КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1091/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 13 січня 2020 року,
за участі:
власника майна ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 13.01.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 про арешт майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 13.01.2020 року скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
В судове засідання у справі прокурор не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора, оскільки це не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення власника майна, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просила залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, слідчим відділом Вишгородського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000046, розпочатому 09.01.2020 року за фактом вбивства ОСОБА_9 , що мало місце в АДРЕСА_1 , тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання, під час огляду тіла трупа ОСОБА_10 , виявлено колото-різані рани грудної клітини.

В ході розслідування цих обставин слідчим, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, 10.01.2020 року в період часу з 01 год. 11 хв. по 01 год. 33 хв. під час невідкладного обшуку території домоволодіння, будинку та інших будівель за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 виявлено та вилучено: шість предметів схожих на ножі з шухляди тумби в кухонному приміщені та три предмети схожі на ножі з підставки на тумбі в кухонному приміщенні, які поміщені до спеціального пакету з індивідуальним номером 02697649; ковдру зеленого кольору з кошику у ванній кімнаті, яка поміщена до спеціального пакету з індивідуальним номером INZ 4068052.
10.01.2020 року за клопотанням сторони обвинувачення, слідчим суддею Вишгородського районного суду Київської області винесено ухвалу про надання дозволу старшому слідчому СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 провести обшук території домоволодіння, будинку та інших будівель за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , з метою виявлення та вилучення речей, які мають значення для розслідування, а саме: шести та трьох ножів. В задоволенні клопотання в іншій частині було відмовлено.

Слідчим також зазначено, що в ухвалі слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 10.01.2020 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку території домоволодіння, будинку та інших будівель за адресою: АДРЕСА_2 , прямо вказано та надано дозвіл на вилучення трьох і шести ножів, на які у клопотанні сторона обвинувачення просить накласти арешт.
10.01.2020 року слідчий СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_12 , за погодженням із прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 звернулася до Вишгородського районного суду Київської області про арешт майна, а саме: шести предметів схожих на ножі з шухляди тумби в кухонному приміщені та трьох предметів схожих на ножі з підставки на тумбі в кухонному приміщенні, які поміщені до спеціального пакету з індивідуальним номером 02697649; ковдри зеленого кольору з кошику у ванній кімнаті, яка поміщена до спеціального пакету з індивідуальним номером INZ 4068052.
Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 13.01.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні органу досудового розслідування, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону не дотримався.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки в матеріалах клопотання відсутні належні та достатні докази, які би обґрунтовували необхідність арешту майна.

Проте, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріали провадження, додані до клопотання слідчого, які обґрунтовують необхідність накладення арешту на майно, колегія суддів приходить до висновку, що незастосування арешту на майно, а саме: шість предметів схожих на ножі з шухляди тумби в кухонному приміщені та три предмети схожі на ножі з підставки на тумбі в кухонному приміщенні, які поміщені до спеціального пакету з індивідуальним номером 02697649; ковдру зеленого кольору з кошику у ванній кімнаті, яка поміщена до спеціального пакету з індивідуальним номером INZ 4068052, може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.
Відповідно до витягу з ЄРДР, Вишгородським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінальне провадження, внесеного за № 0000046 від 09.01.2020 року за фактом виявлення 09.01.2020 року поблизу території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 трупа ОСОБА_9 , 1951 року народження, тобто за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, слідчий вказав метою забезпечення збереження речових доказів, а також зазначив, що вищевказане майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин вчинення кримінального правопорушення шляхом проведення відповідних експертиз та може бути використано як доказ в даному кримінальному провадженні.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого або прокурора.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.
Аналізуючи наведені вимоги закону, колегія суддів переконана, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.
Наведені слідчим у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як саме клопотання не є доказом будь-яких обставин.
Таким чином, відповідно до матеріалів провадження, слідчий, звернувшись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, долучив до матеріалів провадження постанову слідчого слідчого відділення Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_12 від 10.01.2020 року, згідно якої майно, на яке він просить накласти арешт, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій зазначено підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України.
Також, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора - частковому задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання слідчого, оскільки останнім в повній мірі доведено необхідність накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення його збереження.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 13 січня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 про арешт майна, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 про арешт майна, - задовольнити.
Накласти арешт на шість предметів схожих на ножі з шухляди тумби в кухонному приміщені та три предмети схожі на ножі з підставки на тумбі в кухонному приміщенні, які поміщені до спеціального пакету з індивідуальним номером 02697649; ковдру зеленого кольору з кошику у ванній кімнаті, яка поміщена до спеціального пакету з індивідуальним номером INZ 4068052.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3