Справа № 932/3672/20
У Х В А Л А
іменем України

25 травня 2020 року Кіровський районний суд
м. Дніпропетровська
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю:
прокурора - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисників обвинуваченого - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
представника потерпілого - ОСОБА_10

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 обвинуваченого за ч.5 ст.191 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002420 від 03.10.2019, який надійшов з Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з Дніпровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 обвинуваченого за ч.5 ст.191 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002420.

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 заявив письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для виконання вимог Європейського суду з прав людини та КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 та адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор заперечував проти заявленого клопотання.

Представник потерпілого ОСОБА_10 підтримав думку прокурора.

Так, п.3 ч.3 ст..314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам ст..291 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); формулювання обвинувачення.
При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) де правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Так, визначаючи основні терміни КПК України, у пункті 13 частини першої статті 3 законодавець виклав загальне незалежно від стадій кримінального провадження, поняття обвинувачення, яким є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим кодексом.
У своюУ свою чергу, відповідно до частини другої статті 42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу, а обвинувальний акт, згідно із пунктом 3 частини другої статті 283 КПК України, є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт - це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Далі обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку (стаття 293 КПК України). Для суду, цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (частина перша статті 337 КПК України).
Таким чином, системно-структурний аналіз норм КПК України доводить, що на стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, згідно з вимогами ч. 4 ст. 291 КПК України, надання суду матеріалів кримінального провадження до початку судового розгляду забороняється і проведення процесуальних дій поза межами строку досудового розслідування не є підставою, згідно якої обвинувальний акт вважається таким, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а прокурор позбавлений можливості проведення будь-яких слідчих або інших процесуальних дій, крім тих, що зазначені в ухвалі про повернення обвинувального акта.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що оцінку доказів на предмет їх належності та допустимості суд надає після встановлення обставин під час судового розгляду, а не під час підготовчого судового засідання.
За таких обставин, на думку суду, згідно до вимог КПК України клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 181, 314-316 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3