Номер провадження 1-кп/754/641/20
Справа№754/2707/20
Вирок
Іменем України

09 червня 2020 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0001114 від 15.02.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженцям. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;
- за ч. 1 ст. 186 КК України
за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,
сторони захисту: - обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 14.02.2020 року приблизно о 10 годині 00 хвилин знаходячись в торгівельній залі магазину «Продукти», розташований за адресою: м. Київ, проспект Лісовий, 15, на вітрині побачив товар, після чого у нього виник умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, підійшов до вітрини із товаром, звідки відкрито викрав: «Настойку Житник Калганова з медом», вартістю 80 гривень 72 копійки, «Цигарки Parliament Aqua Blue», в кількості 2 шт., вартістю 54 гривні 29 копійок кожна, загальною вартістю 108 гривень 58 копійок, а всього товару на загальну суму 189 гривень 30 копійок, що належить ТОВ «ФАСОЛЬ».
Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а відкрито викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «ФАСОЛЬ» матеріальної шкоди на загальну суму 189 гривень 30 копійок.
Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, щиро розкаявся і підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, проти цього не заперечують учасники судового розгляду, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, учасникам судового розгляду роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору належності та допустимості, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає - щире каяття.

Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення. Вину у його вчиненні обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю, щиро розкаявся. Також суд приймає до уваги вік обвинуваченого та стан його здоров`я, який на обліках у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває. Відповідно до інших даних, що характеризують особу винного, ОСОБА_3 , раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно.
Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вимоги зазначені в абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах встановлених у санкції відповідної статті особливої частини КК України. При цьому, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки таке покарання необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається потреби вирішення долі речових доказів.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 /один/ рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського Апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: