Справа № 296/3547/18
УХВАЛА
Іменем України

29 січня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність начальника відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2018 до Корольовського районного суду м. Житомира надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність начальника відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, подана в порядку ст.ст.303, 304 КПК України.

Подана скарга обґрунтовувалась незгодою заявника щодо невнесення начальником відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 відомостей до ЄРДР, що викладені в його заяві про злочин від 09.01.2018 щодо вчинення суддею Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

16.05.2018 ухвалою слідчого судді задоволено заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_8 у справі №296/3547/18 (а.с.44-45).

Ухвалою слідчого судді від 21.05.2018 скарга ОСОБА_4 прийнята до розгляду слідчим суддею ОСОБА_1 та призначено скаргу до розгляду на 29.05.2018 (а.с.49).

Заявник ОСОБА_4 в судові засідання призначені на 12.06.2018, 03.07.2018, 13.07.2018, 10.08.2018, 10.09.2018, 03.10.2018, 23.10.2018, 05.11.2018, 26.11.2018, 17.12.2018, 21.12.2018, 15.01.2019, 28.01.2019, 06.02.2019, 05.03.2019, 04.04.2019, 14.05.2019, 12.06.2019, 29.07.209, 10.08.2019, 10.09.2019,10.10.2019, 17.12.2019, 29.01.2020 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом за адресою, зазначеною скаржником у скарзі, оскільки скаржником у скарзі не повідомлено такий засіб зв"язку, як номер телефона.

Подані скаржником медичні документи про перебування на лікуванні та про направлення на лікування, зокрема, повідомлення про надання путівки №000563 з 25.05.2018 по 14.06.2018 та направлення № 5189/4748 на стаціонарне лікування з 04.07.2018 по 28.07.2018, свідчить лише про поважність причин неявки скаржника у судові засідання призначені на 12.06.2018, 03.07.2018 та 13.07.2018 (а.с.64-67).

Щодо не з"явлення ОСОБА_4 у судові засідання, призначені на інші дати, то останнім не надано суду жодних доказів на підтвердження поважності причин таких не з"явлень, хоча 19.03.2019 суд надав скаржнику інформацію про хід розгляду справи № 296/3547/18 у відповіді на його звернення від 11.03.2019.

Крім того, скаржника було додатково поінформовано про судове засідання, що призначене на 04.04.2019 (а.с.113-114).

Як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та оскільки скаржник за спливом тривалого проміжку часу не реалізував своїх процесуальних обов`язків належним чином, в той час, як суд здійснив всі можливі спроби для його повідомлення про час, дату та місце її розгляду, слідчий суддя дійшов висноку про розглядати скарги у відсутність ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні просила у задоволенні скарги відмовити.

Дослідивши матеріали скарги, вимоги ОСОБА_4 , заслухавши пояснення прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що 09.01.2018 ОСОБА_4 на адресу Комітету Верховної Ради України, в порядку ст. 214 КПК України направив повідомлення про вчинення суддею Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст.375 КК України, за фактом постановлення завідомо неправосудного рішення, ухвали або постанови.

Відповідно до листа начальника слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 від 12.03.2018 відомості за заявою ОСОБА_4 від 09.01.2018 до ЄРДР внесені не були, оскільки прокуратурою Житомирської області встановлено відсутність достатніх даних, які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення.

В контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

В силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_4 від 15.04.2017, останній не згоден з ухваленими суддею Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_7 судовим рішенням, які вважає протиправними.

В даному випадку слід вказати, що ч. 1 ст. 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

У п.10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 № 8 наголошується, що відповідно судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, у межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Слідчий суддя вважає необхідним звернути увагу, що згідно висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів оцінка якості кожного рішення повинна здійснюватися тільки через використання права оскарження, установленого законом.

З наведеного слідує висновок, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження в будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин внести відповідні відомості до ЄРДР після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

При цьому відповідно до статей 2, 214 КПК України у заяві про вчинення злочину мають бути зазначені об`єктивні дані, які свідчать про ознаки злочину, а не тільки назви злочинів.

Наведене свідчить про відсутність у скарзі ОСОБА_4 об`єктивних обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, які мають наводитися у заяві згідно п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України.

За вказаних обставин скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 284, 303-306, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність начальника відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 03.02.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1