Справа № 587/1347/17
ВИРОК
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Білани Білопільського району Сумської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, пенсіонерки, заміжньої, зареєстрованої за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , код платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.129 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_7 вчинила умисні кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.125, ч.1 ст.129 КК України, за наступних обставин.
Так, 11.05.2015 близько 17:00 год. ОСОБА_4 пішла до присадибної ділянки своєї знайомої ОСОБА_8 , розташованої за адресою АДРЕСА_1 , для того щоб нарвати кропиви для годування домашніх тварин.
Коли ОСОБА_4 проходила по обніжку, розташованому між присадибними ділянками ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , то її побачила ОСОБА_7 , з якою у ОСОБА_4 на протязі тривалого часу склалися вкрай ворожі, усталені неприязні стосунки.
Поведінка ОСОБА_4 здалася ОСОБА_7 підозрілою і з цього приводу між ними розпочалася словесна сварка, у ході якої ОСОБА_4 почала розвертатись,маючи намір покинути місце сварки. В цей час ОСОБА_7 , будучи фізично міцнішою за ОСОБА_4 , розлютившись на останню, на ґрунті раніше виниклих, усталених неприязних відносин та вирішивши спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_4 , висловлюючи в бік ОСОБА_4 погрозу вбивством з метою залякування, наблизившись до потерпілої, замахнулася на ОСОБА_4 сапкою, намагаючись нанести удар в область голови останньої, внаслідок чого у ОСОБА_4 виникли реальні підстави побоюватися здійснення ОСОБА_7 погрози позбавити її життя.
ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на завдання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, нанесла один удар держаком сапки в ділянку голови та лівої руки ОСОБА_4 , якою остання захистила голову.
Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_7 заподіяла ОСОБА_4 наступні тілесні ушкодження: синець розмірами 3х1 см зліва у потиличній ділянці голови, синець розмірами 9х6 см в середній третині по задній поверхні у ділянці лівого плеча, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 612 від 29.05.2015 відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину не визнала і пояснила, що дійсно 11.05.2015 близько 17:00 год. вона бачила, як ОСОБА_4 ходила по городу ОСОБА_8 , який межує з її, ОСОБА_7 , земельною ділянкою. ОСОБА_4 вела себе підозріло тривалий час ходила в різних напрямках, плювала, хрестила земельну ділянку. Вона підійшла до ОСОБА_4 , з якою в неї раніше склалися особисті неприязливі стосунки внаслідок неправомірної поведінки ОСОБА_4 . Під час розмови між ними виникла словесна сварка, в ході якої вони лаялися одна на одну, однак вона потерпілу ОСОБА_4 не била, не висловлювала погроз в її бік, не замахувалась сапачкою. Через деякий час вони розійшлися і на цьому конфлікт був вичерпаний.
Не дивлячись на фактичне невизнання своєї вини самою обвинуваченою, її вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що 11.05.2015 близько 17:00 год. вона пішла на город ОСОБА_8 , щоб нарвати кропиви. Проходячи через город ОСОБА_7 , остання гукнула її. Тримаючи в руках сапачку, ОСОБА_7 , висловлюючи погрози позбавлення життя, підбігла до неї, і з криком «Чого ти на мій город дивишся?!» і «Я тебе вб`ю!», вдарила її дерев`яною частиною сапачки по голові. Вона встигла закрити голову рукою і удар прийшовся і по голові, і по руці. Від удару вона впала, а ОСОБА_9 на цьому припинила свої злочинні дії. Потерпіла пояснила, що погрози ОСОБА_7 позбавити її життя вона сприймала як реальні, оскільки ОСОБА_9 , з якою в неї склалися усталені неприязні стосунки, тримала в руках сапачку, якою могла нанести їй тілесні ушкодження, вела себе вкрай агресивно, наближаючись до неї з сапачкою в руках, кричала, що вб`є її. Беручи до уваги, що ОСОБА_7 значно міцніше статурою, сторонніх осіб, які б могли допомогти їй, поряд не було, вона вважала погрози з боку ОСОБА_7 позбавити її життя, реальними.
Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що вона мешкає за адресою АДРЕСА_1 , де 11 травня 2015 року ОСОБА_7 побила ОСОБА_4 , яка є її сусідкою з будинку АДРЕСА_2 . В той день близько 17 години ОСОБА_4 прийшла на її, ОСОБА_8 , город, щоб нарвати кропиви, про що вони раніше домовились. Перебуваючи на території свого двору, вона почула крики та нецензурну лайку ОСОБА_7 на адресу ОСОБА_4 . Стоячи навпроти одна одної, ОСОБА_9 кричала потерпілій : « ОСОБА_10 тебе вб*ю!». Свідок пояснила, що вона бачила, як ОСОБА_9 підняла палку чи сапачку і вдарила ОСОБА_11 , яка, захищаючись, підняла руку і впала від удару. Після цього ОСОБА_12 , який перебував на городі, завів ОСОБА_11 у двір; ОСОБА_13 плакала, на руці потерпілої було почервоніння від удару, на голові гуля. Вона відвела ОСОБА_11 додому, невдовзі стало відомо, що ОСОБА_11 звернулася до лікарні.
Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що з ОСОБА_4 він перебуває у фактичному шлюбі, мешкає разом з нею в будинку АДРЕСА_2 . 11 травня 2015 року він працював біля теплиці на городі і близько 17 годин його погукала ОСОБА_15 . Він побачив, що ОСОБА_7 швидким шагом їде до ОСОБА_15 . ОСОБА_9 кричала потерпілій: « ОСОБА_10 тебе вб*ю!», при цьому наближалася до ОСОБА_4 , тримаючи в руках палку. В цей час він спотикнувся і впав, тому самого удару не бачив, а коли підвівся, то побачив, як до місця сварки наближається ОСОБА_12 , якому він крикнув, щоб не втручався у конфлікт. Після сварки він бачив почервоніння на руці ОСОБА_11 , а також потерпіла скаржилася на біль в області голови.
З висновку судово - медичної експертизи №612 від 29 травня 2015 року вбачається, що при обстеженні ОСОБА_11 виявлені ушкодження: синець розмірами 3х1 см зліва у потиличній ділянці голови, синець розмірами 9х6 см в середній третині по задній поверхні у ділянці лівого плеча. При огляді лікарем-нейрохірургом СОКЛ 13 травня 2015 року встановлений діагноз : «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забої, крововиливи м`яких тканин лівої потиличної області голови, лівого плеча». Зазначені тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею і могли утворитися при нанесенні ударів руками, ногами, дерев`яною палкою і тому подібними предметами. Зазначені тілесні ушкодження не були небезпечними для життя і відносяться до легких тілесних ушкоджень.
З протоколу слідчого експерименту від 25 листопада 2015 року вбачається, що під час зазначеної слідчої дії потерпіла ОСОБА_4 докладно розповіла і продемонструвала послідовність протиправних дій обвинуваченої та механізм нанесення їй удару обвинуваченою ОСОБА_7 .
З висновку судово-медичної експертизи №1478 від 25 грудня 2015 року вбачається, що характер та локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 відповідають механізму їх виникнення, продемонстрованому потерпілою ОСОБА_4 в ході слідчого експерименту від 25 листопада 2015 року.
З протоколу слідчого експерименту від 25 квітня 2017 року вбачається, що під час зазначеної слідчої дії свідок ОСОБА_8 докладно розповіла і продемонструвала послідовність протиправних дій обвинуваченої та механізм нанесення удару обвинуваченою ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_4 .
З висновку судово-медичної експертизи №527 від 18 травня 2017 року вбачається, що характер та локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 відповідають механізму їх виникнення, продемонстрованому свідком ОСОБА_8 в ході слідчого експерименту від 25 квітня 2017 року.
Вина обвинуваченої також підтверджується протоколом огляду місця події від 8 травня 2017 року, в ході якого встановлено місце на території домоволодіння ОСОБА_8 , де між потерпілою та обвинуваченою виникла сварка.
Посилання обвинуваченої ОСОБА_7 на те, що тілесні ушкодження потерпілій могли нанести інші особи, зокрема, чоловік потерпілої, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли. Навпаки, факт нанесення удару потерпілій саме обвинуваченою ОСОБА_7 підтверджується як поясненнями самої потерпілої, так і поясненнями її чоловіка ОСОБА_14 , свідка ОСОБА_8 , протоколами слідчих експериментів, висновками судово-медичних експертиз.
Пояснення обвинуваченої в тій частині, що свідок ОСОБА_8 з того місця, де вона знаходилася, не могла бачити нанесення нею удару ОСОБА_4 , спростовується поясненнями самої ОСОБА_8 , а також протоколом слідчого експерименту від 8 травня 2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 могла бачити місце, де між обвинуваченою та потерпілою виникла сварка і де ОСОБА_7 на ґрунті особистих неприязливих стосунків завдала ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний безпосередньо досліджений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.125, ч.1 ст.129 КК України.
Дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, оскільки вона на ґрунті особистих неприязливих стосунків умисно завдала ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень.
Крім того, своїми умисними діями, які виразилися у погрозі вбивством ОСОБА_4 , яка мала реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 129 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченій суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується, пом`якшуючі відповідальність обставини раніше не судима, є особою похилого віку і пенсіонеркою.
Обтяжуючих відповідальність обставин суд не вбачає.
Заявлений по справі цивільний позов потерпілої про стягнення з обвинуваченої 1699 гривень 31 копійки завданої матеріальної шкоди, пов`язаної з придбанням медичних препаратів, не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Потерпіла не надала суду належних доказів на підтвердження того, які саме медичні препарати та ліки були рекомендовані їй лікарем для лікування отриманих травм.
Надані потерпілою копія виписки лікаря-нейрохірурга свідчить лише про наявність у потерпілої тілесних ушкоджень і не містить відомостей про перелік необхідних для лікування медичних препаратів та лікарських процедур ( ар.с.8).
Потерпілою суду надані копії чеків на придбання ліків, які не рекомендовані лікарем при лікування отриманих потерпілою травм, а саме: спазмалгон, но-шпа, гінекологічний набір, рукавички, скарифікатор, спирт етиловий, гель для УЗІ, шприци, сульфат магнію, димедрол, цитрамон тощо ( ар.с.10-14). Крім цього, ці ліки придбані значно пізніше дати заподіяння тілесних ушкоджень.
З висновку судово-медичної експертизи №1477 від 25 грудня 2015 року вбачається, що ОСОБА_4 страждає низкою хронічних захворювань, не пов`язаних з отриманими тілесними ушкодженнями, отже, ОСОБА_4 могла придбавати ліки для лікування інших хвороб, не пов`язаних з отриманими травмами.
Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову потерпілої в частині стягнення матеріальної шкоди.
Суд вважає встановленим, що в результаті злочинних дій обвинуваченої потерпілій ОСОБА_4 була завдана моральна шкода, оскільки в результаті неправомірних дій ОСОБА_7 вона отримала тілесні ушкодження, внаслідок яких зазнала сильного фізичного болю, на певний час був порушений її звичний спосіб життя.
Разом з тим, у відповідності з роз`ясненнями, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), котрі поніс позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення) і з врахуванням інших обставин. При цьому суд повинен виходити з принципу розумності, справедливості та виваженості.
Отже, беручи до уваги обставини заподіяння моральної шкоди, похилий вік самої обвинуваченої, яка є пенсіонеркою і отримує незначну пенсію, глибину та тривалість моральних страждань потерпілої, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, стягнувши з обвинуваченої на користь потерпілої 3000 гривень моральної шкоди, відмовивши в іншій частині позову за безпідставністю позовних вимог.
Крім того, враховуючи, що злочин обвинуваченою вчинено 11 травня 2015 року, суд вважає за необхідне, призначивши покарання, застосувати положення ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, звільнивши ОСОБА_7 від призначеного покарання, передбаченого ч.1 ст.125, ч.1 ст.129 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376 КПК України, суд

П Р И Г О В О Р И В :
ОСОБА_7 визнати винною за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст.129 КК України і призначити їй покарання: за ч. 1 ст.125 КК України 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; за ч. 1 ст.129 КК України 3 місяці арешту.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді 3 місяців арешту.
На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 3000 гривень моральної шкоди, відмовивши в іншій частині позову за безпідставністю позовних вимог.
Речові докази: 2 сапки, вилучені 21 листопада 2016 року під час обшуку в належному ОСОБА_7 домоволодінні АДРЕСА_1 і передані на зберігання обвинуваченій, залишити в розпорядженні власника ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1