УХВАЛА
КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
3 березня 2020 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретареві ОСОБА_4 ,
за участю апелянта ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а :
На обгрунтування слідчий суддя проаналізувала зміст скарги, визнавши, що скаржник фактично просить скасувати рішення прокурора про відмову в задоволенні його клопотання від 24 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження на підставах п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України та зобов`язати прокурора закрити вказане кримінальне провадження на цих підставах; послалась на положення глави 26 КПК України, ст. ст. 24, 28, 283, 303, 308 КПК України; зазначила, що отже фактично скаржник оскаржує не недотримання органом досудового розслідування і прокурором розумних строків досудового розслідування, не відмову прокурора в задоволенні його скарги на недотримання розумних строків, не сам спосіб цієї відмови, виражений у цьому конкретному випадку не у виді процесуального документу, а у виді письмової відповіді, а просить зобов`язати прокурора прийняти процесуальне рішення по суті кримінального провадження, закривши його на підставах п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
В силу вказаного, слідчий суддя прийшла до висновку, що ця вимога виходить за межі положень п. 91 ч.1 ст. 303 КПК України, а тому відмовила в задоволенні скарги по її суті.
При цьому, апелянт ретельно описує обставини здійснення кримінального провадження та провадження його скарги у суді першої інстанції; акцентує увагу на порушенні правил підсудності, визнаючи що кримінальне провадження проводилось слідчим органу СБУ, а не ДБР; вказує, що встановлені процесуальні строки проведення досудового розслідування скінчилися; посилається на наявні, на його міркування, численні процесуальні порушення, в тому числі й порушення права на захист, під час здійснення досудового розслідування; вважає, що досудове розслідування не закінчене, бо відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту не було розпочате; підтверджує свої міркування посиланнями на рішення Конституційного Суду України та Європейського Суду в правах людини, а також положення КПК України.
Заслухавши доповідь судді, виступ апелянта на підтримку апеляційних доводів, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи апелянта в сукупності з матеріалами судової справи, колегія суддів визнає наступне.
З копії резолютивної частини ухвали слідчого судді від 7 лютого 2019 року видно, що цією ухвалою строк досудового розслідування було продовжено встановленим порядком до 9 серпня 2019 року (а. с. 6).
З тексту скарги ОСОБА_5 , яка була у цьому конкретному випадку предметом розгляду слідчого судді, видно, що ОСОБА_8 в дійсності відомо про закінчення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту, в тому числі і йому, але він посилається на наявні, на його думку, процесуальні порушення щодо документального оформлення цих повідомлень та саме на цьому будує свою правову позицію щодо невизнання ним факту закінчення досудового розслідування у встановлені строки, тобто до 9 серпня 2019 року, а відтак і про необхідність закриття кримінального провадження на підставах п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України.
Втім, в резолютивній частині цієї скарги він просить скасувати рішення прокурора про відмову в задоволенні його клопотання від 24 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження та зобов`язати прокурора це кримінальне провадження закрити.
Отже, слідчий суддя обґрунтовано прийшла до висновку, що у цьому конкретному випадку ОСОБА_5 фактично не оскаржує ні рішення прокурора про відмову в задоволенні його клопотання про закриття кримінального провадження, ні форму цієї відмови - у формі письмової відповіді, а не у формі процесуального рішення, не посилається скаржник при цьому ні на положення ст. 220 КПК України, ні на положення п. п. 91, 11, ч. 1 ст. 303 КПК України, а насправді суть його вимоги зводиться до зобов`язання прокурора закрити кримінальне провадження.
Відповідно до глави 26 КПК України, суд, в тому числі й слідчий суддя, здійснює судове провадження винятково в межах заявлених вимог, на що правильно послалась слідчий суддя в своїй ухвалі, отже, прийшла до правильного висновку про необхідність у цьому ви падку не відмовити ОСОБА_9 у відкритті провадження за його скаргою з тієї підстави, що до слідчого судді дії, бездіяльність, рішення слідчого, прокурора можуть бути оскаржені лише протягом досудового розслідування, а це розслідування закінчене встановленим порядком 8 серпня 2019 року, а прийняти рішення по суті скарги та в її задоволенні відмовити.
В силу викладеного, не маючи процесуальних приводів та підстав для зміни чи скасування оскарженого судового рішення, бо воно є законним, обгрунтованим і вмотивованим, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення,касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: