Справа № 638/8456/20
Провадження № 1-кп/638/1250/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2

з участі прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за № 0000917 від 26.02.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Комишуваха Барвінківського району Харківської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, перебуває у цивільному шлюбі, утриманців не має, фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий відповідно до вироку від 11 жовтня 2017 року Комінтернівського районного суду міста Харкова за ч.3 ст. 191, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 190 КК України до трьох років обмеження волі, вказаний вирок скасований вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області від 26 квітня 2018 року та призначене покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, яка пов`язана з матеріальною відповідальністю строком на три роки, звільнений 12 квітня 2019 року по закінченню терміну відбуття покарання, хронічні захворювання, інвалідності спростовує, не військовозобов`язаний, у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, -

встановив:
24 лютого 2017 року близько 20.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні торгівельного павільйону№ 2, розташованого у підземному переході станції « Університет» КП « Харківський метрополітен», за адресою м. Харків майдан Конституції, 1-М, раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, повторно з торгівельних стелажів вказаного павільйону заволодів наступним майном : мобільним телефоном марки « Самсунг» у кількості двох штук, вартість кожного 899 гривень, на загальну суму 1798 гривень, мобільним телефоном марки « Леново», вартістю 1712 гривень, мобільним телефоном «Apple iPhone», вартістю 1928 гривень, мобільним телефоном «Apple iPhone», вартістю 2255 гривень, мобільним телефоном « Самсунг», вартістю 1275 гривень, мобільним телефоном « Самсунг», вартістю 897 гривень, мобільним телефоном марки « Леново», вартістю 1665 гривень, мобільним телефоном марки «LG» вартістю 1062 гривні, мобільним телефоном марки « Самсунг» вартістю 2205 гривень, мобільним телефоном марки « HTC» вартістю 1837 гривень, мобільним телефоном марки « Самсунг» вартістю 2912 гривень, фітнес- браслетом, вартістю 210 гривень. Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 , знаходячись у вказаному торгівельному павільйоні, шляхом вільного доступу, з шухляди столу заволодів грошовими коштами у сумі 13044 гривень та ваучерами поповнення рахунків операторів зв`язку на загальну суму 3760 гривень. Після чого, вказані речі та грошові кошти з ваучерами, ОСОБА_4 помістив до полімерного пакету та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд. В результаті злочинних дій, ОСОБА_4 завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 38330 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми протиправними умисними діями вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 погодився з пред`явленим обвинуваченням, вказав, що дійсно забрав вказаний товар, так як у нього було скрутне матеріальне становище, вказав, що частину майна повернув потерпілому. Надав розписку, де зазначено, що потерпілому відшкодовані всі збитки, та просив затвердити угоду про примирення.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_4 компенсував йому збитки, частково повернув речі, тому він не має претензій до нього. Просив затвердити угоду про примирення.

Під час підготовчого судового засідання між потерпілим та обвинуваченим укладена угода про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження вищевказаної угоди, суд виходить з наступного:

Згідно зі ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим та примирилася з потерпілою згідно з вимогами ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, отже, суд приходить до висновку, що вищевказана угода про примирення відповідає вимогам кримінально-процесуального закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 зрозумілі в цілому положення ч.5 ст.474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого угодою покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 на обліках лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має намір укласти шлюб.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття ОСОБА_4 .

Шкода кримінальним правопорушенням в повному обсязі відшкодована.

Судові витрати необхідно стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.314, 373,374,475 КПК України,-

ухвалив:
Угоду від 26 червня 2020 року по кримінальному провадженню № 0000917 від 26.02.2017 про примирення - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину (кримінального правопорушення) за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим з урахуванням вироку від 11 жовтня 2017 року Комінтернівського районного суду міста Харкова за ч.3 ст. 191, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 190 КК України скасованого вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області від 26 квітня 2018 року зарахувати призначене покарання у покарання повністю відбуте за попереднім вироком, за правилами, передбаченими ст. 72 КК України.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму судових витрат на проведення судово- товарознавчої експертизи - 703 гривен 68 копійку.

Речові докази, визначені постановою від 28 лютого 2017 року та передані відповідно до зберігальної розписки потерпілому ОСОБА_8 , вважати повернутими потерпілому, речові докази визначені постановою від 30 березня 2017 року та від 09 червня 2020 року зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів (тридцяти) з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку, який не набув чинності негайно вручається прокурору, потерпілому та обвинуваченому та захисникові.

Головуючий суддя ОСОБА_1