н/п 1-кс/766/6389/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2020 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000448 від 10.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на інвалідний візок, що належав ОСОБА_4 .

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що Другим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000448, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, за фактом ДТП, яке сталося 10.07.2020 близько 22.00 на автодорозі Р57(Олешки-Скадовськ), поблизу кілометрового стовпчика 1 км, між м. Олешки та с. Нечаєво, Олешківського району Херсонської області, за участю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керуючи автомобілем Daewoo Nubira, р.н. НОМЕР_1 та рухаючись в сторону с. Нечаєво, допустив наїзд на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пересувався по проїзній частині на інвалідному візку, внаслідок чого, останній загинув на місці пригоди.

10.07.2020 проведено огляд місця дорожньо-транспортної події. Під час вказаного огляду пошкоджений автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та інвалідний візок вилучено. Автомобіль та інвалідний візок транспортовано до спеціального майданчика ГУНП в Херсонській області за адресою: Херсонська область, м. Олешки, вул. Гвардійська, 160. На вилученому автомобілі та інвалідному візку наявні механічні пошкодження, які утворилися в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу підтверджує право власності певної особи на автомобіль.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.167 КПК України, вказаний автомобіль та інвалідний візок слід вважати майном, яке зберегло на собі сліди злочину.

У відповідності до ч. 7 ст. 237 КПК України, вказаний автомобіль, інвалідний візок та документи, вважаються тимчасово вилученим майном.

11.07.2020 року винесено постанову про визнання автомобілю Daewoo Nubira, р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 ) і яким під час скоєння ДТП керував ОСОБА_5 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та інвалідного візка, що належав загиблому ОСОБА_4 речовими доказами. Місця зберігання автомобілю та інвалідного візка визначено на території спеціального майданчика ГУНП в Херсонській області за адресою: Херсонська область, м. Олешки, вул. Гвардійська, 160, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у матеріалах кримінального провадження.

Накладення арешту на автомобіль Daewoo Nubira, р.н. НОМЕР_1 що належить ОСОБА_6 , свідоцтво про його реєстрацію та інвалідний візок, що належав потерпілому, необхідно для збереження речових доказів.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить розглянути клопотання за його відсутності, додаткових пояснень до клопотання не має.

Власник майна в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення клопотання не заперечував.
Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки вилучене майно має значення для кримінального провадження, так як зберегло на собі сліди злочину, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто містить ознаки речових доказів, зазначених в ст. 98 КПК України та крім того, визнане речовими доказами відповідною постановою слідчого від 11.07.2020 року.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на інвалідний візок, що належав ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1