Справа № 456/3389/17
Провадження № 1-кс/456/409/2020
УХВАЛА

судового засідання

22 травня 2020 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Стрию Львівської області заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2020р. на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311 КК України, підготовче судове засідання якого призначено на 22.05.2020р.

В обґрунтування заявлених вимог обвинувачений ОСОБА_4 покликаються на те, що 20.11.2018 суддя ОСОБА_5 ухвалив вирок, яким визнав ОСОБА_6 , який доводиться йому рідним братом, винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України. Матеріали щодо них були виділені з одного провадження № 0001080 у два окремі. Тому обставини справи щодо нього та ОСОБА_6 є ті самі у зв`язку з чим як він так і ОСОБА_6 доводячи свою невинуватість вказували на свій захист на одні і ті ж порушення діючого законодавства. Зокрема, зазначали що суд використовував дані здобуті під час негласних слідчих дій з одного кримінального провадження в іншому без рішення слідчого судді на таке використання, постанови про проведення негласних слідчих дій виносились прокурорами, які не мали на те повноважень, негласні слідчі дії проводились оперативними працівниками поліції без відповідного доручення слідчого чи прокурора, обшуки у них двох проводились з тими самими понятими у той самий час, а у протоколах слідчих дій не зазначено про проведення аудіо та відео спостереження. Однак всі ці обставини суддя ОСОБА_5 у вироку до уваги не взяв. Тому вважає, що у судді за аналогічних обставин вже сформувалась своя думка, у зв`язку з чим неупередженого розгляду справи не буде, так як наперед відомо, що суддя ОСОБА_5 буде брати до уваги, а що ні, по аналогії з справою його брата.

ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заявлені вимоги про відвід головуючого судді ОСОБА_5 підтримали повністю з підстав викладених у заяві про відвід та просять таку задоволити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про відвід, посилаючись на те, що неупередженості судді при розгляді вказаного кримінального провадження не вбачає.

Суддя ОСОБА_5 будучи повідомлений про дату, час та місце слухання заяви, не виявив бажання дати пояснення з приводу заявленого йому відводу.

Заслухавши думку учасників процесу, присутніх при розгляді заяви, вивчивши матеріали заяви про відвід, суд приходить до наступного висновку.
Положеннями ст. ст. 75, 76 КПК України визначено підстави відводу судді, зокрема відповідно до п. 4 ч.1 ст. 75 суддя не може брати участь у кримінальному проваджені за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Недовіра головуючому по справі із вказаних обвинуваченим підстав, не може бути розцінена судом як доказ необ`єктивності та упередженості судді, а тому підстав, передбачених ст. 75 КПК України, які б викликали сумнів у об`єктивності та неупередженості судді при розгляді справи немає.

Суд не вправі, за відсутності підстав, передбачених ст. 75 КПК України задоволювати необгрунтовану, безпідставну, голослівну заяву про відвід, оскільки наведене суперечитиме основним засадам кримінально-процесуального законодавства, вимогам, встановленим у Законі України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексі суддівської етики, Бангалорських принципах поведінки судді.

Декларацією щодо принципів незалежності судової влади, прийнятої Конференцією голів Верховних судів країн Центральної та Східної Європи (о.Бріюні, Хорватія, 17.10.2015р.) закріплено принципи, які встановлюють стандарти незалежності судової влади як однієї з трьох гілок державної влади у прийнятті рішень.

Окрім того, ст. 22 КПК України визначена змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
А тому незгода сторони із прийнятими раніше суддею процесуальними рішеннями або діями суду не є підставою для недовіри останньому. При цьому суд зазначає, що справа яка перебуває на розгляді судді ОСОБА_8 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311 КК України перебуває на стадії підготовчого засідання, тобто суддею не прийнято жодних процесуальних рішень по вказаному кримінальному провадженні, а припущення обвинуваченого та його захисника про те, що у майбутньому суддя ОСОБА_5 може упереджено ставитись до розгляду справи не може вважатися підставою для відводу судді.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, суд приходить до висновку, що висловлені доводи щодо відводу судді ОСОБА_5 є такими, що не ґрунтуються на вимогах ст. 75 КПК України, обвинуваченим та його захисником не надано належних та допустимих доказів наявності особистої заінтересованості та неупередженості судді ОСОБА_5 у розгляді вищевказаної кримінальної справи, всі процесуальні дії у вказаній справі було вчинено судом з дотриманням норм кримінально - процесуального законодавства.
Враховуючи наведене, підстави для задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_5 відсутні.
Керуючись ст. 75, 80, 81, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1