Дата документу 07.07.2020 Справа № 335/2693/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/614/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/2693/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2020 року та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2020 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про арешт майна.

Накладено арешт на майно, вилучене 26.03.2020 року в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у розмірі 1855 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят п`ять) доларів США; грошові кошти в сумі 2700 (дві тисячі сімсот) гривень.

Згідно зі змістом судового рішення, Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, у якому зазначив, що СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000393 від 14.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.311, ч.3 ст.307, ч.3 ст.305 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 , діючи умисно, у складі організованої ним групи, з відома всіх її учасників, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших невстановлених у ході досудового слідства осіб, вчинили контрабанду особливо небезпечної психотропної речовини альфа-бромвалерофенон, тобто перемістили її через митний кордон України з приховуванням від митного контролю. Однією з осіб що можуть бути причетною до злочинної діяльності є ОСОБА_13 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

26.03.2020 року за місцем мешкання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук. Під час обшуку було виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 1855 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят п`ять) доларів США; грошові кошти в сумі 2700 (дві тисячі сімсот) гривень.

27.03.2020 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.305 КК України.

З метою забезпечення конфіскації майна слідчий просив накласти арешт на зазначене майно підозрюваного.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що необхідно накласти арешт на вилучене під час обшуку майно з метою забезпечення конфіскації майна.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не перевірено хто є власником майна, не перевірено обґрунтованості клопотання слідчого, у зв`язку з чим, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки її було постановлено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства та норм матеріального права, за умов неповно з`ясованих обставин справи, що мають значення для прийняття законного, обґрунтованого та об`єктивного рішення.

Разом з цим, майно на яке накладено арешт не належить особі, що має статус підозрюваного, не є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи для забезпечення цивільного позову. Кошти, які не належали ОСОБА_9 , що не здобуті злочинним шляхом, не підлягають конфіскації, а тому у слідчого судді були відсутні підстави для накладення арешту.

Крім того, грошові кошти, які були вилучені під час обшуку житлового приміщення призначались для операції матері ОСОБА_14 , яка є інвалідом 2 групи, має захворювання пухлина головного мозку в лівій лобно-тім`яної області з еписиндромом правих кінцівок. Вказані кошти збирались ОСОБА_8 із заробітної плати на протязі 2019-2020 року задля забезпечення лікування ОСОБА_14 .

Також зазначає, що власник арештованого майна не викликався в судове засідання під час розгляду клопотання, копію ухвали вона отримала лише 12.05.2020 року, апеляційна скарга була подана 18.05.2020 року, а тому строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин.

Враховуючи викладене, просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; власника майна ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення; якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Враховуючи вищевказане положення, а також те, що клопотання слідчого розглядалося без власника майна, про прийняте судове рішення захиснику стало відомо 12.05.2020 року та в цей же день отримано копію ухвали, апеляційна скарга була подана 18.05.2020 року, колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження судового рішення підлягає поновленню.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2, ч.3 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характер щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У вищевказаному клопотанні слідчого про накладення арешту на майно, відповідно до вимог ст.171 КПК України, зазначені: підстава і мета, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, вид майна, що належить арештувати, до клопотання додані документи та інші матеріали, якими обґрунтовані доводи клопотання.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та інші обставини кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на майно, відповідає вимогам ст.171 КПК України, матеріали клопотання містять достатньо підстав вважати, що необхідно накласти арешт на вилучене в ході обшуку майно, а саме грошові кошти з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про накладення арешту на вилучене під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: грошові кошти у розмірі 1855 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят п`ять) доларів США; грошові кошти в сумі 2700 (дві тисячі сімсот) гривень, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

На підтвердження доводів клопотання слідчим наданий витяг з ЄРДР за №0000393 від 14 серпня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.311, ч.3 ст.307, ч.3 ст.305 КК України, та інші копії документів, якими, на думку слідчого, обґрунтовується клопотання.

