Ухвала
іменем України
13 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 760/18444/18
провадження № 51-683 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 09 січня 2020 року.

Обставини справи
1. Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Києва,
засуджено за частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
2. Суд визнав доведеним, що 20 квітня 2018 року біля 13:45, ОСОБА_4 , діючи умисно, заподіяв легких тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу, під час виконання ним своїх службових обов`язків.
Доводи касаційної скарги
3. У касаційній скарзі засуджений,не оспорюючи доведеності винуватості й правильності кваліфікації його дій, просить змінити судові рішення щодо нього та застосувати положення статті 75 КК з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 цього Кодексу, посилаючись при цьому, на істотне порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Оцінка суду
4. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
5. Доводи касаційної скарги засудженого про істотне порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та необхідність застосування положень статей 75, 76 КК є необґрунтованими. Ці доводи зводяться до того, що суди надали таку оцінку обставинам вчинення злочину, індивідуальним рисам особи засудженого та іншим обставинам справи, з якою він не згоден.
6. Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
7. Згідно долученої копії вироку районного суду, за вчинений злочин ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Вказаний вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону та є мінімальним для даного виду покарання, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. При обранні покарання суд першої інстанції врахував, що вказаний злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також взяв до уваги особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в місцях позбавлення волі, відсутність характеристик засудженого, які б свідчили про його позитивну поведінку у суспільстві та побуті.
8. Судом також було враховано заперечення прокурора та потерпілого проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття засудженого та наявність на його утриманні малолітньої дитини, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин.
9. Проаналізувавши рішення районного суду, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_4 покарання та не знайшов при цьому підстав для призначення більш м`якого покарання. Апеляційний суд надав вичерпні відповіді на усі доводи апеляційної скарги, які аналогічні доводам касаційної скарги. Із такими висновками судів погоджується і колегія суддів.
10. У даному провадженні, як видно з наданих копій судових рішень, не встановлено обставин, які би давали підстави вважати, що покарання засудженому призначено з порушенням визначених у законі загальних засад.
З огляду на викладене, касаційна скарга засудженого та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд, постановив:
Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 09 січня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3