Єдиний унікальний номер 243/6736/17
Провадження номер 1-кп/243/99/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2020 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілих ОСОБА_6 ,

психолога ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001582 від 08.06.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пристанційне Новосанжарського району Полтавської області, громадянина України, не працюючого, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)31.08.2004 року вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області за ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 186, ст. ст.69, 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, звільнений умовно достроково 25.05.2006 року, невідбутий строк покарання 10 місяців 15 днів,

2)28.09.2007 року вироком Київського районного суду м. Полтави за ч. 2 ст. 187, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 7 років 2 місяці із конфіскацією частини його майна у власність держави;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.1 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив відвід прокурору ОСОБА_3 , яке обґрунтував тим, що прокурор під час досудового розслідування розголошувала таємницю досудового розслідування. Окрім того, під час судового розгляду вона намагалася вплинути на свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які через це виїхали за межі України на постійне місце мешкання. Окрім того, просить з цього приводу направити доручення в ДБР для перевірки. Також під час його затримання працівниками поліції до нього застосовувалися заходи фізичного впливу, внаслідок яких він був змушений обмовити себе по ст.156 КК України, неповнолітніх потерпілих допитували в нічний час. Анкетні дані цих працівників поліції йому невідомі. Окрім того, прокурор ОСОБА_3 та керівник Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_10 приходили до нього в ІТТ та змушували визнати себе винним, інакше погрожували максимальним строком покарання. З цих підстав також просив направити доручення в ДБР для перевірки.

Захисник ОСОБА_4 при вирішенні відводу поклався на розсуд суду, клопотання обвинуваченого в частині направлення доручення до Державного бюро розслідування підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 у задоволенні заяви про відвід просила відмовити за безпідставністю, проти задоволення клопотання обвинуваченого в частині направлення доручення до Державного бюро розслідування не заперечувала.

Розглядаючи заяву обвинуваченого, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд викладає наступні висновки.

Відповідно до положень частини 1 статті 77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Зазначений перелік є вичерпним.

Згідно статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Суд не погоджується із доводами обвинуваченого щодо наявності підстав для відводу прокурора ОСОБА_3 у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки визначені обвинуваченим підстави для відводу прокурора були відомі йому до початку судового розгляду, однак про їх наявність заявлено лише у судовому засіданні 11.01.2020 р. Окрім того, підстави для відводу прокурора, наведені обвинуваченим, жодним чином ним не підтверджені.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що прокурор ОСОБА_3 включена до складу групи прокурорів у зазначеному кримінальному провадженні, під час її участі у кримінальному провадженні нею не було вчинено жодних дій, які б мали ознаки її особистої заінтересованості в результатах кримінального провадження, або викликали обґрунтовані сумніви в її неупередженості. Таким чином, підстави для відводу прокурора ОСОБА_3 відсутні, тому заява обвинуваченого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Розглядаючи клопотання обвинуваченого про направлення доручення для проведення перевірки Ткриторіальному управлінню Державного бюро розслідувань, суд виходить з наступного.

Як передбачають положення частини 6 статті 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.

Положеннями статті 206 КПК України передбачені обов`язки щодо захисту прав людини лише слідчого судді, однак, частина 6 статті 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд, розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , вважає за можливе при винесенні даної ухвали керуватись положеннями статті 206 КПК України.

Статтею 22 КПК України закріплено принципи змагальності, згідно з яким прокурор, підсудний, його захисник чи законний представник, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та їх представники беруть участь у судовому засіданні як сторони і користуються рівними правами та свободою в наданні доказів, їх дослідженні та доведенні переконливості перед судом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для виконання сторонами їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих прав.

Стаття 3 Конвенції втілює в собі один з основоположних принципів демократичного суспільства. Вона категорично забороняє будь-яке катування або нелюдське чи таке, що принижує гідність, поводження незважаючи на обставини поведінки жертви.

Виходячи з наведеного, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, яке було таким, що порушує статтю 3 Конвенції, це положення, взяте у поєднанні із загальним обов`язком держави за ст. 1 Конвенції, за своїм змістом вимагає ефективного офіційного розслідування. Що стосується розслідування, яке підпадає під дії ст. 2 Конвенції, то воно має бути спроможним забезпечити встановлення й покарання винних осіб. В іншому випадку загальна юридична заборона катування та нелюдського і такого, що принижує людську гідність, поводження й покарання була б неефективною на практиці і в деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто перебуває під їх контролем.

Виходячи з викладеного із системного аналізу норм КПК України, доводи обвинуваченого в судовому засіданні про застосування до нього на досудовому слідстві недозволених методів, повинні бути перевірені судом для реалізації повною мірою наданих законом повноважень реагування на такі факти в разі їх підтвердження з метою створення необхідних умов для захисту порушених прав особи, притягнення винних осіб до відповідальності й недопущення подібних порушень у майбутньому.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 7, 9, 22, 214, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м.Краматорську, провести перевірку заяви ОСОБА_5 про застосування до нього фізичного та психологічного впливу з боку працівників Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, за наслідками якої прийняти відповідне процесуальне рішення.

Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м.Краматорську, провести перевірку заяви ОСОБА_5 про застосування до нього психологічного впливу з боку керівника Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , за наслідками якої прийняти відповідне процесуальне рішення.

Копію матеріалів перевірки та прийняте процесуальне рішення направити до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1