Як встановлено слідчим суддею, в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження за №0000393 від 14 серпня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.311, ч.3 ст.307, ч.3 ст.305 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_9 , діючи умисно, у складі організованої ним групи, з відома всіх її учасників, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших невстановлених у ході досудового слідства осіб, вчинили контрабанду особливо небезпечної психотропної речовини альфа-бромвалерофенон, тобто перемістили її через митний кордон України з приховуванням від митного контролю. Однією з осіб що можуть бути причетною до злочинної діяльності є ОСОБА_13 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

26.03.2020 року за місцем мешкання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук. Під час обшуку було виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 1855 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят п`ять) доларів США; грошові кошти в сумі 2700 (дві тисячі сімсот) гривень.

27.03.2020 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.305 КК України.

З метою забезпечення конфіскації майна слідчий просив накласти арешт на зазначене майно підозрюваного.

Враховуючи наявність обґрунтованих підстав вважати, що саме ОСОБА_9 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України, останньому повідомлено про підозру у вчиненні зазначених правопорушень, санкція яких передбачає обов`язкове покарання у вигляді конфіскації майна та з метою забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя на законних підставах прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення клопотання слідчого щодо арешту вилученого майна підозрюваного, оскільки прийняте рішення є заходом забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що в даному випадку на вищезазначене майно, а саме грошові кошти, вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_9 , рішенням слідчого судді було цілком обґрунтовано, з дотриманням вимог закону накладено арешт, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. До того ж, під час обшуку належність зазначених грошових коштів саме скаржнику ніким не зазначалося.

Разом з тим. не накладення арешту на зазначені грошові кошти може призвести до можливості їх приховування, знищення, відчуження, що в разі ухвалення обвинувального вироку відносно ОСОБА_9 унеможливить виконання вироку в частині конфіскації майна або інших підстав щодо відчуження цього майна.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про недодержання слідчим вимог ст.170 КПК України, та відсутність у суду правових підстав для накладення арешту колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що під час обшуку були безпідставно вилучені грошові кошти ОСОБА_8 , які не мають ніякого відношення до ОСОБА_9 та до кримінального правопорушення, то на думку колегії суддів, на цій стадії досудового розслідування це неможливо встановити, оскільки в рамках цього кримінального провадження потрібно зробити ще низку слідчих дій, які і дадуть відповідь саме на походження цих грошових коштів та їх приналежність тій чи іншій особі.

Крім того, в апеляційній скарзі не наведено ніяких доказів на підтвердження того, що вилучені під час обшуку грошові кошти мають якесь відношення до ОСОБА_8 , тобто він є власником арештованих коштів, а лише зазначено його прізвище. Більш того, ОСОБА_8 не був присутній при розгляді клопотання про арешт майна, його прізвище відсутнє в ухвалі слідчого судді та відношення його до арештованого майна слідчим суддею не перевірялось, а тому апеляційний суд позбавлений можливості перевірити його відношення до грошових коштів без вирішення цього питання слідчим суддею.

Для таких випадків ч.1 ст.174 КПК України передбачений інший порядок відстоювання свого права на майно. Так, особи які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, у тому числі й власник або володілець майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування, розглядається слідчим суддею. В разі якщо зазначені особи доведуть, що в подальшому застосуванні цього засобу відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано, то арешт майна, ухвалою слідчого судді, може бути скасовано повністю або частково.

Тобто, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді справи, при наявності підстав, мають право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб та у межах чинного законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді, є необґрунтованими.

Отже, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст.ст.172, 173, 370, 372 КПК України, порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою її скасування або зміну, колегія суддів не вбачає. А доводи апеляційної скарги не спростовують правильності рішення слідчого судді щодо задоволення клопотання про арешт майна.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали суду, при апеляційному розгляді, не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити захиснику-адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про арешт майна, та накладено арешт на майно, вилучене 26.03.2020 року в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у розмірі 1855 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят п`ять) доларів США; грошові кошти в сумі 2700 (дві тисячі сімсот) гривень, залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4