Справа № 314/4214/18
Провадження № 1-кп/314/73/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.01.2020 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000835 від 05.09.2018 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Матвіївка, Вільнянський район, Запорізька область, громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
встановив:

формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
близько 01-00 години ночі 05 вересня 2018 року, ОСОБА_3 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, прийшов до неогородженої території дачного домоволодіння АДРЕСА_2 , зі східної сторони городу, що належить ОСОБА_5 , де шляхом вільного доступу, за допомогою принесеної із собою штикової лопати почергово викопав та витягнув з ґрунту 6 металевих труб, довжиною по 2,5 м кожна, діаметром 8 см, товщиною 4 мм, вагою 19 кг кожна, загальною вагою 114 кг, вартістю 1 кг - 5 гривень 02 копійки, загальною вартістю 572 гривень 28 копійок (5020 грн. за 1 т металобрухту), які слугували елементами огорожі території.
Після чого, за декілька разів ОСОБА_6 за допомогою сили рук переніс усі металеві труби до проїжджої частини, що поблизу залізничної дороги, та у подальшому розпорядився тим самим викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 572 гривень 28 копійок.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного злочину при викладених вище обставинах. Він погодилася з видом та вартістю речей, якими він заволодів шляхом їх таємного викрадення.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, та в судовому засіданні встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 .

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 за фактом таємного викрадення майна, яке мало місце 05 вересня 2018 року, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд виходить з наступних обставин.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочину середньої тяжкості та відповідно до розділу Особливої частини КК України є кримінальним правопорушенням проти власності.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_3 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має базову середню освіту, не одружений, не працює, на утриманні дітей не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, його наслідки для потерпілої та інші обставини, суд приходить до висновку, що повинно бути призначено покарання у вигляді штрафу в межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
При призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із змісту ст.ст. 50, 65 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог, викладених в п. 1 та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 , наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про призначення покарання у вигляді мінімального штрафу.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Витрати по справі відсутні.

Речові докази вирішуються в порядку ст. 100 КПК України.
Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 - 380 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази:
-6 металевих труб, довжиною по 2,5 м кожна, діаметром 8 см, товщиною 4 мм,які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити останній.

Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1
31.01.2020