Справа №127/4428/20
Провадження №1-в/127/101/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Вінницька ВК № 86» ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференцзв`язку, в залі суду у м. Вінниці клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, яке мотивовано тим, що останній засуджений та на даний час відбуває покарання за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 02.07.2013 року у виді позбавлення волі, відбув 3/4 строку покарання 07.10.2018, був працевлаштований на виробництві установи, не має дисциплінарних стягнень, має 10 заохочень.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав своє клопотання, просив його задовольнити, застосувавши до нього або ст. 81, або ст. 82 КК України, оскільки вважає, що він довів своє перевиховання та виправлення під час відбування покарання.

У судовому представник ДУ «Вінницької ВК № 86» ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання засудженого, враховуючи характеристику останнього.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував, щодо задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення чи заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_4 , оскільки останній являється особою неодноразово судимою, раніше звільнявся умовно-достроково, однак на шлях виправлення не став та на даний час відбуває покарання, в тому числі за вчинення особливо тяжкого злочин, а своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення та перевиховання, так як з характеристики останнього випливає, що він не працевлаштований з власних переконань, що свідчить про посереднє ставлення до праці, при цьому засудженому частину строку було судом перераховано як пільгову.

Вислухавши пояснення засудженого ОСОБА_4 , представника ДУ «Вінницької ВК № 86», думку прокурора, дослідивши та оцінивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд прийшов до висновку про неможливість задоволення клопотання ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, а також про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, виходячи з наступного.

Так, згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Крім того, відповідно до положень ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з правилами, визначеними в п. 3 ч.4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Роз`яснення, викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» звертають увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України та на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України).

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Так, судом враховано, що ОСОБА_4 має ряд непогашених судимостей, зокрема за вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, на даний час відбуває покарання за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 02.07.2013 року, за яким він був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ст. 115 ч.2 п.п. 6,12, 187 ч.4 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Разом з тим, ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 14.03.2016 року ОСОБА_4 відповідно до ст. 72 ч.5 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання - 2 роки 3 місяці 29 днів з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Станом на 07.10.2018 року ОСОБА_4 дійсно відбув 3/4 строку покарання, має 10 заохочень за місцем відбування покарання, не має дисциплінарних стягнень, протягом 6 місяців був працевлаштований в установі виконання покарань, за місцем відбування покарання характеризується посередньо. Комісією установи 24.05.2018 року ОСОБА_4 було відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким як особі, яка не стала на шлях виправлення та 16.10.2018 року відмовлено в умовно-достроковому звільненні як особі яка не довела своє виправлення.
Враховуючи кількість наявних у ОСОБА_4 судимостей, періодичність вчинення ним злочинів, характеристику засудженого, відповідно до якої останній характеризується як особа, яка не проявляла позитивні зміни в особистості за час відбування покарання, має емоційно нестійкий розлад особистості, схильний до імпульсивних вчинків, нестриманий, дратівливий, замкнутий, при відвідуванні заходів виховного та режимно-профілактичного характеру, не завжди робить для себе належні висновки, зважаючи на те, що засуджений за увесь час відбування покарання працював лише 6 місяців, в подальшому не був працевлаштований через його власне небажання працювати, а тому суд приходить до переконання, що своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_4 не довів своє виправлення та перевиховання, а відбуття ним 3/4 строку призначеного покарання являється недостатнім для його виправлення та перевиховання, оскільки на час розгляду клопотання не досягнуто мети покарання, передбаченої положеннями ст. 50 КК України, а тому в задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, а також у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 50, 81, 82 КК України, ст. ст. 370-372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 02.07.2013 року, та заміну невідбутої частини покарання більш мяким - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: