ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/638/20 Справа № 202/8407/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , який який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, не працевлаштованого, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-
за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_8
підозрюваного: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_9

встановила:
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційних вимог, захисник зазначає, що слідчим та прокурором не було надано суду доказів того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_7 буде не достатнім для запобігання встановленим ст.177 КПК України ризикам та не забезпечить його належну процесуальну поведінку, а слідчим суддею не наведено в ухвалі достатніх підстав, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, не обґрунтував наявність обставин застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Крім того зазначає, що висновок наявності ризику переховування від органів досудового розслідування є безпідставним, оскільки ґрунтується на доводах слідчого та прокурора щодо обізнаності ОСОБА_7 щодо наявного кримінального провадження та нез`явлення на виклики а повістками, у той час, як жодна із повісток ОСОБА_7 вручена не була, докази обізнаності підозрюваного щодо наявного кримінального провадження відсутні.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2020 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10 год. 50 хв. 23 червня 2020 року.
Рішення слідчого судді обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, яке є особливо тяжким, також, слідчим суддею враховано те, що у ОСОБА_7 відсутні міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній перебував у розшуку та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років, з конфіскацією майна, тому підозрюваний знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні шляхом вмовляння або залякування, оскільки підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення базується на їх показаннях; підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше вже був неодноразово судимий, в тому числі за розбій та має не погашену в законному порядку судимість.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Так, слідчим суддею правильно встановлена наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, перебував у розшуку, а тому, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Також, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні шляхом вмовляння або залякування, задля зміни їх показів на свою користь, оскільки підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення базується на їх показаннях.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий, в тому числі за розбій та має не погашену в законному порядку судимість, що свідчить про його схильність до злочинної діяльності.
Відповідно до рішення ЄСПЛ "Ілійков проти Болгарії", суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Згідно з рішенням ЄСПЛ "Осипенко проти України", тяжкість обвинувачення та необхідність забезпечення виконання процесуальних рішень могло виправдовувати взяття заявника під варту.
При вирішенні питання застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції відповідно до ст.178 КПК України, врахував те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за який передбачено покарання від 7 до 12 років позбавлення волі, дані про особу підозрюваного, у якого відсутні міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи, те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, знаходився у розшуку, а також, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у зв`язку з чим, дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки більш м`який з запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, не буде слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, а отже, доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеним.
Поряд із цим, запобіжний захід, зокрема, у вигляді тримання під вартою, може бути застосований виключно в межах строку досудового розслідування.
Зазначених вимог судом першої інстанції не дотримано.
Виходячи з положень ч. ч. 2,3 ст. 219 КПК України та з урахуванням ст. 115 КПК України, строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню закінчується 07 травня 2020 року, а строк дії ухвали слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 виходить за межі строку досудового розслідування, оскільки він обраний до 10 год. 50 хв. 23 червня 2020 року.
Врахувавши встановлені підстави, а також, конкретні обставини кримінального правопорушення, колегія суддів не визначає розмір застави в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.
За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 07 травня 2020 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4