н/п 1-кс/953/5629/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000848 від 07.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, -
в с т а н о в и в :
15.07.2020 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , у якому прокурор просить накласти арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

З метою забезпечення арешту майна, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, в зв`язку із тим, що дійсні власники майна померли, слідчий просить розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна.
На обґрунтування клопотання прокурор вказує, що СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000848 від 07.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України.
Прокурор зазначає, що у період з березня по липень 2020 року невстановлені особи, підробивши документи для відкриття спадкової справи після смерті власників квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , здійснюють замах на її шахрайське заволодіння шляхом отримання свідоцтва про право власності за спадком по підробленим документам.

Так, спадкову справу після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відкрив ОСОБА_6 , прізвище якого не співпадає з прізвищами померлих власників квартири.

Крім того, власники квартири померли у 2012 та 2013 році відповідно та до теперішнього часу в Першу державну нотаріальну контору ОСОБА_6 не надано будь-яких документів, підтверджуючих родинні зв`язки з померлими та його право на спадкування. Згідно листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актових записів про народження дітей померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не виявлено, при цьому архів збережено повністю.

Прокурор вказує, що такі обставини свідчать про відкриття спадкової справи по підробленим документам та подальшої реєстрації права власності на квартиру за одним із членів злочинної групи для можливості протиправного розпорядження квартирою та модливе її відчуження іншим особам.

Як вказує прокурор, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в теперішній час належить померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вищевказана квартира є безпосереднім об`єктом протиправних кримінальних дій та речовим доказом у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим посилаючись на ст. 98, ч. 2 ст. 170, ч. 2 ст. 171 КПК України просить накласти арешт на вищевказану квартиру.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання. 15.07.2020 прокурор відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі, вказав, що клопотання підтримує, просить його задовольнити (а.с. 16).
Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, довела наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення власника майна.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000848 від 07.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідновимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Постановою слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000848 від 07.07.2020 (а.с. 13).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Прокурором доведено, що вищевказана квартира, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
За вказаних слідчим у клопотанні обставин, які внесені до ЄРДР та на теперішній час здійснюється досудове розслідування, вказана квартира може бути об`єктом кримінально протиправних дій, або набута кримінально протиправним шляхом.
Згідно листа директора юридичного департаменту Харківської міської ради ОСОБА_8 № 4770/9-20 від 22.06.2020, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 5-6).
Тому квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику квартири АДРЕСА_1 , відчуження вказаної квартири, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372, КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000848 від 07.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони її відчуження, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Пред`явлення ухвали до виконання доручити старшому слідчому в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області майору поліції ОСОБА_7 та/або слідчим, прокурорам, що зазначені у Витязі з ЄРДР № 0000848 від 07.07.2020.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1