Справа№751/2575/20
Провадження №1-кп/751/205/20
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2020 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0001131, внесеного 15.02.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, освіта повна, розлученого, має на утриманні неповнолітнього сина, тимчасово не працює, раніше не судимого, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України

за участю :

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

в с т а н о в и в :

11.02.2020 року, в період часу 13 год 00 хв до 15 год 00 хв, ОСОБА_3 , перебуваючи у кв. АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, маючи умисел на таємне викрадення офіційного документа та реалізуючи свій злочинний умисел, незаконно, з корисливих мотивів, протиправно, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, з кишені куртки ОСОБА_5 , яка знаходилася у кімнаті даної квартири, таємно викрав банківську картку Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка згідно положень Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 № 2657-Х1І, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року №2346- III, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 р. № 414, і примітки до ст. 200 КК України, є електронним платіжним документом, та являється офіційним документом, яка видана ОСОБА_5 , який являється її держателем.

Своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Після цього, 11.02.2020 року, близько 15 год 02 хв, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: вул. Ріпкінська, 4 у м. Чернігові, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи раніше викрадену банківську картку Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , з використанням банкомату №6011, що належить Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк», знаючи пін-код картки, який було нанесено на лицьовий бік останньої, здійснив операцію по зняттю коштів однією транзакцією на суму 400 грн 00 коп., таємно викравши кошти, що належать ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

12.02.2020 року, в період часу з 08 год 00 хв. до 13 год 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в кв. АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, маючи умисел на таємне викрадення офіційного документа та реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, незаконно, з корисливих мотивів, протиправно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з кишені куртки ОСОБА_5 , яка знаходилася у кімнаті даної квартири, таємно викрав банківську картку Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка згідно положень Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 № 2657-Х1І, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року №2346- III, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 р. № 414, і примітки до ст. 200 КК України, є електронним платіжним документом, та являється офіційним документом, яка видана ОСОБА_5 , який являється її держателем.

Своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Після цього, 12.02.2020 року, близько 13 год 04 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: вул. Ріпкінська, 4 у м. Чернігові, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи раніше викрадену банківську картку Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , з використанням банкомату № 6011, що належить Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк», знаючи пін код картки, який було нанесено на лицьовий бік останньої, здійснив операцію по зняттю коштів однією транзакцією на суму 400 грн 00 коп., таємно викравши кошти, що належать ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Після чого, 13.02.2020 року, в період часу з 08 год 00 хв. до 10 год 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в кв. АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, маючи умисел на таємне викрадення офіційного документа та реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, незаконно, з корисливих мотивів, протиправно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з кишені куртки ОСОБА_5 , яка знаходилася у кімнаті даної квартири, таємно викрав банківську картку Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка згідно положень Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 № 2657-Х1І, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року №2346- III, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 р. № 414, і примітки до ст. 200 КК України, є електронним платіжним документом, та являється офіційним документом, яка видана ОСОБА_5 , який являється її держателем.

Своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Після цього, 13.02.2020 року, близько 10 год 06 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: вул. Ріпкінська, 4 у м. Чернігові, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи раніше викрадену банківську картку Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , з використанням банкомату №6011, що належить Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк», знаючи пін код картки, який було нанесено на лицьовий бік останньої, здійснив операції по зняттю коштів однією транзакцією на суму 400 грн 00 коп., таємно викравши кошти, що належать ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Після чого, 14.02.2020 року, в період часу з 08 год 00 хв. до 11 год 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в кв. АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, маючи умисел на таємне викрадення офіційного документа та реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, незаконно, з корисливих мотивів, протиправно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з кишені куртки ОСОБА_5 , яка знаходилася у кімнаті даної квартири, таємно викрав банківську картку Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка згідно положень Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 № 2657-Х1І, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року №2346- III, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 р. № 414, і примітки до ст. 200 КК України, є електронним платіжним документом, та являється офіційним документом, яка видана ОСОБА_5 , який являється її держателем.

Своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Після цього, 14.02.2020 року, близько 11 год 29 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: вул. Ріпкінська, 4 у м. Чернігові, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи раніше викрадену банківську картку Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , з використанням банкомату №6011, що належить Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк», знаючи пін код картки, який було нанесено на лицьовий бік останньої, здійснив операцію но зняттю коштів однією транзакцією на суму 400 грн 00 коп., таємно викравши кошти, що належать ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Після чого, 15.02.2020 року , в період часу з 8 год 00 хв. до 12 год 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у кв. АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, маючи умисел на таємне викрадення офіційного документа та реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, незаконно, з корисливих мотивів, протиправно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з кишені куртки ОСОБА_5 , яка знаходилася у кімнаті даної квартири, таємно викрав банківську картку Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка згідно положень Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 № 2657-Х1І, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року №2346- III, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 р. № 414, і примітки до ст. 200 КК України, є електронним платіжним документом, та являється офіційним документом, яка видана ОСОБА_5 , який являється її держателем.

Своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Після цього, 15.02.2020 року, близько 12 год 50 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: вул. Ріпкінська, 4 у м. Чернігові, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи раніше викрадену банківську картку Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , з використанням банкомату №6011, що належить Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк», знаючи пін код картки, який було нанесено на лицьовий бік останньої, здійснив операцію по зняттю коштів однією транзакцією на суму 300 грн 00 коп., таємно викравши кошти, що належать ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України визнав повністю. Показав, що він не оспорює обставини вчинення кримінальних правопорушень. 11.02.2020 року він зустрів ОСОБА_5 біля переходу на вул. Бойовій у місті Чернігові. Він попросив у нього підкурити сигарету. ОСОБА_5 запропонував разом випити. Після розпивання спиртного, потерпілий сказав що посварився із мамою, і він запропонував йому піти до нього. У квартирі по АДРЕСА_2 вони знову випивали. Він бачив куди потерпілий ОСОБА_5 поклав банківську карточку, на ній був написаний під код. Коли ОСОБА_5 приліг у його квартирі, він взяв карточку, зняв у банкоматі 400 гривень, пішов у магазин і купив випивку та закуску. Повернувшись, карточку поклав назад у кишеню потерпілого. Потерпілий залишився у нього, він таким самим способом 12.02.2020 року , 13.02.2020 року та 14.02.2020 року брав картку потерпілого , знімав по 400 гривень, купляв випивку та продукти. 15.02.2020 року він зняв 300 гривень. Потім ОСОБА_5 подзвонила мати і він пішов додому. Шкоду потерпілому не відшкодовував. На той час пройшов невеликий період після смерті матері, з якою проживав, він випивав, тому так сталось. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та сторона обвинувачення не оспорюють обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК, недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За сукупністю вчиненого, дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання особі, у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що обвинувачений вчинив середньої тяжкості кримінальні правопорушення, проти власності фізичної особи, потерпілий претензій до обвинуваченого щодо відшкодування шкоди, завданої вчиненням злочину немає.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на протязі року тричі притягувався до адміністративної відповідальності, в обвинуваченого мають місце клінічні ознаки легкої розумової відсталості , мають місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності.

Також суд враховує молодий вік обвинуваченого, ту обставину що обвинувачений немає постійного місця роботи, немає родини та власної сім`ї.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є : щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є: вчинення злочину особою повторно.

У досудовій доповіді орган пробації зробив висновок про те, що виправлення особи без обмеження волі або позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді за умови здійснення нагляду , застосування соціально - виховних заходів, заходів пробаційних програм , що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних правопорушень можливе.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшуть та обтяжують покарання, висновок органу пробації, суд дійшов висновку що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідним та достатнім покаранням для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень будуть покарання, передбачені санкціями статей ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, із застосуванням статей 75,76 КК України .

Речові докази у кримінальному провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КК України.

Цивільний позов, процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 50, 65-67, 75, 76, 185, 357 КК України, статтями 2, 94, 100, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, і призначити йому покарання :

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 місяців арешту;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку одного року шість місяців не вчинить новий злочин.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні: банківську картку Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № НОМЕР_1 - залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1