справа № 208/2551/20
№ провадження 1-кп/208/533/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000431 від 09.03.2020 та угоду про визнання винуватості від 23.04.2020 року укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області юрист 2 класу ОСОБА_3 , яка здійснює повноваження прокурора у даному кримінальному проваджені на підставі постанови першого заступника керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області від 09.03.2020 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000431 зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 09.03.2020, з однієї сторони, та обвинуваченим в цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Дніпропетровська, без місця реєстрації, проживаим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимим, у присутності захисника ОСОБА_5 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

В січні місяці 2020 року, ОСОБА_4 за попередньою домовленістю з власницею квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , орендував квартиру та став там мешкати.

04 березня 2020 року приблизно о 18.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , побачив майно, яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: телевізор «LG» 32LM6300PLA. В цей час у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного майна.

04 березня 2020 року приблизно о 18.30 год., перебуваючи за місцем мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та корисливої мети, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює таємне незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 не знаходиться в квартирі та втратив контроль над своїм майном, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, умисно, таємно, викрав з приміщення вказаної квартири майно: телевізор «LG» 32LM6300PLA, яке на праві власності належить потерпілому ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/193 від 17.03.2020, станом на 04.03.2020 вартість телевізору «LG» 32LM6300PLA, складає 6166 гривень 90 копійок.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 , вийшов із вказаної квартири, тим самим залишив місце вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 6166 гривень 90 копійок.

23.04.2020 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності його захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно змісту укладеної, та підписаної сторонами угоди:

Сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч.1 ст.185 КК України.

Обвинувачений жодним чином проведенню досудового розслідування не перешкоджав, в ході досудового розслідування беззастережно визнавав вину. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується:

- беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри під час судового розгляду;

- сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді.

Сторони підтверджують, що в результаті скоєння обвинуваченим ОСОБА_4 зазначеного вище кримінального правопорушення майнова шкода потерпілому ОСОБА_7 , відшкодована повністю.

Відповідно до ч.3 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, тому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.

Згідно з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, офіційно не працює, мешкає без місця реєстрації, згідно побутової характеристики нарікань на ОСОБА_4 не надходило.

Обставинами, які пом`якшують покарання підозрюваного (згідно зі ст.66 КК України), є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання підозрюваного (згідно ст. 67 КК України) не встановлено.

З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, сторони узгодили наступне покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.

Враховуючи згоду обвинуваченого на співпрацю з правоохоронними органами, Сторони погоджуються на його звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання із іспитовим строком на 1 рік. Покласти на останнього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України

Сторони розуміють, що відповідно до положень ч.2 ст.473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до ч.3 ст.424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:

1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно зчастиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Підстави оскарження вироку, яким затверджена ця Угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч.4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч.3 ст.424 КПК України обвинуваченому роз`яснено.

Також наслідком укладання даної Угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

У разі невиконання обвинуваченим Угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення звернутися до суду, яким затверджена Угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку.

Обвинуваченому роз`яснено, що умисне невиконання цієї Угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Винним визнає себе повністю, розкаюється, по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що злочин скоїв при обставинах, вказаних в обвинувальному акті. Потерпілому майно повернув. Просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду, не бажає щоб суд розглядав справу в загальному порядку, укладення угоди є добровільним.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи що кримінальне правопорушення відноситься до злочину середньої тяжкості, надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

З урахуванням особи винного, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те що ОСОБА_4 раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, повне визнання вини, щире каяття, відсутність тяжких наслідків, завданих кримінальним правопорушенням, повернення викраденого майна потерпілому, суд прийшов до висновку, що обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, а тому вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості.

Питання щодо судових витрат слідує вирішувати в порядку, передбаченому ст.124 КПК України,

Питання щодо речових доказів слідує вирішувати в поряду, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374,472,473,474,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.04.2020 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000431 від 09.03.2020, з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності захисника ОСОБА_5 з іншої сторони.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

У відповідності зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, з випробуванням, встановивши ОСОБА_4 іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 628,04 грн. витрат на проведення судової товарознавчої експертизи за № 19/104-10/1/193 від 17.03.2020 року.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.03.2020 року на телевізор «LG» 32LM6300PLA, та пульт до нього, який належить ОСОБА_7 .

Речові докази:

- специфікацію до договору фінансового кредиту 12.27380/2.9498 від 04 березня 2020 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- телевізор «LG» 32LM6300PLA, та пульт до нього, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити у нього.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473,394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1