ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/476/20 Справа № 215/1558/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2019 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001490, щодо:

ОСОБА_5 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_6

в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2019 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 лютого 2020 року.
Суд першої інстанції враховував, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, не працює, не одружений, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, продовжити свою злочинну діяльність, вчинивши новий умисний злочин.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, обвинувачений просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід. Зазначив, що заявлені прокурором ризики, на які послався суд при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не існують. Також повідомив, що він має захворювання епілепсії та потребує лікування. Крім того, зазначив, що має матір та брата, які є інвалідами, та яким потрібне його піклування.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник та обвинувачений просили задовольнити апеляційну скаргу.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши сторони кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Апеляційний суд, вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора дотримані в повному обсязі та, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.
Так, судом першої інстанції встановлено, що обставини на які посилався суд при обранні запобіжного заходу та продовженні дії обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися, та враховуючи тяжкість вчиненого злочину, суд дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, продовжити злочинну діяльність, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення, чим перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом.
Такий висновок суду першої інстанції є об`єктивним і повністю відповідає обставинам, які свідчать про те, що визначенні ризики не зменшилися і продовжують існувати.
Апеляційний суд зважає, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за який у разі визнання його винуватим передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Окрім того, обвинувачений є особою раніше неодноразово судимою, не працює, не одружений, міцних соціальних зв`язків не має, а тому безсумнівно наявна висока ймовірність того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та продовжити свою злочинну діяльність, або вчинити новий злочин. У даному кримінальному провадженні наявні свідки інформація щодо яких є відомою обвинуваченому, судовий розгляд даної справи продовжується, що також може свідчити про високу ймовірність впливу ним на свідків.
Надана до апеляції обвинуваченим ОСОБА_5 копія довідки КЗ Криворізька станція швидкої медичної допомоги ДОР № 3272 від 27 листопада 2019 року, відповідно до якої, останньому надавалася 30 жовтня 2018 року медична допомога, де зазначений діагноз: Епилепсия. Состояние после судорг не є належним і допустимим доказом і підтвердженням, що обвинувачений ОСОБА_5 саме на даний час за своїм станом здоров`я не може утримуватися в установі в умовах тримання під вартою.
Щодо посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на долучені ним також копії довідок МСЕК на ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про встановлення у них третьої групи інвалідності, навіть при відсутності в наявних матеріалах заперечень проти наявності між ними родинних стосунків, не є само по собі підтвердженням наявності міцних соціальних зв`язків і обставинами які б переважали ризики ухилення обвинуваченого від суду та попередженням ймовірності продовження вчинення ним злочину або іншого злочину.
З огляду на наведене, існування зазначених вище обставин, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, і більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної його поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2019 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, щодо ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 307 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4