Справа № 595/2390/19
Провадження № 1-кп/603/46/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2020 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська в режимі відеоконференції з Бучацьким районним судом Тернопільської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000244 від 25 червня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника обвинуваченого: ОСОБА_7

потерпілої: ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Монастириського районного суду Тернопільської області перебувають матеріали кримінального провадження, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Від прокурора ОСОБА_9 до суду надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на два місяці. В обґрунтування вказаного клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, ніде не працює та раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, а також злочинів проти життя та здоров`я особи. Крім того, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувались судом при обранні даного запобіжного заходу, зокрема обвинувачений ОСОБА_5 у зв`язку із тяжкістю вчиненого ним злочину може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки показання останніх є одними з основних доказів у даному кримінальному провадженні та деякі з них є родичами обвинуваченого, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 підтримала, просить його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора заперечили, посилаючись на необгрунтованість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та просять обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи в межах заявленого прокурором клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою колегії суддів Монастириського районного суду Тернопільської області від 28.01.2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 27.03.2020 року.

Ухвалою суду від 17.03.2020 року строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 продовжено строком на два місяці до 15.05.2020 року.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії ухвали про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів бере до уваги те, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Даний злочин, згідно ч.5 ст.12 КК України, є особливо тяжким умисним злочином проти життя людини.

Також, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати та не зменшились ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, колегія суддів погоджується з тим, що має місце ризик того, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, оскільки обвинувачений, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, може умисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Крім того, наявним є ризик того, що обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувачений є близьким родичем одного із потерпілих (донька обвинуваченого ОСОБА_8 ), а також безпосередньо знайомий із потерпілим ОСОБА_10 та свідками у даному кримінальному провадженні, тому може впливати на них, чинити відповідний тиск, шляхом погрози схиляти до дачі неправдивих показань на свою користь та відмови від участі у кримін альному провадженні, що може негативно вплинути на хід судового розгляду.

При цьому, суд вважає, що прокурором не доведено наявність ризику передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України - можливість обвинуваченим перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки жодних обґрунтувань наявності вказаного ризику прокурором не надано. Без наведення будь-яких обставин і доказів на підтвердження наявності вказаного ризику, суд вважає посилання на вказаний ризик надуманим та не доведеним.

Також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , ніде не працює, офіційних доходів не отримує, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, що підтверджується вимогою про судимість №8152/9/5-2019.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку про схильність обвинуваченого ОСОБА_5 до вчинення ним кримінальних правопорушень та про його суспільну небезпечність.

Розглядаючи питання можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, слід зазначити, що з огляду на характер інкримінованого ОСОБА_5 злочину, який відноситься до злочинів проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, колегія суддів вважає, що такі запобіжні заходи як домашній арешт чи будь-які інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, тому клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, колегія суддів вважає безпідставним та таким, що до задоволення не підлягає.

На думку колегії суддів, обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідає особі обвинуваченого, характеру, тяжкості та обставинам злочину, що інкримінується обвинуваченому та покаранню, що може бути призначене, в разі визнання його винуватим, а також запобігатиме ризикам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, продовжують існувати та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення всебічного, оперативного, повного та неупередженого судового розгляду даного кримінального провадження, а також враховуючи те, що строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 15.05.2020 року, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, тому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити строком на 60 (шістдесят) днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 317, 318, 331, ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , обраного згідно ухвали суду від 28 січня 2020 року та продовженого ухвалою суду від 17 березня 2020 року, строком на 60 (шістдесят) днів.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 03 липня 2020 року.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , негайно після її проголошення, а також направити Державній установі «Чортківська установа виконання покарань №26» - для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Монатириський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3