Справа № 991/1805/20
Провадження1-кс/991/1846/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність детектива, яка полягає у відмові в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження,

установив:

28.02.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій ОСОБА_2 просить зобов`язати детектива Гришканича виконати вимоги ст. 221 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Так, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК України.
При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою, не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).
Статтею 221 КПК України визначено, що слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.
Тобто, стаття 221 КПК України регламентує обов`язок слідчого надати матеріали кримінального провадження стороні захисту та потерпілому за їх клопотанням. Водночас порядок і строки розгляду клопотань у кримінальному провадженні, у тому числі щодо здійснення такої процесуальної дії, як надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, регламентовані ст. 220 КПК України.
Звертаючись зі скаргою ОСОБА_2 вказує, що 25.02.2020 він отримав від детектива Гришканича в порядку ст. 221 КПК України 10 аркушів з матеріалів кримінального провадження без надання матеріалів спадкових справ ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . ОСОБА_5 зазначає, що оскільки відмова у наданні матеріалів досудового розслідування не допускається, тому він просить зобов`язати детектива виконати вимоги ст. 221 КПК України.
Тобто, ОСОБА_2 фактично оскаржується не бездіяльність детектива у ненаданні матеріалів досудового розслідування для ознайомлення, а обсяг наданих йому матеріалів кримінального провадження за результатами розгляду його клопотання.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Тобто, враховуючи вимоги ст. 40, 221 КПК України, вирішення питання щодо обсягу матеріалів кримінального провадження, які надаються для ознайомлення в порядку ст. 221 КПК України, є дискреційними повноваденнями детектива. Разом з тим, копії спадкових справ не є загальнодоступними документами, тому дія другого речення частини 1 статті 221 КПК України на них не розповсюджується.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що детективом не було допущено бездіяльності щодо розгляду клопотання ОСОБА_2 .
Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, то в такому разі слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.
З огляду на викладене, враховуючи, що скарга подана на бездіяльність детектива, яка не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, отже підстави для відкриття провадження за скаргою, відсутні.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність детектива, яка полягає у відмові в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження.
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1