Справа №766/5677/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2020 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000043 від 18.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі майор поліції ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000043 від 18.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.03.2020.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що слідчим відділом ГУНП в АР Крим та м. Севастополі проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000043 від 18.04.2019 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що наприкінці лютого 2014 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим створено не передбачене Конституцією та законами України збройне формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, а також озброєння вогнепальною зброєю, вибухівкою, тяжким військовим озброєнням та військовою технікою. У зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього та порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, що полягали в здійсненні методами військових операцій силової підтримки збройним силам Російської Федерації, придушення організованого опору «проукраїнсько» налаштованого населення на тимчасово окупованій території півострову Крим, депортації населення з Автономної Республіки Крим, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, нападі на підприємства, установи, організації, громадян, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказане формування дислокувалось в різних населених пунктах та місцевостях півострову Крим та мало загальну координацію керівництва.

Відповідно до ч. 6 ст. 17 Конституції України на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Так, із появою в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі у вищезазначений час не передбаченого Конституцією та законами України збройного формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_7 , діючи навмисно, з метою участі у його діяльності, будучи достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу Безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено особливий порядок та умови створення і функціонування збройних формувань в Україні, знаходячись на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, після співбесіди з невстановленими у ході досудового розслідування «ватажками» незаконного збройного формування «Самооборона Криму», ознайомившись з правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, а також їх злочинними намірами та планами, спрямованими на вчинення вище зазначених дій, дав свою згоду на їх дотримання та виконання, усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно вступив до не передбаченого конституцією та законами України збройного формування «Самооборона Криму» на посаду «бійця».

Так, 23.02.2014, ОСОБА_7 , будучи учасником не передбаченого Конституцією та законами України збройного формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », разом із іншими невстановленими особами вказаного збройного формування, прибув до площі Нахімова у м. Севастополі Автономної Республіки Крим та приймав активну участь у проведенні мітингу на підтримку приєднання півострову до Російської Федерації.

Крім того, на початку березня 2014 року, точної дати в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_7 , будучи «бійцем так званої Самооборони Криму», разом із іншими невстановленими особами вказаного збройного формування, маючи на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, відповідно до розподіленої йому ролі, прибув до території Штабу Військово-Морських Сил України, розташованого за адресою: м. Севастополь вул. Соловйова, 1.

На реалізацію злочинних намірів, продовжуючи протиправну діяльність, ОСОБА_7 , протягом березня 2014 року брав участь в облозі Штабу Військово-Морських Сил України, розташованого за адресою: м. Севастополь вул. Соловйова, 1 та 19.03.2014, спільно з іншими особами зі складу «Самооборони Криму», виконуючи протиправні накази невстановлених осіб із числа «ватажків» зазначеного збройного формування та завдання незаконного створених на тимчасово окупованій території АР Крим органів влади громадсько політичного характеру методами військових операцій, відповідно до розподіленої йому ролі, шляхом погроз застосування фізичної сили та вогнепальної зброї, у випадку непокори, проник на територію зазначеного стратегічного об`єкту, протиправно зайнявши його приміщення, об`єкти та контрольно-пропускний пункт, з метою недопущенні на територію військової частини «проукраїнсько» налаштованого населення.

В результаті злочинних дій ОСОБА_7 . Штаб Військово-Морських Сил України був захоплений, у зв`язку з чим бойова та мобілізаційна готовність була підірвана через позбавлення підрозділів Збройних Сил України можливості оперативного реагування на військову агресію.

Дії ОСОБА_7 виразились в активній участі в діяльності незаконного збройного формування. При цьому, ОСОБА_7 усвідомлював, що не передбачене Конституцією та законами України збройне формування, учасником якого він є, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють опір представникам влади, напад на підприємства, установи, організації та громадян, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування що призвело до настання тяжких наслідків у вигляді тривалого порушення нормальної роботи транспорту, підприємств, установ та організацій, загострення міжнаціональних відносин та ускладнення відносин між державами, а також подальшої окупації території півострова Крим.

