шкода відшкодована повністю шляхом повернення викраденого мобільного телефону.

У підготовчому судовому засіданні 28.05.2020 р. обвинувачена ОСОБА_4 також повністю визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, ствердила викладені в обвинувальному акті та в угоді про примирення обставини його вчинення, пояснивши причини своїх дій.

Надані в підготовчому судовому засіданні обвинуваченою ОСОБА_4 показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості її позицій.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), та кваліфікує такі дії за частиною першою статті 185 КК України.

Крім того, угодою про примирення від 30.03.2020 р. сторонами погоджено покарання, яке слід призначити обвинуваченій ОСОБА_4 за частиною першою статті 185 КК України, а саме: у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Також в укладеній сторонами угоді про примирення передбачені наслідки її укладення і затвердження, наслідки невиконання цієї угоди, визначені статтями 473, 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Кримінальне провадження підсудне Володарському районному суду Київської області на підставі частини першої статті 32 КПК України; ухвалою суду від 02.04.2020 р. у порядку статті 314 КПК України призначено підготовче судове засідання на 28.05.2020 р.

Крім того, 27.05.2020 р. до суду надійшли уточнені обвинувальний акт та угода про примирення, в яких, як зазначено прокурором ОСОБА_3 , усунуто граматичні помилки без зміни формулювання обвинувачення (а.п. 23-30).

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди. Згідно зі статтею 468, частиною третьою статті 469 КПК України у кримінальному проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, який за визначенням статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

На виконання вимог статті 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком усвідомлює свої права, визначені пунктом 1 частини п`ятої статті 474 КПК України, наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені частиною першою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом з`ясовано у потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Володарка Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, підтвердивши відшкодування завданої шкоди шляхом повернення йому мобільного телефона, претензій до обвинуваченої не має.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені частиною сьомою статті 474 КПК України, відсутні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

З огляду на викладене та враховуючи, що обставин, які згідно зі статтею 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , досудовим розслідуванням та судом не встановлено, беручи до уваги наявність обставин, що згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують їй покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 30.03.2020 р. між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , і призначення останній узгодженого сторонами покарання.

Вирішуючи питання щодо обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд, враховуючи думку прокурора щодо відсутності підстав для обрання їй запобіжного заходу, а також беручи до уваги, що обвинувачена не становить собою суспільної небезпеки, не ухилялась від викликів до суду, а міра покарання, яка їй призначається, не пов`язана з ізоляцією від суспільства, тому суд за таких обставин вважає недоцільним обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Завдана обвинуваченою ОСОБА_4 матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі. Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує за вимогами статті 100 КПК України.

Керуючись частиною першою статті 185 КК України, статтями 100, 314, 369-371, 373, 374, 376, 392-395, 474, 475, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 30.03.2020 р. між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченою у кримінальному провадженні, внесеному 22.03.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065, ОСОБА_4 , з іншого боку.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити їй узгоджене сторонами в угоді про примирення від 30.03.2020 р. покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному 22.03.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065, а саме: мобільний телефон марки «Honor», модель «S7», чорного кольору, сенсорного типу, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , коробку синього кольору, на якій є маркування «Honor S7» та ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , що передані на відповідальне зберігання потерпілому, залишити власникові.

Копію цього вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій ОСОБА_4 , прокурору ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною третьою статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1