Справа №766/3428/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2019 року Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_2 погоджене з прокурором Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому просив: накласти арешт на майно шляхом заборони здійснення дій щодо його відчуження, розпорядження, реєстрації чи перереєстрації, а саме на приміщення магазину промислових товарів («Зоосвіт`згідно свідоцтва на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 , виданий Державною службою інтелектуальної власності України), загальною площею 188.5 кв.м. та на земельну ділянку, на якій розташований магазин, загальною площею 0.0091 га, кадастровий номер :01:001:0589, що знаходяться за адресою: Херсонська обл., м. Херсон, вул. Рішельєвська (Жовтневої революції), буд. 47/23.

Клопотання обґрунтував тим, що В ході досудового розслідування встановлено, що до ЧЧ Дніпровського ВП надійшла заява від ОСОБА_4 , в якій він просить вжити заходів до ОСОБА_5 , яка шляхом обману заволоділа грошовими коштами заявника в сумі 21 000 доларів США в серпні 2015 року.

За даним фактом інформація була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004998від 18.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що він займається підприємницькою діяльністю, задля якої виникла необхідність у грошових коштах, які останній у 2013 році отримав у борг від своєї знайомої ОСОБА_5 під розписки на загальну суму 25 000 доларів США. До настання кінцевого строку повернення боргу ним було повернуто ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 4 000 доларів США, про що робились відповідні записи у боргових розписках. В липні 2016 року ним було повернуто залишок грошових коштів в сумі 21 000 доларів США в присутності свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Однак, на прохання ОСОБА_4 повернути розписки на підставі повного розрахунку, ОСОБА_5 повідомила, що вона наразі зайнята, розписки треба шукати за місцем мешкання, але часу у неї немає. Розписки ОСОБА_5 так і не повернула, хоча він неодноразово звертався до неї з цього приводу. В подальшому, в ході спілкування із ним ОСОБА_5 почала заперечувати факт повернення грошових коштів в повному обсязі, неодноразово повідомляла, що розписки не віддасть, ще й крім того, відсудить майно, яке належить йому на праві власності, а саме, був натяк на заволодіння магазином промислових товарів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Незважаючи на той факт, що грошові кошти в присутності свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 були повернуті в повному обсязі, ОСОБА_5 скориставшись тим, що при передачі грошових коштів вказаний факт не був відображений письмово у боргових розписках, через деякий час звернулась з позовом до Херсонського міського суду про стягнення заборгованості з відсотками по вказаним борговим розпискам та повідомивши суду завідомо неправдиві відомості про його відсутність в Україні, отримала заочне рішення суду про стягнення заборгованості в сумі 21 000 доларів США, про що йому стало відомо лише після отримання письмового рішення суду. Дізнавшись про вказане рішення суду, ним була подана заява про перегляд заочного рішення суду, за результатами розгляду якого, було винесено ухвалу №766/7277/16-ц від 28.03.2018 року про скасування вищезазначеного заочного рішення суду, що також свідчить про недостовірність даних, поданих ОСОБА_5 до суду з метою отримання шахрайським способом грошових коштів.

Не дивлячись на той факт, що було скасовано незаконне рішення суду про стягнення заборгованості по борговим розпискам, ОСОБА_5 на цьому не зупинилася і повторно звернулась з позовною заявою до суду, за результатами розгляду якої у 2018 році рішенням Херсонського міського суду позов ОСОБА_5 про стягнення боргу відносно нього було задоволено.

Розгляд позовних заяв, які громадянка ОСОБА_5 подавала до суду відносно стягнення заборгованості проходили без його участі, та він навіть не був повідомлений про засідання, відповідно не мав можливості надати свої пояснення та заперечення з цього приводу, надати підтверджуючі документи та заявити клопотання про допит свідків у судовому засіданні, які були присутні при передачі грошових коштів ОСОБА_5 .

Таким чином, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки шахрайських дій щодо заволодіння грошовими коштами, належними йому на праві власності. Отже, ОСОБА_5 реально отримавши грошові кошти по борговим розпискам вирішила повторно отримати матеріальну вигоду, стягнувши начебто невиплачену суму боргу через суд.

На даний час прийнято рішення про оскарження протиправних дій ОСОБА_5 та незаконного рішення суду відносно нього про стягнення заборгованості та готуються необхідні для цього документи.

