Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кс/758/1373/19
Справа № 758/3305/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Київської міської прокуратури № 7 ОСОБА_5 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Київської міської прокуратури № 7 ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Зазначав, що слідчим відділом Подільського управління поліції ГУНП у м. Києві проводиться кримінальне провадження за № 0004484, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.11.2018.

Встановлено, що 08.03.2019 о 02:00 за адресою: м. Київ, вул. Кам`янська 19 Б ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 вчинили напад на ОСОБА_8 , із застосуванням насильства небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент нападу та заволоділи грошовими коштами в сумі 9900 грн., мобільним телефон «Nokia», рюкзаком з особистими з речами.

Передумовою внесення відомостей до ЄРДР та реєстрації вказаного кримінального провадження є зава про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 від 08.03.2019.

08.03.2019 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні даного правопорушення затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено, що під час вчинення злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пересувались на автомобілі «Citroen Berlingo» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та авто знаходяться речі потерпілого, знаряддя та засоби вчинення злочину.

Слідчим Подільського УП ГУНП у м. Києві на підставі ч.3 ст. 233, 237 КПК України, враховуючи невідкладний випадок, пов`язаний із збереженням майна та з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення 08.03.2019 проведено обшук автомобіля автомобілі «Citroen Berlingo» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено: труси та дві пар шкарпеток; два мобільних телефони «Nokia» чорного кольору з абонентським номером НОМЕР_2 , «Nokia» червоного кольору без сім карти;гаманець з грошовими коштами в сумі 2021 грн.; сім квитанцій з ломбарду на ім`я ОСОБА_6 ; пластикова пляшка з написом «Pepsi» 1 л; три таблетки білого кольору; рюкзак чорного кольору в якому знаходиться рушник синього кольору;

Крім цього, в ході обшуку поряд із авто на відстані біля двох метрів на асфальті виявлено та вилучено обручка.

В ході обшуку вилучено автомобіль «Citroen Berlingo» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Старший слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 просить розглянути клопотання у його відсутність.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2, ч. 3 ст. 187 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2018 за № 0004484.

Відповідно до ч. 5 ст .9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22.09.1994, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами 4, 5, 6 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначав, що з метою збереження речових доказів необхідно застосувати такий вид забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, а також ураховуючи можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для підозрюваних та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Зважаючи на те, що в судовому засіданні слідчим доведено необхідність накладення арешту, вбачаю достатні обґрунтовані підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах власника майна та інших осіб від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведеного обшуку за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе 19-Б, а сааме: на автомобіль «Citroen Berlingo» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстровано за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалу про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, його захисник, інший власник ао володілець майна, які не були присутніми при розгляді справи про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту.

Ухвала підлягає оскарженню до апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя ОСОБА_1