Справа №463/4376/20
Провадження №1-кс/463/2572/20
У Х В А Л А

26 травня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, ОСОБА_4 від 15 травня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся із скаргою до слідчого судді на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, ОСОБА_4 від 15 травня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000516 від 15.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. Просить скасувати вказану постанову.

Скаргу мотивує тим, що в провадженні ТУ ДБР розташованого у м. Львові перебуває кримінальне провадження №0000516 від 15.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. Вважає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є потерпілими, як особи в інтересах яких адвокатом ОСОБА_3 подано вперше 04.10.2017р., вдруге 27.02.2020 заяви про вчинення кримінальних правопорушень.

Зазначає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 була завдана незаконними діями слідчого ОСОБА_7 моральна шкода, що може в подальшому спричинити матеріальну шкоду через сприяння слідчого ОСОБА_8 , чоловіку ОСОБА_5 , неправомірно захопити частку квартири.

В судовому засідання скаржник скаргу підтримав з мотивів викладених у такій. Додатково пояснив, що саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є потерпілими у вказаному кримінальному провадженні яке розпочате за його зверненням в їх інтересах.
Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином, жодних пояснень на адресу суду не скерував. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги вважаю, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Із змісту та мотивів скарги вбачається, що триває досудове розслідування кримінальне провадження №0000516 від 15.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. Розслідування проводиться за фактом зловживання слідчим службовим становищем шляхом неналежного досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000263.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

15 травня 2020 року слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 від 13.05.2020 щодо визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000516 від 15.05.2020.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно положень ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Тобто встановлено, що слідчим розглянута заява ОСОБА_3 про залучення його до кримінального провадження як потерпілого та за результатами розгляду такої винесено оскаржувану постанову.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що така винесена на підставі вимог ст. 55 КПК України в зв`язку з наявністю очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 злочином, який розслідується в межах кримінального провадження №0000516 від 15.05.2020, не завдано жодної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

В ході даного судового розгляду скаржником зазначено у своїх поясненнях, що на його думку потерпілими мають бути визнанні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в межах кримінального провадження №0000516. Окрім того, жодної інформації, яка б давала підстави вважати, що скаржник являється потерпілим у вказаному провадженні не містить також і подана до суду скарга чи надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_3 .

Отже враховуючи наведене, підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись вимогами статей 55, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, ОСОБА_4 від 15 травня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000516 від 15.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.
Повний текст ухвали складено та підписано 27 травня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1