Справа №487/8484/19
Провадження №1-кс/487/993/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, щодо невиконання вимог ст.220 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:
29.01.2020 р. представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва зі скаргою на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_5 щодо невиконання вимог ст.220 КПК України, в якій просив зобов`язати слідчого повідомити його в письмовому вигляді про результати розгляду клопотання від 21.01.2020 р. про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до його завершення.

В судове засідання скаржник не з`явився, надав заяву, в якій просив залишити скаргу без розгляду.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, може бути оскаржена заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно зі ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Проте, норми КПК України не містять вказівки щодо дій слідчого судді у подання особою, яка подала скаргу, заяви про залишення цієї скарги без розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією із засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України, є диспозитивність, яка полягає, зокрема, у тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України.).

Враховуючи викладені обставини, зокрема, факт того, що заявник скарги просив про залишення скарги без розгляду, але дане питання не врегульоване нормами КПК України, на підставі частини 6 статті 9 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про можливість залишення скарги без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 9, 26, 03-307, 309-310 КПК України

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, щодо невиконання вимог ст.220 КПК України залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_6