Справа № 493/1645/19
Провадження № 1-кп/493/45/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2020 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000268 від 15.06.2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ургара Леовського району, Молдова, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, безпартійної, зареєстрованої та фактично проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15.05.2019 року біля 14:00 години ОСОБА_4 , знаходячись біля нежилого домогосподарства, що належить ОСОБА_5 , розташованого в АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, пройшла на територію вказаного домогосподарства, де впевнившись, що її злочинні дії будуть непоміченими для сторонніх осіб, взявшись за ручку вхідних дверей літньої кухні, і застосовуючи фізичну силу, ривком, зірвала скобу з вхідних дверей літньої кухні та проникла до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрала два металевих бильця від ліжка, загальною вартістю 60,00 грн., та дві чавунні пічні плити на дві конфорки без кілець, загальною вартістю 600,00 грн.

Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця події зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 660,00 грн.

Крім того, 07.06.2019 року біля 15:00 години ОСОБА_4 , знаходячись біля нежилого домогосподарства, що належить ОСОБА_5 , розташованого в АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, пройшла на територію вказаного домогосподарства, де впевнившись, що її злочинні дії будуть непоміченими для сторонніх осіб, шляхом відчинення дверей, проникла до приміщення літньої кухні, звідки, повторно, таємно викрала металеву сітку від ліжка, вартістю 150,00 грн., дві чавунні дверці, одна розміром 21х21 см., друга 26х24 см., загальною вартістю 180,00 грн., чавунну колосникову решітку, яка складається із 9 колісників, вартістю 120,00 грн., двоколісний металевий візок, вартістю 225,00 грн.

Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 675,00 грн.

Обвинувачена винною себе у вчинені вказаного кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила, що 15.05.2019 року о 14-й годині ідучи повз домоволодіння ОСОБА_5 , вважаючи, що там ніхто не проживає, підійшла до літньої кухні, відкрила вхідні двері, звідки забрала дві чавунні плити і бильця від ліжка, які здала на металобрухт.

Крім того, 07.06.2019 року біля 15-ї години, аналогічним чином проникла до приміщення літньої кухні ОСОБА_5 , звідки забрала металеву сітку від ліжка, дві чавунні дверці, чавунну колосникову решітку, та двоколісний металевий візок, які, також, здала на металобрухт.

Потерпіла ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву, в якій зазначає, що претензій до ОСОБА_4 матеріального характеру не має, просить, справу просить розглянути за її відсутності. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

У скоєному обвинувачена розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України, дає суду право, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що обвинувачена правильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності її позиції, роз`яснивши їй, що в цьому випадку вона буде позбавлена права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення по першому епізоду, та своїми умисними діями, вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, по другому епізоду.
Згідно досудової доповіді на обвинувачену ОСОБА_4 , наданої Балтським РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, ризик вчинення повторного правопорушення та небезпеки для суспільства мають середній рівень, враховуючи який, а також інформацію, що характеризує особистість обвинувачену, її спосіб життя, історію теперішніх правопорушень, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих її членів. Застосування іспитового строку можливе за умови додаткових обов`язків та заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, відшкодування завданих збитків, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої є щире каяття, визнання своєї вини, відшкодування завданих збитків.
В силу ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої суд відносить негативну характеристику за місцем проживання.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує її відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про її особу, думку прокурора, і вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 3 ст.. 185 КК України у позбавлення волі.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, також мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З огляду на зазначене, беручи до уваги думку прокурора, яка просить застосувати стосовно обвинуваченої умовний термін покарання, обвинувачену, яка просить не позбавляти її волі та дати можливість змінити спосіб життя, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, на підставі ст. 75 КК України, якщо вона протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї, в силу ст. 76 КК України, обов`язки.
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 не заявлявся.
Запобіжний захід щодоОСОБА_4 не обирався.
Враховуючи, що обвинуваченою вчинено кримінальні правопорушення, при розслідуванні яких проводилася товарознавча експертиза, суд вважає, що витрати пов`язані з проведенням експертизи підлягають стягнення з обвинуваченої, відповідно до ст. 124 КПК України.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на майно, вилучене під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Балтського районного суду Одеської області від 12.07.2019 року на майно, вилучене під час проведення досудового розслідування скасувати.
Речові докази по справі, які перебувають на відповідальному збереженні у потерпілої ОСОБА_5 повернути за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи від 17.07.2019 року № 162-СП у розмірі 1884,12 грн. (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири гривні 12 копійок).
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченою та потерпілою в той же строк, з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію потерпілій.

СУДДЯ