Справа № 487/2236/20
Провадження № 1-кс/487/2707/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

ВСТАНОВИВ:
22.04.2020 року слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 18.03.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) за № 0000277 ініціював перед слідчим суддею клопотання, в якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене 22 квітня 2020 року майно, вилучене під час обшуку який проведений в період часу з 02 год. 08 хв. по 03 год. 37 хв. по вул. 12-а Повздовжня 42-а у м. Миколаєві слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві ОСОБА_3 в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України та на підставі дозволу Начальника Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 проведений обшук службового кабінету №402 Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області в ході якого було вилучено: ноутбук марки «Асер» SN LXRNZ7012000; зарядний пристрій з № F6371; ноутбук марки «Lenovo» WB06896709; зарядний пристрій FJ2019A010017683.

Клопотання мотивоване тим, що зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

До судового засідання слідчий не з`явився, надав до суду клопотання, у якому просив розгляд клопотання здійснити за його відсутністю, клопотання підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто без участі власника майна.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими слідчий мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Другим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000277 від 18.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Досудовим розслідуванням встановлено, що працівники ГУНП в Миколаївській області серед яких старший оперуповноважений ВКП Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 та оперуповноважений ВКП Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 на прикінці серпня 2019 року прибули до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на перетині вул. Пушкінській та вул. Шевченка у місті Миколаєві, після чого повідомили ОСОБА_8 , що він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за нібито збут наркотичних засобів у місті Миколаєві. Далі, погрожуючи позбавленням волі для останнього, співробітники ГУНП в Миколаївській області виказали вимогу надати неправомірну вигоду у розмірі 5 000 доларів США, на що ОСОБА_8 погодився. Після цього, з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на одержання неправомірної вигоди, працівники ГУНП в Миколаївській області серед яких ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прибувши за місцем мешкання на той час ОСОБА_8 у м. Вознесенськ Миколаївської області, останній виконуючи вказівку працівників ГУНП в Миколаївській області передав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 5000 тисяч доларів США.

Вони же, в кінці січня 2020 року близько 11 год. 00 хв. на перетині вул. Херсонське Шосе та вул. Космонавтів прибули на місце зупинки працівниками УПП в Миколаївській області ДПП ОСОБА_8 , після чого, з показів останнього, йому ОСОБА_6 поклав згорток з невідомою речовиною, надягнув кайданки, а ОСОБА_7 в свою чергу витягнув з кишені вказаний згорток і повідомив, що це наркотичні засоби. Надалі, з метою реалізації свого злочинного умислу на незаконне збагачення спрямоване шляхом одержання неправомірної вигоди, працівники ГУНП в Миколаївській області серед яких ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили про необхідність надання їм неправомірної вигоди у розмірі 5000 тис. доларів США, на що ОСОБА_8 усвідомлюючи залежність від останніх погодився, побоюючись за своє життя та здоров`я.

Після цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші співробітники ГУНП в Миколаївській області рухаючись на інших транспортних засобах, попрямували до місця мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , де, вищевказані працівники ГУНП в Миколаївській області забрали наявні грошові кошти ОСОБА_8 у розмірі 18 тис. гривень, після чого повідомивши, що вказаних грошей недостатньо, змусили продати автомобіль марки БМВ з д.н.з. НОМЕР_1 належний останньому, та досягнувши спільного умислу, одержали 2000 доларів США від ОСОБА_8 , який в свою чергу отримав від продажу автомобіля.

Надалі, через декілька днів, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, з мобільного телефону НОМЕР_2 від ОСОБА_7 надійшов виклик шляхом використання додатку «Телеграм» на мобільний телефон ОСОБА_8 , де в останніх відбулась розмова в ході якої ОСОБА_7 повідомив, що у зв`язку із відмовою ОСОБА_8 реалізовувати наркотичні засоби, які йому будуть надаватись невстановленими особами, останній разом з іншими працівниками ГУНП в Миколаївській області «відвідає» ОСОБА_8 і змусить надати неправомірну вигоду у розмірі 5 тис. доларів США.

Після цього, 21.04.2020, в ході проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, під час досудового розслідування встановлено, що близько 19 год. 35 хв. надійшов виклик на лінію 102 про те, що по вул. Космонавтів, 66, у м. Миколаєві знаходиться особа, яка можливу шукає наркотичні засоби. Відповідно до матеріалів ЄО-9161 від 21.04.2020, в ході відпрацювання встановлено, що вказаною особою виявився ОСОБА_8 . Так, 21.04.2020, в період часу з 20 год 20 хв. по 20 хв. 40 хв. слідчим СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області складений огляд місця події, в ході якого вилучено порошкоподібну речовину білого кольору. Крім того, складено рапорт поліцейського УПП в Миколаївській області за даним фактом, відібрано пояснення від ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , відібрана заява від ОСОБА_8 , який нібито видав згорток з невідомою речовиною, який в свою чергу опечатано до сейф-пакету INZ1013753.

Надалі, того ж дня, ОСОБА_8 побоюючись притягнення до кримінальної відповідальності, прибув на територію Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області де біля входу ОСОБА_6 виказав вимогу надати йому неправомірну вигоду у вигляді 1000 доларів США за непритягнення до кримінальної відповідальності. Після цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на службовому транспортному засобі поїхали за місцем мешкання останнього по АДРЕСА_1 . Після цього, ОСОБА_6 отримавши у вказаному приміщенні грошові кошти у розмірі 27 000 грн. за не притягнення до кримінальної відповідальності та 3 000 грн. за придбання пального, після цього останні вийшли з вказаного приміщення та попрямували в бік автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21099» з д.н.з. НОМЕР_3 .

Так, 22 квітня 2020 року в період часу з 02 год. 08 хв. по 03 год. 37 хв. по вул. 12-а Повздовжня 42-а у м. Миколаєві слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві ОСОБА_3 в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України та на підставі дозволу Начальника Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 проведений обшук службового кабінету №402 Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області в ході якого, в ході проведення зазначеної слідчої (розшукової) дії було добровільно видано та вилучено: ноутбук марки «Асер» SN LXRNZ7012000; зарядний пристрій з № F6371; ноутбук марки «Lenovo» WB06896709; зарядний пристрій FJ2019A010017683.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. (ч. 3 ст. 173 КПК України).

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Оскільки стороною обвинувачення під час розгляду клопотання у даному кримінальному провадженні не доведено, що купюри зовні схожі на грошові кошти, тимчасово вилучені у ході обшуку від 19.03.2020, на які слідчий у клопотання просив накласти арешт, належать підозрюваному ОСОБА_11 та відповідають критеріям, визначеними у ст. 98 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення клопотання слідчого.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 117, 167, 168, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - задовольнити.

Застосувати, в рамках кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 18.03.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277, захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на тимчасово вилучене 22 квітня 2020 року майно:

- ноутбук марки «Асер» SN LXRNZ7012000

- зарядний пристрій з № F6371

- ноутбук марки «Lenovo» WB06896709

- зарядний пристрій FJ2019A010017683.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1