Справа № 509/6277/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представниці потерпілої і цивільної позивачки ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь матеріали кримінального провадження № 0000857 від 21.09.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_8 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідіопольсьского райсуду Одеської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило чотирьом потерпілим середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження, а також спричинило загибель дев`ятьох осіб).

Представником потерпілої ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 разом із зменшеним цивільним позовом ОСОБА_6 , як в своїх інтересах, так і в інтересах малолітнього сина ОСОБА_10 , заявленого до ТОВ «ВКФ «ТСН ЛТД.», 3-тя особа Орловський про стягнення моральної та матеріальної шкоди в загальній сумі 581728 грн. в рамках кримінального провадження, подано до суду клопотання про арешт майна в порядку забезпечення позову, в якому адвокат просить суд, накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках відповідачів ПКФ «ТСН ЛТД.» () у банківських установах Кіровоградського РУ АТ КБ «ПриватБанк», АТ «ПУМБ», АТ «Такскомбанк», АТ «ОТП Банк» в межах суми цивільного позову 581728 грн. та накласти арешт на рухоме майно, що належить ТОВ «ВКФ «ТСН ЛТД.» : напівпричіп «Spitzer SF-2434-2UNPM», 1998 р.в., VIN code НОМЕР_1 , а/м «Mercedes Benz E 200» 2015 р.в., об`ємом 1991, см. куб, VIN code НОМЕР_2 та а/м «Mercedes Benz GLE 400» 2016 р.в., об`ємом 2996 см. куб., VIN code НОМЕР_3 з посиланням на довідку РСЦ МВС в Одеській області № 31/15-319аз від 17.10.2019 р., мотивуючи це великою кількістю жертв (9 осіб), в наслідок ДТП, яка мала місце 21.09.2019 р. о 14:04 год. на 13 км. + 480 м. автодороги Н-33 «Одеса-Б.-Дністровський-Монаші», Овідіопольського району Одеської області, в якому, серед інших жертв, загинув її чоловік ОСОБА_11 водій пошкодженого т/з маршрутного таксі «Mercedes Benz 312D» д/н НОМЕР_4 .

Представниця потерпілої і цивільної позивачки ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала своє клопотання та просила його задовольнити у повному обсязі, з чим погодилась прокурор.

Обвинувачений та його захисники у вирішення вказаного питання поклались на розсуд суду.

Інші учасники процесу (потерпілі цивільні позивачі та представники цивільних відповідачів) в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, особисто під розписки та зворотними поштовими повідомленнями, надіславши до суду письмові заяви про проведення всіх судових засідань та судових дебатів за їхньої відсутності, а також з підстав запровадженого на території України карантинними заходами у зв`язку з пандемією коронавіруса та як наслідок, відсутністю транспортного сполучення між населеними пунктами.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна - є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення , зокрема, для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч.ч. 6,8 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частина 3 статті 171 КПК України передбачає - у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Відповідно до ч. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи - не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Зі змісту зменшеного цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 , поданої її представником адвокатом ОСОБА_7 вбачається, що вона просить стягнути з ТОВ ВКФ «ТСН ЛТД.» матеріальну шкоду 31824 грн., моральну шкоду на свою користь 125000 грн., утримання у зв`язку з втратою годувальника щомісячно у розмірі 830 грн. до 25.11.2029 р. та моральну шкоду на користь малолітнього сина ОСОБА_10 в сумі 125000 грн.
В даному випадку, суд враховує не загальну кількість цивільних позовів потерпілих, на які посилалася представниця потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 у своєму клопотанні про арешт майна та в судовому засіданні, а бере до уваги саме розмір конкретного цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 , в рамках якого заявлено клопотання про забезпечення позову, який на думку суду є неспівмірним із заявленими позовними вимогами на вказану вище суму позову, враховуючи, відсутність документальних доказів існування будь-яких грошових коштів на рахунках підприємства, арешт яких призведе до перешкоджання господарській діяльності юридичної особи та фактично паралізує роботу виробничо-комерційної фірми, а також відсутність вартості (орієнтовної) транспортних засобів, на які просить накласти арешт представниця позивачки ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , і яка не довела суду обґрунтованість сум позову, підстави і наявність ризиків, а також розумність і співрозмірність обмеження права власності відповідачів завданням кримінального судочинства для накладення арешту, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, беручи до уваги, що відповідно до приписів ст. 173 КПК України, суд, у випадку задоволення клопотання про арешт майна зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності юридичної особи та інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Керуючись ст.ст. 55,58,170,171,173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представниці потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про накладення арешту відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1