Справа № 308/1539/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання cлідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 перебувають матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000556 від 14.02.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.152 КК України.

Із внесеного клопотання, погодженого з прокурором вбачається, що 14 лютого 2020 року біля 15 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , в одній з кімнат вищевказаної квартири, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, будучи обізнаним про те, що потерпіла ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 є неповнолітня, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, із застосуванням до останньої фізичного насильства, яке виразилось у насильному триманні та стисканні рук потерпілої, бажанням принизити потерпілу та прагненням сексуального ствердження, поборовши фізичний опір неповнолітньої ОСОБА_5 , пов`язаний з небажанням вступити останньої у статевий контакт, вступив з нею у статеві зносини природнім способом, у результаті чого неповнолітня потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді синців на різних частинах тіла характерних для зґвалтування.

15 лютого 2020 року о 01 годині 30 хвилин в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 затримано по підозрі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

У відповідності до вимог ст. 277, 278 КПК України останньому вручено повідомлення про підозру 15 лютого 2020 року о 01.40 год.

14.02.2020 року слідчим Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, за було проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_2 , де в ході огляду, було виявлено та вилучено: шорти темно-синього кольору, трикотажні труси чоловічі синього кольору, жіночі трикотажні труси сірого кольору на, яких закріпилася гігієнічна прокладка, використаний тампон просякнутий речовиною бурого кольору, трикотажне покривало, яким вкривалося ліжко, трикотажне простирадло, яким вкривалося ліжко, джинси синього кольору з шкіряною нашивкою, мобільний телефон золотистого кольору, ноутбук марки «Леново», чорного кольору, посвідчення серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 та картку №178, яка видана на ім`я ОСОБА_4 від 07.10.2019.

Клопотання мотивоване тим, що вказані речі та предмети вважаються речовими доказами у даному кримінальному провадженні, їх перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів слід накласти арешт.
Захід забезпечення кримінального провадження тимчасове вилучення майна, застосований з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження
Слідчий слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області кап. поліції ОСОБА_3 на розгляд клопотання не з`явився. Однак, надав заяву, в якій вимоги клопотання підтримав та просив провести розгляд даного клопотання за його відсутності.
Власник майна ОСОБА_4 на розгляд клопотання не з`явилася. А тому суд проводить розгляд даного клопотання за її відсутності на підставі ч.1 ст.172 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України:
2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення
У відповідності до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
В провадженні слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 перебувають матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000556 від 14.02.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.152 КК України.

Як вбачається із наявних матеріалів клопотання, 14.02.2020 року слідчим Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, за було проведено огляд місця події за адресою м. Ужгород, вул. Столєтова 59/4, де в ході огляду, було виявлено та вилучено: шорти темно-синього кольору, трикотажні труси чоловічі синього кольору, жіночі трикотажні труси сірого кольору на, яких закріпилася гігієнічна прокладка, використаний тампон просякнутий речовиною бурого кольору, трикотажне покривало, яким вкривалося ліжко, трикотажне простирадло, яким вкривалося ліжко, джинси синього кольору з шкіряною нашивкою, мобільний телефон золотистого кольору, ноутбук марки «Леново», чорного кольору, посвідчення серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 та картку №178, яка видана на ім`я ОСОБА_4 від 07.10.2019.

15 лютого 2020 року постановою cлідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, вищезазначені речі, які були вилучені під час проведення огляду місця події 14.02.2020 року, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000556.
У відповідності до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також те, що може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи те, що вказані речі та предмети вважаються предметами, які визнані речовим доказом у даному кримінальному провадженні, їх перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження, приходжу до переконання, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 167, 170, 171-173, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання cлідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.
Накласти арешт на вилучені в ході проведення огляду від 14.02.2020 року шорти темно-синього кольору, трикотажні труси чоловічі синього кольору, жіночі трикотажні труси сірого кольору на, яких закріпилася гігієнічна прокладка, використаний тампон просякнутий речовиною бурого кольору, трикотажне покривало, яким вкривалося ліжко, трикотажне простирадло, яким вкривалося ліжко, джинси синього кольору з шкіряною нашивкою, мобільний телефон золотистого кольору, ноутбук марки «Леново», чорного кольору, посвідчення серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 та картку №178, яка видана на ім`я ОСОБА_4 від 07.10.2019.

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії).

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1