Справа №487/503/20
Провадження №1-р/487/11/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2020 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Павлова Ж.П., за участю секретаря судового засідання Поліщук І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва заяву командира військової частини НОМЕР_1 у кримінальному провадженні №0000002 від 16.01.2020, за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України про роз`яснення судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшла заява командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.03.2020 у справі №487/503/20, провадженні №1-кс/487/1495/20.

Заява обґрунтовується тим, що вказаною ухвалою постановлено заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії направлені на подальше будівництво, реконструкцію, розпорядження, користування або псування, зміну дорожнього покриття, інших робіт або дій направлених на пошкодження, псування, знищення, перетворення ділянки дороги із бетонного покриття, без заборони користуванням дорогою, яка перебуває у службовій діяльності військової частини НОМЕР_1 щодо охорони території, а саме: дорога загальною протяжністю 8 050 м. (згідно актів виконаних робіт КБ-2в, КБ-3 станом на 31.12.2019), яка виконана із бетонного покриття (бетонних плит), що знаходиться на території охоронного периметру військової частини НОМЕР_1 за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, с. Богданівка, .

В заяві зазначено, що за змістом ухвали є незрозумілим порядок виконання накладеної заборони, а саме можливості експлуатації дороги охоронного периметру, протяжністю 8 050 м у службовій діяльності щодо охорони території військової частини НОМЕР_1 .

В судове засідання заявник та учасники кримінального провадження не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Дослідивши заяву, додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.03.2020 у справі №487/503/20, провадженні №1-кс/487/1495/20 заборонено будь-яким особам вчиняти будь-які дії направлені на подальше будівництво, реконструкцію, розпорядження, користування або псування, зміну дорожнього покриття, інших робіт або дій направлених на пошкодження, псування, знищення, перетворення ділянки дороги із бетонного покриття, без заборони користуванням дорогою, яка перебуває у службовій діяльності військової частини НОМЕР_1 щодо охорони території, а саме: дорога загальною протяжністю 8 050 м. (згідно актів виконаних робіт КБ-2в, КБ-3 станом на 31.12.2019), яка виконана із бетонного покриття (бетонних плит), що знаходиться на території охоронного периметру військової частини НОМЕР_1 за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, с. Богданівка, .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Виходячи з викладеного, повноваження слідчого судді на стадії досудового розслідування кримінального провадження визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і, з урахуванням принципу верховенства права та відповідної практики Європейського суду з прав людини, не підлягають розширеному тлумаченню.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Згідно з ст. 369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку. Судове рішення, у якому суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали. Суд касаційної інстанції у випадках, передбачених цим Кодексом, приймає постанови.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 371 КПК України суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд. У випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд. Ухвали, постановлені без виходу до нарадчої кімнати, заносяться секретарем судового засідання в журнал судового засідання.

Разом з цим, аналізуючи чинний Кримінальний процесуальний кодекс України слід зазначити, що ст. 380 КПК України входить до Розділу IV «Судове провадження у першій інстанції», тобто існують підстави стверджувати, що роз`яснення судового рішення здійснюється лише судом.

Таким чином, КПК України чітко передбачено, що розясненню підлягають судові рішення, ухвалені за результатами здійснення судових розглядів складом суду.

Аналогічна правова позиція висловлена у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.08.2013 року №10-1332/0/4-13, згідно з яким предметом роз`яснення в порядку ст. 380 КПК України є судове рішення, прийняте судом. У цьому Листі робиться висновок, що, враховуючи значення слів «за заявою учасника судового провадження», таке рішення приймається під час судового провадження. Ухвали слідчого судді, на відміну від ухвал суду, постановляються під час досудового розслідування, а не судового провадження. Тому ухвала слідчого судді не відповідає критерію стадії кримінального провадження, під час якої приймається судове рішення, яке може бути роз`яснено. Слідчий суддя не уповноважений розглядати та вирішувати по суті клопотання чи заяви осіб про роз`яснення постановлених ним ухвал.

Крім того, те, що роз`яснення судових рішень мають даватися не слідчими суддями, а судами, тобто під час судового розгляду, свідчить й порівняльний аналіз ч. 4 ст. 380 і ст. 309 КПК України, згідно з якими ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, учасниками судового провадження та водночас відсутністю в закріпленому ст. 309 КПК України виключному переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, ухвал про роз`яснення судового рішення або про відмову в його роз`ясненні.

Враховуючи вищевикладене, у слідчого судді відсутні будь-які повноваження та правові підстави роз`яснювати вищезазначену ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7-9, 309, 380 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви командира військової частини НОМЕР_1 у кримінальному провадженні №0000002 від 16.01.2020, за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України про роз`яснення судового рішення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: Ж.П. Павлова