Справа № 202/976/20
Провадження № 1-кс/202/3143/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

21 квітня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000956,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській областіперебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000956від 22 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється прокуратурою Дніпропетровської області.
17 квітня 2020 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000956.
Дане клопотання, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 17 квітня 2020 року.

Відповідно до матеріалів клопотання,30.08.2019 року співробітниками СУ ГУНП спільно із співробітниками УПН ГУНП в Дніпропетровській області було проведено обшук за адресою: м. Нікополь, вул. Патріотів України, 175 А (складське приміщення) в ході обшуку якого було виявлено та вилучено: рослинну речовину зеленого кольору схожу на «марихуану» у великих розмірах. Згідно з отриманих результатів досліджень маса вилученої наркотичної речовини «канабіс» становить 775,097, що становить великі розмірі.
Крім того в ході проведення обшуку, було встановлено що дане приміщення було спеціально обладнано для вирощування, висушування, подрібнення та в подальшому збуту наркотичного засобу - «канабіс», про що свідчить вилученні електронні ваги, зафіксована обстановка у приміщенні, сільськогосподарські предмети для вирощування рослин, хімічні препарати для пошвидшення росту рослин.
В ході проявлення заходів направлених на встановлення осіб, які причетні до скоєння вище вказаного злочину, було допитано власників складських приміщень, в ході чого встановлено особу яка орендувала вказане приміщення - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно інформації від УПН ГУНП в Дніпропетровській області - ОСОБА_5 входить до злочинного угрупування - «біле братство» яке діє на території Нікопольського регіону Дніпропетровської області. Злочинне угрупування спеціалізується на незаконному виробництві, виготовленні, зберіганні та в подальшому збуті наркотичних засобів, психотропних речовин з метою отримання грошового прибутку. ОСОБА_5 відповідає за розповсюдження марихуани на території Нікопольського регіону Дніпропетровської області, особисто займається вирощуванням «канабісу» на численних орендованих квартирах м. Нікополі таскладських приміщеннях. Грошові кошти за купівлю канабісу речовини особи йому переводять на банківську карту, після чого ОСОБА_5 зазначає місце та час передачі марихуани. Веде конспіративний спосіб життя. Збуває наркотичний засіб марихуана у особливо великих розмірах своїм підлеглим «робітникам», а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_6 входить до злочинної групи «біле братство» та безпосередньо підпорядковується - ОСОБА_5 , відповідає за розповсюдження марихуани, шишок, збуває наркотичні засоби від імені ОСОБА_5 безпосередньо за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
10.04.2020 року слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпро ОСОБА_1 від 17.03.2020 року було проведено обшук, під час проведення якого у громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено та вилучено:в сумці, яка була одягнута через плече 3 (три) сліп пакети, в яких знаходилися сліп пакети із кристалічною речовиною білого кольору в кількості 39 (тридцять дев`ять) штук, які поміщено до спец, пакету №7204849;в другому відділенні сумки було виявлено та вилучено грошові кошти загальною сумою 9700 (дев`ять тисяч сімсот) гривень, які поміщено до спец, пакету № 7204848;два мобільні телефони та планшет, які поміщено до спец, пакету № 7119319.В салоні автомобіля марки БМВ, іноземної реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та який відповідно до довідки ДМС України, ввезений на територію України 17.11.2018 року громадянином Dobrydneu Aliksandr було виявлено та вилучено:в дверцях водійської двері пакунок порожніх сліп пакетів; біля ручного гальма виявлено та вилучено один сліп пакет із кристалічною речовиною жовтого кольору, в бардачку виявлено пакунок з порожніми сліп пакетами, які поміщено до спец, пакету № 7204850;в салоні автомобіля вилучено грошові кошти загальною сумою 612 (шістсот дванадцять) гривень, 2 (дві) банківські картки та флеш носій, які поміщено до спец, пакету № 7204851. Крім того, вилучено автомобіль марки БМВ, іноземної реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_2 (GB).
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що вилучені речі являються речовими доказами по даному кримінальному провадженні, є предметами доказування та вони можуть бути з використанні у кримінальному провадженні як доказ факту та обставин скоєння злочину, та мають значення для швидкого, повного та неупередженого проведення досудового розслідування, у зв`язку із чим необхідним є застосування запобіжного заходу у вигляді арешту.
Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про повернення клопотання для усунення недоліків відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, виходячи з наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить висновку про невідповідність клопотання слідчого вказаним вимогам кримінального процесуального закону, з огляду на наступне.

В той же час, частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В клопотанні слідчий вказує, що метою накладення арешту є саме забезпечення збереження речових доказів, при цьому матеріали клопотання не містять постанови про визнання вилученого в ході обшуку майна речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000956, на які слідчий просить накласти арешт.
Крім того, частиною 1 статті 171 КПК України передбачено загальний порядок звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а також цивільного позивача з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Таким чином вказана стаття є спеціальною нормою по відношенню до норм ст. 171 КПК України.

Разом з тим, відповідно доп.2ч.1ст.169КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Таким чином, системний аналіз викладених норм КПК України дає підстави слідчому судді дійти до висновку, що з клопотанням про арешт майна третіх осіб має право звернутися виключно прокурор.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчий просить накласти арешт з поміж іншого на вилучений в ході обшуку автомобіль, який належить третій особі, процесуальний статус якої у цьому кримінальному провадженні не відомий.

Враховуючи те, що у вказаному кримінальному провадженні Dobrydneu Aliksandrне має процесуального статусу особи підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, тобто є третьою особою у розумінні положень ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України, то з таким клопотання про накладення арешту може звернутись лише прокурор, а не слідчий.
Слід зазначити, що звернення з клопотанням про арешт майна неналежною особою може в подальшому призвести до визнання доказів, отриманих в результаті проведення слідчих дій, недопустимими.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність повернення клопотання прокурору із встановленням йому строку для усунення недоліків строком в сімдесят дві години.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000956 повернути прокурору для усунення недоліків у строк, протягом семидесяти двох годин з моменту отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1