Справа № 211/2410/18
Провадження № 1-кп/211/103/20
У Х В А Л А
іменем України

02 липня 2020 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
його захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області , зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч 2 КК України , -
В С Т А Н О В И В:
Прокурор в судовому засіданні просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів відносно ОСОБА_4 , оскільки такий запобіжний захід відносно обвинуваченого закінчується.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання та заявили клопотання про зміну відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, мотивуючи , що ризики зазначені в ухвалі суду про обрання запобіжного заходу на даний час відсутні, він має постійне місце проживання та реєстрації, має хвору матір, свідки допитані, матеріали справи досліджені.
Вислухавши учасників судового провадження дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задоволенню не підлягає , підлягає задоволенню клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу виходячи із наступного.
Статтею 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку , встановленому законом.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно з положенням ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена даною статтею.
Підставою обрання та продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою стало тяжкість кримінального правопорушення у вчинені якого він обвинувачується, не працював, тому маються ризики не з`явлення до суду , що свідчить про слабкі соціальні зв`язки, може переховуватися від суду, судовий розгляд по справі не закінчений, не допитані свідки, прокурором не надано додаткові документи з УФЗБО ГУНП .
В судовому засіданні прокурором не було в повній мірі доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та не може бути застосовано до обвинуваченого.
На даний час в судовому засіданні допитані всі свідки, обвинувачений, досліджені всі матеріали кримінального провадження. ОСОБА_4 вже тривалий час перебуває під вартою , має постійне місце мешкання в м. Кривому Розі , доказів того, що він буде переховуватися від суду прокурором не надано. Тяжкість пред`явленого звинувачення сама по собі не може слугувати виправданням та обґрунтуванням тривалого періоду утримання особи під вартою. Закінчити розгляд справи по суті суд не має можливості оскільки прокурором будуть надані додаткові документи та докази..
Суд вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відпали, тому суд приходить до висновку про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 177, ч.1 ст.331, 369-372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу, обрану під час досудового розслідування із тримання під вартою на домашній арешт строком на 60 днів , починаючи з 02 липня 2020 року по 30 08 2020 року включно, звільнивши останнього з-під варти в залі суду негайно.
Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покидати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу суду строком до 30 08 2020 року .
Покласти на ОСОБА_4 обов`язок: прибувати до суду у визначений час, не покидати житло за вищевказаною адресою без дозволу суду.
Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 передати для виконання Довгинцівському ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання обвинуваченого.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що працівники Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в житло ОСОБА_4 вимагати надати усні чи письмові пояснення по питаннях, які пов`язані з виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районий суд м. Кривого Рогу протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1