ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/302/20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 636/166/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6
представника власника
майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , як представника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 16 січня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000038 від 11.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч . 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 16 січня 2020 року задоволено клопотання прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000038 від 11.01.2020 року про арешт майна.
Накладено арешт на «ЗИЛ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , завантажений деревиною твердої породи (близько 2 складометрів) на яких відсутні електронні чипи (бирки), пили у кількості 2 штук з маркуванням «Stihl MS 362».
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, представник власника майна адвокат ОСОБА_8 та 13 лютого 2020 року з уточненою звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 16 січня 2020 року скасувати, клопотання прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000038 про арешт майна автомобіля «ЗИЛ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , завантажений деревиною твердої породи (близько 2 складометрів) 2 пили з маркуванням «Stihl MS 362», належного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
В обґрунтування апеляційною скарги адвокат зазначає, що арештоване майно належить ОСОБА_7 на праві приватної власності.
При розгляді клопотання слідчий суддя не встановив на яке право власника транспортного засобу накладено арешт, не встановлено місце зберігання транспортного засобу.
Звертаючись з клопотанням, стороною обвинувачення не надано слідчому судді жодного доказу наявності ризиків, на які посилався прокурор.
Вважає, що слідчим суддею безпідставно накладено арешт на майно ОСОБА_7 , оскільки 10 січня 2020 року ОСОБА_7 сплатила грошові кошти в розмірі 3 750 грн до каси ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство», що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № ЛГП-00029 від 10.01.2020 року за придбання дерев твердих порід дубу.
У ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» пояснили, що відпуск дров буду проходити на території 136 квадрату під наглядом лісничого ОСОБА_9 та його помічника.
Прибувши до виділу 136 ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» водій ЗИЛ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , за вказівкою лісничого ОСОБА_9 почали навантажувати дрова зі штабелю до автомобіля, попутно їх ріжучи на менші частини.
На придбану деревину лісничим ОСОБА_9 видано ОСОБА_10 ТТН-ЛІС ХРА № 614784 від 10.01.2020 року, в якій вказано кількість виданої до завантаження деревини 7.000 м3 та вказано їх вартість в розмірі 3 750 грн. Використано бирок для маркування 5.
За вказаних обставин вважає, що прокурором не було доведено необхідність арешту майна, належного ОСОБА_7 , яке було тимчасово вилучене 10.01.2020 року, а також не доведено будь-якими доказами наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна адвоката ОСОБА_8 , пояснення прокурора ОСОБА_6 дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт виявлене та вилучене під час складання протоколу огляду місця події 10.01.2020 року, має значення для подальшого розслідування кримінального провадження, є речовими доказами, а відтак для запобігання можливості її приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий суддя вважав, що з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідність в арешті майна.
Колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на майно з огляду на наступне.
З матеріалів провадження вбачається, що слідчим відділом Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000038 від 11.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч . 1 ст. 185 КК України.
Звертаючись з клопотанням про арешт майна прокурор зазначив, що 10 січня 2020 року близько 09 години 15 хвилин невстановлена особа знаходячись на кварталі № 136, виділ 1, Кочетовського лісництва здійснила крадіжку деревини.
10 січня 2020 року під час проведення огляду місця події було виявлено: автомобіль «ЗИЛ» реєстраційний номер НОМЕР_1 завантажений деревиною твердої породи (близько 2 складометрів) на яких відсутні електроні чипи (бирки), підтверджуючих документів на переміщення, зберігання даного виду деревини надано не було; 10 пеньків зрублених дерев, пили у кількості 2 штук з маркуванням, «Stihl MS 362».
Встановлено, що автомобіль «ЗИЛ» реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , як зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Також в клопотанні прокурор зазначив, що під час огляду встановлено, що на деревині, яка знаходиться у транспортному засобі відсутні бирки (ктрих-код), що свідчить про те, що вказана деревина могла бути одержана незаконним шляхом.
В результаті першочергових слідчих дій було встановлено достатньо об`єктивних даних, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Вилучене деревина може бути предметом незаконної порубки, а вилучений транспортний засіб знаряддям їх пересування, які зберегли на собі
сліди кримінального правопорушення, а також одержані в наслідок кримінального правопорушення.
Для запобігання ризикам приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження з метою збереження речових доказів, встановлення вартості розміру завданої шкоди, проведення судово-товарознавчої експертизи прокурор, просив накласти арешт на вилучені під час проведення огляду місця події 11.01.2020 року речові докази.

Проте, зазначені в клопотання обставини кримінального провадження та надані до клопотання матеріали не підтверджують необхідність накладення арешту.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів провадження вбачається, що згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № ЛГП-00029 від 10.01.2020 року ОСОБА_7 сплатила грошові кошти в розмірі 3 750 грн. до каси ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство».
Лісничим ОСОБА_9 видано водію ОСОБА_10 ТТН-ЛІС ХРА № 614784 від 10.01.2020 року.
В зазначеній накладній вказано, вантажоодержувач ОСОБА_7 , водій ОСОБА_10 , кількість деревини 7.000 м3, вартість в розмірі 3 750 грн. Використано бирок для маркування 5 шт.
Крім того, колегія суддів враховує, що під час огляду місця події слідчим виявлені бирки про що зазначено в протоколі огляду місця події від 10.01.2020 року. Не враховано й пояснень ОСОБА_10 , надані під час огляду місця події в яких він зазначав, що пояснював слідчому підстави знаходження на території лісництва та надавав документи на деревину, навантаження якої здійснювалось під наглядом лісничого.
Разом з цим, звертаючись з клопотанням про арешт майна прокурор не зазначив правових підстав, за якими арешт майна, в даному випадку є необхідним з метою виконання завдань в даному кримінальному провадженні.
Судова колегія враховує, що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам ст.171 КПК України.
Прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб та не доведено значення вилучення майна для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні і можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, який може бути зіпсований, знищений, перетворений, пошкоджений чи прихований.
Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурором не доведені правові підстави для арешту майна, можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні та для забезпечення даного кримінального провадження.
Власником майна надані документи на підтвердження правомірності придбання деревини у ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» також надано товарно-транспортну накладну на переміщення деревини.
Відсутні й беззаперечні відомості, що вилучене майно, ОСОБА_7 отримано в наслідок вчинення кримінального правопорушення.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні та не містять доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Також судова колегією враховує, що слідчим суддею не надано належної оцінки поясненням лісничого, який отримав від ОСОБА_10 квитанцію про оплату деревини та поясненням юрисконсульта ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство», який повідомляв слідчому судді, що шкода підприємству не завдана, за наслідками перевірки порушень не встановлено.
В засідання апеляційного суду прокурор пояснив, що заяв про таємне викрадення майна від будь-якого підприємства не надходило, відомості про вартість майна відсутні.
Враховуючи встановлені обставин ухвала слідчого судді не може бути визнана обґрунтованою, оскільки не містить в собі обґрунтування мотивів її прийняття і не відповідає положенням ст. ст. 370, 372 КПК України.
З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді від 13 січня 2020 року скасуванню з прийняттям нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора від 11.01.2020 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000038 від 11.01.2020 року за ч . 1 ст. 185 КК України.
Керуючись ст.ст. 98, 100, 376, 404, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , як представника ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 16 січня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу.
Відмовити у задоволенні клопотання від 11.01.2020 р. прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000038 від 11.01.2020 року за ч . 1 ст. 185 КК України про арешт майна.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді