Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/624/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2020 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000113 від 09.04.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернулись до суду з клопотанням про арешт майна, а саме: автомобіля марки «Iveco Magirus», д.н.з НОМЕР_1 , який, відповідно до інформації наведеної у клопотанні, належить ОСОБА_4 та яким користується ОСОБА_5 , на якому знаходиться лісопродукція породи дуб , у вигляді колод, довжиною кожна по 1,05 м, різним діаметром, які вилучено в ході огляду місця від 09.04.2020 року у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .
Клопотання обґрунтовується тим, що в провадженні СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000113 від 09.04.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Дослідивши додані до клопотання документи суд приходить до наступних висновків.
За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Суд враховує, що згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак, зазначених вимог закону слідчий та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримались.
До клопотання в порушення ч.2 ст. 171 КПК України не додано та у самому клопотанні не зазначено місцезнаходження та анкетні дані, контактний телефон чи місце проживання власника майна, а саме автомобіля марки «Iveco Magirus» д.н.з НОМЕР_1 , який, відповідно до інформації наведеної у клопотанні, належить ОСОБА_4 . Відсутність зазначеної інформації унеможливлює належне та своєчасне повідомлення власника майна про час та місце розгляду зазначеного клопотання про арешт майна.
У клопотанні про арешт майна зазначено про те, що автомобілем, про арешт якого йде мова у клопотанні, керував ОСОБА_5 , який згідно даних, зазначених у клопотанні не є власником майна, проте жодних доказів, оригіналів чи копій документів, які б свідчили про правові підстави користування зазначеним майном - автомобілем чи інформації, що підтверджує ці факти не додано до клопотання.
Крім того, з прохальної частини клопотання є незрозумілим, чи ставиться питання про арешт самого автомобіля «Iveco Magirus» чи автомобіля «Iveco Magirus» разом з лісопродукцією, яка на ньому знаходиться. Кількість лісопродукції при цьому не зазначається. Тому у частині переліку та виду майна, що належить арештувати, клопотання слід уточнити.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Оскільки клопотання про арешт майна подане без додержання вимог ст. 171 КПК України, воно підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з встановленням строку для такого усунення в сімдесят дві години.
Керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно повернути прокурору для приведення у відповідність до вимог ст. 171 КПК України.
Визначити прокурору строк в сімдесят дві години для усунення недоліків клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Суддя: ОСОБА_1