Справа № 610/419/20
Провадження № 1-кс/610/128/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2020 м. Балаклія

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2020 за №0000144 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2020 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2020 за №0000144 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна. Предметом клопотання є майно: мобільний телефон «Samsung», моделі GT-Е1080і IMEI: НОМЕР_1 темного кольору, який належить ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 15.02.2020 до Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що наприкінці січня 2020 року невідома особа шахрайським шляхом, під приводом оплати за комунальні послуги, заволоділа її грошовими коштами у сумі 1200 грн.

Відомості за вказаним фактом 16.02.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення (злочину) за ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до пояснень ОСОБА_4 , на якого вказала потерпіла ОСОБА_5 , він товаришує з сином потерпілої ОСОБА_6 і тимчасово проживає у квартирі потерпілої. Наприкінці січня 2020 року він сказав ОСОБА_5 , що жінка на ім`я ОСОБА_7 , яка допомагає потерпілій по господарству, купує їй продукти харчування та сплачує за комунальні послуги, попросила його заплатити за комунальні послуги. Потерпіла дозволила йому взяти гроші, які лежали на тумбочці в її кімнаті, після чого він витратив гроші на горілку та купив собі мобільний телефон «Samsung», моделі GT-Е1080і, IMEI: НОМЕР_1 темного кольору за 300 грн.

16.02.2020 під час проведення добровільного огляду речей та одягу ОСОБА_4 , у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , біля квартири АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung», моделі GT-Е1080і, IMEI: НОМЕР_1 темного кольору.

Існують достатні підстави вважати, що вилучене майно одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке його було повністю або частково перетворено, а тому на нього доцільно накласти арешт.

У судовому засіданні слідчий підтримала клопотання з наведених у ньому підстав.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Пояснив, що наприкінці січня 2020 року він взяв гроші у ОСОБА_5 , повідомивши їй, що заплатить за комунальні послуги. Гроші він витратив на спиртні напої, продукти харчування та купив мобільний телефон.

Як убачається з матеріалів клопотання, слідчим відділенням Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000144. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення з кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) було внесено 16.02.2020.

Частиною 1 статті 190 КК України передбачено кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

З матеріалів клопотання вбачається, що 15.02.2020 до Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , про те, що наприкінці січня 2020 року невідома особа шахрайським шляхом, під приводом оплати за комунальні послуги, заволоділа її грошовими коштами у сумі 1200 грн.

Вказане підтверджується відомостями, що містяться у витягу з ЄРДР від 16.02.2020 у кримінальному провадженні №0000144, копією протоколу прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 15.02.2020.

Згідно протоколу огляду місця події від 15.02.2020, у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , біля квартири АДРЕСА_3 , було проведено огляд речей та одягу ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung», моделі GT-Е1080і, IMEI: НОМЕР_1 .

Згідно протоколу допиту потерпілої ОСОБА_5 від 17.02.2020, у січні 2020 року вона отримала пенсію, з якої залишила 1200 грн на оплату комунальних послуг. Гроші знаходились на тумбочці у її кімнаті. Комунальні послуги оплачує соціальний працівник ОСОБА_7 . В її квартирі проживає друг її сина - ОСОБА_4 , який наприкінці січня 2020 року зайшов до її кімнати та взяв гроші в сумі 1200 грн, сказавши, що заплатить за комунальні послуги на прохання ОСОБА_7 . Через деякий час прийшла ОСОБА_7 та повідомила, що не просила ОСОБА_4 оплачувати комунальні послуги. За комунальні послуги сплачено не було.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому на зазначене у клопотанні майно необхідно накласти арешт з метою його збереження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження зазначеного об`єкта, як речового доказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно: мобільний телефон «Samsung», моделі GT-Е1080і, IMEI: НОМЕР_1 , темного кольору, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Місцем зберігання арештованого майна визначити Балаклійський ВП ГУНП в Харківській області.

Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.

Ухвала виконується негайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 20 лютого 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1