Роздільнянський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________
Справа № 511/94/20
Номер провадження: 1-кп/511/78/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.06.2020 рокум. Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2
за участю:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

перекладача - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт №0000175 від 20.09.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тараклія, Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, маючого неповну середню освіту 9 класів, одруженого, на утриманні одна дитина 2017 року народження, працюючого не офіційно, на території України не зареєстрованого, фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 04.11.2002 року Одеським апеляційним судом за ст. 17 ч.2, ст. 93 п. «Б», «Г», «І», 93 п. «Б», «І», ст.117 ч. 3, ст. 118 ч. 2 КК України до 15 років позбавлення волі, звільненого в 2012 році по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч.1 ст.332 -2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В період з 23.10.2018 року до 05.03.2019 року громадянин Республіки Молдови ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), перебуваючи на території України, порушив встановлений порядок реєстрації іноземців на території України, у зв`язку з чим постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.03.2019 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 203 КУпАП у вигляді штрафу за порушення встановленого терміну перебування в Україні.

У зв`язку з несплатою штрафу на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.04.2019 року громадянину Республіки Молдови ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) заборонено в`їзд на територію України строком на 3 (три) роки.

Про указане рішення ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) був повідомлений, коли 30.08.2019 року намагався в`їхати в Україну через пункт пропуску «Нові Яриловичі» (Україна), однак йому у цьому було відмовлено у зв`язку із діючою забороною на в`їзд на територію України, яка була винесена через несплату адміністративного штрафу за порушення встановленого терміну перебування на території України.

Незважаючи на обізнаність та усвідомлення заборони в`їзду на територію України, 15.09.2019 року у ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) виник злочинний умисел на незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України в порушення встановленого порядку перетинання державного кордону України.

З метою реалізації свого злочинного умислу, 15.09.2019 року приблизно 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) прибув на маршрутному таксі сполученням «Кишинів - Первомайськ» до пункту пропуску «Первомайськ» (Республіка Молдова), суміжний з пунктом пропуску для автомобільного сполучення "Кучурган" (Україна).

Того ж дня, ОСОБА_4 (CARA IURI) діючи умисно, маючи умисел на незаконне перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон України, в порушення встановленого порядку перетинання державного кордону України, усвідомлюючи суспільний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України, будучи особою, якій заборонено в`їзд на територію України, слідуючи пішки з Республіки Молдови, від пункту пропуску «Первомайськ» до України, без відповідного дозволу компетентних органів України та за наявності їх заборони на в`їзд в Україну, не дійшовши приблизно 50 (п`ятдесяти) метрів до пункту пропуску для автомобільного сполучення «Кучуран» (Україна), обійшов пункт пропуску з правої (південної) сторони, в обхід пункту пропуску і паспортного контролю, перебравшись через паркан та колючі дроти, пройшовши по стежці вздовж паркану, яким загороджений пункт пропуску «Кучурган» (Україна), перетнув лінію державного кордону України поза пунктом пропуску, біля інформаційного покажчика №1/117, внаслідок чого потрапив на територію України поблизу населеного пункту «Кучурган» (Україна).

02 червня 2020 року між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 (CARA IURI) в присутності захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено по кримінальному провадженню № 0000175 від 20.09.2019 року угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_9 з другої сторони, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 332-2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення злочину за ч.1 ст.332-2 КК України - із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Під час укладення угоди враховано: наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, який полягає у можливості прискорити розгляд кримінального провадження, скоротити витрати на використання робочого часу судових та правоохоронних органів, а також забезпеченні невідворотності покарання за вчинений злочин.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам статті 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України). Так, у ній зазначено: сторони угоди, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням частини статті та статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення, вона скріплена підписами обвинуваченого, його захисника та прокурора.

У судовому засіданні обвинувачений надав пояснення по суті обвинувачення, які повністю відповідають змісту обвинувачення, а також обвинувачений, його захисник та прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості. Згідно частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальний злочин, який вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 332-2 КК України як «незаконне перетинання державного кордону України за кваліфікуючими ознаками: перетинання державного кордону України особою, якій заборонено в`їзд на територію України, у будь-який спосіб поза пунктами пропуску через державний кордон України. Вказаний злочин відповідно до статті 12 КК України належать до злочинів середньої тяжкості. Також судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Судом перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами угоди, є достатньою для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) і відповідає вимогам загальних засад призначення покарання.

Крім того в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) повністю визнав вину, за місцем проживання характеризується позитивно, фактично тяжких наслідків від його дій не настало.

Відповідно до статті 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), є активне сприяння своїми діями розкриттю злочину, щире каяття. Обставини, що обтяжують його покарання, передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

Виходячи з викладеного, та враховуючи обставини вчиненого злочину, відсутність тяжких наслідків, які не створюють загрози для інших осіб та суспільства, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, оскільки вказана угода відповідає вимогам КПК України, закону.

Відповідно до статті 69 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, який в скоєному щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, знаходження на утриманні неповнолітньої дитини, що істотно пом`якшує його покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе призначити йому покарання за частиною першою статті 332-1 КК України із застосуванням статті 69 КК України у виді штрафу.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, відсутні і в подальшому обставини для вказаного.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 368, 370, 371, 374, 392-395, 472-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02 червня 2020 року в м. Одесі у кримінальному провадженні за № 0000175 від 20.09.2019 між обвинуваченим ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) та прокурором відділу нагляду прокуратури Одеської області ОСОБА_10 .

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 статті 332-2 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід не обирати.

Речові докази, а саме паспорти громадянина республіки Молдова серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , які належать громадянину Республіки Молдови ОСОБА_11 ( ОСОБА_7 ), вважати повернути засудженому ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ).

Копії вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1