ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/690/19 Номер провадження 11-кп/814/472/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

24 січня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 доповідач по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000759, перевіривши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим та засуджено:
-за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Фінансового управління Миргородської райдержадміністрації витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 в сумі 3020 грн. 46 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 в сумі 8313 грн. 91 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином) 50909 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином) 30000 грн., а всього 80909 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином) 41710 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином) 5000 грн., а всього 46710 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся потерпілий ОСОБА_3 .

Перевіривши апеляційну скаргу потерпілого, встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_3 просить змінити вирок суду щодо ОСОБА_4 , одночасно наводячи доводи та заявляючи вимоги щодо скасування останньому звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням та призначення покарання, яке необхідно відбувати реально 3 роки обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Так, ст. 408 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі:

1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого;

2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення;

3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення;

4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Поміж тим, відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Отже, потерпілим перед апеляційним судом ставиться питання щодо зміни вироку суду. При цьому ОСОБА_3 заявляє вимоги щодо погіршення становища обвинуваченого та необхідності скасування звільнення обвинуваченого від відбування покарання, а тому існують суперечності у поданій апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно залишити без руху із наданням потерпілому ОСОБА_3 строку для усунення її недоліків, а саме конкретизувати вимоги щодо того, яке саме рішення повинен прийняти апеляційний суд за результатами розгляду поданої апеляційної скарги, з огляду на заявлені вимоги щодо необхідності скасування обвинуваченому ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання та призначення покарання, яке необхідно відбувати реально.

Залишення апеляційної скарги без руху або її повернення не позбавляють права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя апеляційного суду, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2019 року - залишити без руху, запропонувавши апелянту усунути недоліки його апеляційної скарги протягом 7 днів з дня отримання ним копії цієї ухвали, та надіслати апеляційну скаргу з усунутими недоліками на адресу Полтавського апеляційного суду.

Роз`яснити апелянту, що у разі, якщо він не усуне недоліки апеляційної скарги протягом вказаного строку, апеляційна скарга буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_2