Справа № 560/1038/19
УХВАЛА
15 січня 2020 року смт Зарічне
Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4
ОСОБА_5
захисника обвинувачених ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000257 від 24 травня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 240 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Зарічненського районного суду Рівненської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
Захисник обвинувачених ОСОБА_6 підтримав клопотання, заявлене ним 12.08.2019 року, про повернення обвинувального акта прокурору.
В клопотанні вказував, що 31.05.2019 року обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.
Відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, повідомлення про підозру має містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Проте, всупереч наведеному, між змістом повідомлень про підозру обом обвинуваченим та обвинувальним актом містяться суттєві відмінності у встановлених прокурором обставинах кримінального правопорушення.
Так, з повідомлень про підозру вбачається, що місцем злочину є поле з південної сторони с.Золоте Дубровицького району Рівненської області, в той час як в обвинувальному акті таким місцем зазначено земельну ділянку з кадастровим номером :05:006:0004 з південної сторони с.Золоте, водночас чи знаходиться це місце в межах села чи поза межами, із зазначених процесуальних документів зрозуміти неможливо.
Ні в повідомленнях про підозру, ні в обвинувальному акті не вказано мотив та мету вчинення кримінального правопорушення обвинуваченими, хоч ці обставини згідно п. 2 ч. 1 ст. 291 КПК України підлягають обов`язковому доказуванню у кримінальному провадженні.
Крім того, склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 240 КК України є матеріальним. Проте, в обвинувальному акті прокурор не вказав кількість, вагу, фракційність та інші характеристики дорогоцінного каміння, у незаконному видобутку якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .
Також, викладаючи в обвинувальному акті встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення, прокурор вдався до застосування не передбаченого термінологією слова «шрайбер», значення якого ні йому, ні обвинуваченим невідоме.
Покликаючись на наявність істотних відмінностей фактичних обставин кримінального правопорушення у повідомленнях про підозру та обвинувальному акті, не зазначення у ньому всіх підлягаючих доказуванню обставин, застосування незрозумілого терміну, що призвело до неможливості належної реалізації стороною захисту свого права на захист через невизначеність від якого саме обвинувачення має здійснюватися такий захист, захисник обвинувачених просив повернути обвинувальний акт прокурору.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підтримали клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення даного клопотання посилаючись на те, що відсутні підстави для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувальний акт повертається в разі невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України. Зазначені в клопотанні мотиви повернення обвинувального акту не можуть бути підставою для його повернення. Просив відмовити в задоволенні клопотання.
Суд, вислухавши доводи учасників судового розгляду та перевіривши обвинувальний акт на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, встановив наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.
Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.
Такі вимоги щодо обвинувального акту вичерпно передбачені ст. 291 КПК України. Будь-яких інших вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт, законодавцем не визначено.
При цьому, суд першої інстанції має право повернути обвинувальний акт прокурору з причин невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не вправі надавати юридичної оцінки зібраним по кримінальному провадженні доказам, їх достатності для доведеності вини обвинуваченому, оскільки оцінку доказам та усім обставинам по кримінальному провадженні суд надає під час судового розгляду кримінального провадження по суті, на підставі їх об`єктивного, всебічного та повного дослідження у сукупності.
Як вбачається з обвинувального акту щодо обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 240 КК України, він відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України. Обставини, на які посилається захисник обвинувачених, зокрема, невідповідність місця вчинення кримінального правопорушення, викладених у повідомленні підозри останнім та обвинувальному акті, незазначення мотиву та мети вчинення кримінального правопорушення, не можуть бути підставами для повернення обвинувального акта.
Так, за змістом п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру має містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
У зв`язку з вищевикладеним, суд не вбачає обґрунтованих правових підстав для повернення обвинувального акта прокурору.
Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.4-8 ч.1 та ч.2 ст.284 КПК України, немає.
За таких обставин, суд, враховуючи, що відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 ст. 314 КПК України, вважає за необхідне призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, що надійшов до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 113, 219, 284, 303, 307, 309-310 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000257 від 24 травня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 240 КК України, відмовити.
Підготовче провадження закінчити.
Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000257 від 24 травня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 240 КК України, у відкритому судовому засіданні у залі Зарічненського районного суду Рівненської області на 18 лютого 2020 року о 11 годині.
Викликати в судове засідання: прокурора, обвинувачених, захисника
Ухвала є остаточною і апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1