Справа № 201/1813/20
Провадження № 1-кс/201/788/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000428 від 21.02.2020 року, клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором прокуратури Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, із повною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що ОСОБА_5 18.02.2020 року близько 00:30 год. перебував за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, неподалік від буд. 134, біля гаражних приміщень, в компанії раніше знайомої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин внаслідок словесного конфлікту у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Далі, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, перебуваючи за вищевказаною адресою у вищевказаний час, наблизився до ОСОБА_7 , та стоячи обличчям до останньої своєю правою рукою, стиснутою в кулак, наніс серію ударів (не менше 4-х) в обличчя потерпілої, внаслідок яких остання втратила рівновагу та впала на землю. Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, носком стопи своєї правої ноги наніс серію ударів (не менше 4-х) по корпусу потерпілої, в область живота. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, перелом кісток носу, перелом нижньої щелепи, гемосинус зправа, пневмомедіастинум, забій правої легені, пневмоперитонеум, чисельні забої, садна обличчя, тулубу, кінцівок, синдром поліорганної нестачі.

Після чого ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення залишив, таким чином виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а також наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які свідчать про недоцільність обрання останньому менш тяжкого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала і просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість пред`явленої підозри та відсутність достатніх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б обґрунтовували обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 також пояснив суду, що він з метою спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, щоб його дії ніхто не бачив, застосував придушування та затягнув дівчину до гаражів, а після спричинення тілесних ушкоджень останній, залишив її у безпорадному стані на місці злочину.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження № 0000428, суд, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 21 лютого 2020 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000428 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється.

22 лютого 2020 року ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення і того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, сховати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Положеннями частини першої статті 194 КПК України, визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких належить: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984р. у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

На думку суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України повністю підтверджується: протоколами огляду місця події від 21.02.2020 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом допиту законного представника потерпілого ОСОБА_8 , актом про застосування службового собаки, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного від 22 лютого 2020 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який частково визнав свою вину і підтвердив спричинення потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень шляхом завдання їй ударів у різні частині тіла та обставини їх спричинення, а отже, сукупність цих фактичних даних на даному етапі досудового розслідування надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Таким чином, не вирішуючи на даній стадії питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Також, на думку суду, доведеними є зазначені у клопотанні ризики, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, з огляду на встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення і особу підозрюваного ОСОБА_5 , обґрунтовано зазначено про те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний, розуміючи тяжкість підозри може вжити будь-яких заходів для введення слідства в оману та спотворювання всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а в разі неможливості вчинення таких дій, може покинути місце свого постійного проживання з метою уникнення покарання.

Крім того, суд зазначає про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, за який передбачено максимальне покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі, обставини інкримінованого злочину, при цьому, будь-яких відомостей щодо стану здоров`я підозрюваного, який перешкоджає застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчому судді не надано, а отже, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, може зникнути з місця проживання та переховуватись від органів досудового слідства, перешкоджати кримінальному провадженню, що також підтверджує наявність ризиків, передбачених пунктами 4 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, виходячи з вищенаведених обставин, а також встановлених даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у скоєні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства до потерпілої, слідчий суддя доходить до висновку про те, що саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину вчиненого із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за необхідне при постановлені ухвали у кримінальному провадженні не визначати розмір застави.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором прокуратури Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» строком на 60 (шістдесят) днів.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 20 квітня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1