У подальшому, після окупації території Автономної Республіки Крим ОСОБА_7 представниками окупаційної влади нагороджений медаллю «За возвращение Крыма», нагрудним знаком «3-я оборона Севастополя» та грамотою «За многолетнюю самоотверженную борьбу по возвращению города ІНФОРМАЦІЯ_3 , города-героя Севастополя на Родину Великую Россию».

15.03.2019 складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, тобто в участі у складі не передбаченого законом збройного формування у нападі на підприємства, установи, організації, громадян, що призвело до тяжких наслідків.

08.01.2020 ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Підозра ОСОБА_7 є обґрунтованою та повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у вигляді протоколів допитів свідків, протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколів огляду інтернет-сайтів загальнодоступної мережі «Інтернет» та інших матеріалів кримінального провадження в їх сукупності.

У діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, тому згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України відносно нього дозволяється обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України у зв`язку з тим, що більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти спробам ОСОБА_7 :

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Доказом зазначеного ризику є те, що санкція ч. 5 ст. 260 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, а також те, що дотепер ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території АР Крим, достовірно розуміючи, що згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 на тимчасово окупованій території неможливо проводити слідчі дії та оперативно-розшукові заходи. Крім того, ОСОБА_7 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон, що також може свідчити про можливість його переховувався від органів досудового розслідування та суду. Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність обрання запобіжних заходів є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання, сукупністю даних про матеріальний та соціальний стан особи, її зв`язки з державою, у якій її переслідують, та міжнародними контактами;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Доказом зазначеного ризику є той факт, що на сьогоднішній день не встановлено місцезнаходження нагород, які були вручені підозрюваному ОСОБА_7 незаконно створеними органами влади на тимчасово окупованій території АР Крим та органами влади країни-агресора;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, оскільки на даний час органом досудового розслідування встановлено понад 1500 осіб, які входили до складу не передбаченого Конституцією та законами України збройного формування під назвою «самооборона Криму», відносно яких вживаються всі можливі заходи для встановлення їх місцезнаходження.

Враховуючи викладене, є підстави обґрунтовано вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання, просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя дійшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
15.03.2019 складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, тобто в участі у складі не передбаченого законом збройного формування у нападі на підприємства, установи, організації, громадян, що призвело до тяжких наслідків.

08.01.2020 ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України.

За матеріалами клопотання маються вагомі докази, які у достатній мірі вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, працює, раніше не судимий, має вади слуху та мовлення, позитивно характеризується, має вищу освіту, зареєстрований та проживає в АР Крим, перебував у розшуку, заперечує обставини вчинення кримінального правопорушення, підозру обґрунтовано вагомими доказами, що свідчить про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладені обставини, слідчий суддя вважає, що застосування іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, у даному випадку є неможливим, та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, а саме те, що визначення розміру застави є правом слідчого судді, а не обов`язком, та враховуючи, що кримінальне правопорушення було вчинене без застосування насильства або погрози його застосування, протилежного органом досудового розслідування не доведено в судовому засіданні, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави підозрюваному.
Розглядаючи питання про визначення підозрюваному розміру застави, слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність визначення розміру застави у сумі 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріальний стан підозрюваного, а також те, що підозрюваний працює, раніше не судимий, має вади слуху та мовлення, позитивно характеризується, перебував у розшуку, заперечує обставини вчинення кримінального правопорушення, враховуючи, що розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного, тому визначення застави саме в такому розмірі може гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, також враховуючи вагомість ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент до 03.03.2020 р., необхідно покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Враховуючи, що слідчий в клопотанні просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, та враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду, про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.03.2020 р. включно, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 131,132,176-178,183,184,193-196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі майора поліції ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Взяти підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою рахувати з 09.01.2020 р.

Строк дії ухвали до 03.03.2020 р. включно.

Визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень.

У випадку внесення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застави, вважати обраним до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави та зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошений в приміщенні суду 14.01.2020 р. о 12 год. 50 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1