Враховуючи, що на даний час, остаточне рішення у справі не прийнято, а на підставі незаконного рішення суду про стягнення з нього заборгованості, відкрито виконавче провадження, в рамках якого може бути накладено арешт на майно, яке належить йому на праві власності, існують небезпідставні ризики того, що вказане майно може бути реалізовано у незаконний спосіб, так як ОСОБА_5 , неодноразово акцентувала на цьому.

Крім того, допитаний в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що його батько ОСОБА_4 дійсно займається підприємницькою діяльністю, саме для розширення цієї діяльності, ним було взято у борг 25 000 доларів США у знайомої ОСОБА_5 . До настання строку повернення боргу батьком було повернуто ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 4 000 доларів США, а в липні 2016 року було повернуто залишок грошових коштів в сумі 21 000 доларів США у його присутності та в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Крім того, він самостійно неодноразово намагався підтримувати зв`язок з ОСОБА_5 , щодо врегулювання конфліктних відносин між його батьком та ОСОБА_5 , однак остання відмовилася з ними спілкуватися.

Також, він неодноразово був присутнім при спілкуванні ОСОБА_5 з його батьком, в ході якого вона заперечувала факт повернення грошових коштів в повному обсязі, неодноразово повідомляла, що розписки йому не віддасть, ще й крім того, відсудить майно, яке належить моєму батьку на праві власності, а саме висловлювала наміри на заволодіння магазином промислових товарів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, допитана в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що вона багато років знайома з ОСОБА_4 та їй відомо, що він займається підприємницькою діяльністю. В липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до неї з проханням надати в борг грошові кошти в сумі 21 000 доларів США з метою передачі їх ОСОБА_5 , так як підійшов строк повернення боргу. Вона за для того, щоб переконатись в даному факті, поїхала з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрілися з ОСОБА_5 . Крім того, з ними поїхав ОСОБА_7 та водій ОСОБА_6 , які також були присутні при передачі ОСОБА_4 грошових коштів ОСОБА_5 .. Також, вона зауважила, що ОСОБА_4 просив ОСОБА_5 повернути боргові розписки, однак ОСОБА_5 сказала, що їх потрібно довго шукати та не пам`ятає де саме їх поклала. ОСОБА_5 було запропоновано написати розписку про те, що вона отримала грошові кошти від ОСОБА_4 , на що вона відповіла, що в неї немає часу, та як знайде розписки зателефонує ОСОБА_4 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що він працює водієм ПП «Арнаутов». 10.07.2016 року ОСОБА_4 підійшов до нього з проханням відвезти його за адресою: АДРЕСА_2 до його знайомої. Їхали вони разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та малознайомою йому жінкою на ім`я ОСОБА_9 . Він бачив, що вони підійшли до жінки, ОСОБА_4 , передавав грошові кошти в іноземній валюті. Після чого, вони сперечались. Далі ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 сіли до машини та вони поїхали. Впізнати жінку, якій передавались грошові кошти зможе.

Так, 11.12.2018 року в ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідок ОСОБА_6 впізнав жінку, якій ОСОБА_4 передавав грошові кошти за адресою: АДРЕСА_2 в липні 2016 року.

На теперішній час, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно належить магазин промислових товарів (« ІНФОРМАЦІЯ_1 » згідно свідоцтва на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 , виданий Державною службою інтелектуальної власності України), загальною площею 188.5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка під магазином, загальною площею 0.0091 га, кадастровий номер :01:001:0589.

05.12.2019 року магазин промислових товарів (« ІНФОРМАЦІЯ_1 ») та земельну ділянку під магазином визнано речовими доказами по кримінальному провадженні.

05.12.2019 року потерпілим ОСОБА_4 заявлено клопотання про накладення арешту на приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, розташовану під магазином.

Крім того, потерпілим також заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 на його користь грошових коштів в сумі 21 000 доларів США, що еквівалентно 567 000 гривень в рахунок відшкодування завданої шкоди.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просить заявлені вимоги задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у вигляді конфіскації майна.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення можливого вироку суду в частині конфіскації майна підозрюваної та для забезпечення цивільного позову, необхідно клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на вищевказане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом заборони здійснення дій щодо його відчуження, розпорядження, реєстрації чи перереєстрації, а саме на приміщення магазину промислових товарів («Зоосвіт`згідно свідоцтва на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 , виданий Державною службою інтелектуальної власності України), загальною площею 188.5 кв.м. та на земельну ділянку, на якій розташований магазин, загальною площею 0.0091 га, кадастровий номер :01:001:0589, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти діб з часу її проголошення.

СуддяОСОБА_1