Справа №586/1511/18
Провадження № 1-кп/590/29/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2020 року Ямпільський районний суд

Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

за участю: сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ямпіль Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000285 від 11.12.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, Середино-Будського району, смт. Зноб-Новгородське, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

1) КП №0000059 від 09.03.2017 року за ч.1 ст.122 КК України, 14.04.2017 направлено до Середино-Будського РС з обвинувальним актом, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
На початку вересня 2018 року у невстановлений день приблизно о 09:00 год., ОСОБА_4 пішов до лісу, який знаходиться за смт. Зноб-Новгородське, Середино-Будського району, Сумської області. Проходячи повз територію колишнього заводу льону, ОСОБА_4 помітив два ростучих куща коноплі, після чого пішов до лісу збирати гриби. Приблизно о 13:00 год. того ж дня, коли ОСОБА_4 повертався з лісу, в нього виник умисел на незаконне придбання наркотичного засобу коноплі, яку він раніше помітив. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що рослина коноплі являється наркотичною рослиною, зірвав один кущ коноплі, після чого відділив листя та шишки від гілок, які поклав до свого пакету, тим самим незаконно придбав та виготовив наркотичну речовину. В подальшому придбану ним наркотичну рослину ОСОБА_4 , приніс до будинку за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де сховав її на дах господарської споруди з метою висушити. 11.12.2018 року приблизно о 09:00 год. ОСОБА_4 пішов до місця, де він залишив наркотичну рослину, загорнув її до паперового пакунку, який поклав до лівої кишені куртки. Того ж дня о 14:30 год. ОСОБА_4 йшов по вул. Заводській, смт. Зноб-Новгородське, Середино-Будського району, Сумської області, де вживав спиртне, за що був затриманий працівниками Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області за вчинення адміністративного правопорушення, після чого був доставлений до поліцейської станції «Зноб-Новгородське» Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області, з метою припинення правопорушення та складання відносно нього адміністративного протоколу. В ході особистого огляду та огляду речей працівниками поліції у лівій кишені куртки ОСОБА_4 було виявлено та вилучено паперовий згорток, в якому знаходилась суха речовина рослинного походження, яка згідно висновку експерта №19/119/7-2/1914е від 17.12.2018 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 27,82 г..

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, що на початку вересня 2018 року він пішов до лісу, який знаходиться за смт. Зноб-Новгородське, Середино-Будського району, Сумської області. Проходячи повз територію колишнього заводу льону, він помітив два куща коноплі, після чого пішов до лісу збирати гриби. Повертаючись з лісу, він зірвав один кущ коноплі, після чого відділив листя та шишки від гілок, які поклав до свого пакету, після чого приніс до будинку за місцем свого мешкання, де сховав її на дах господарської споруди з метою висушити. 11.12.2018 року він пішов до місця, де залишив наркотичну рослину, загорнув вказану рослину до паперового пакунку, який поклав до лівої кишені куртки. Того ж дня він вживав спиртне, за що в подальшому був затриманий працівниками Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області за вчинення адміністративного правопорушення, після чого був доставлений до поліцейської станції «Зноб-Новгородське» Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області, з метою припинення правопорушення та складання відносно нього адміністративного протоколу. В ході особистого огляду та огляду речей працівниками поліції у лівій кишені його куртки було виявлено та вилучено паперовий згорток, в якому знаходився канабіс.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченого суд відповідно до ч.3 ст.26 та ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 р., параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України, що виразились в незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинив злочин середньої тяжкості, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (а.с.46), раніше не судимий (а.с.44).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, враховуючи роз`яснення, надані в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази підлягають знищенню.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України витрати на проведення судової експертизи №19/119/7-2/1914е від 17.12.2018 року в сумі 715,00 грн. (сімсот п`ятнадцять грн. 00 коп.) слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 не обирався.

Матеріальна шкода не завдана.

Керуючись п.1, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ч.3 ст.349, ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Після вступу вироку в законну силу долю речових доказів вирішити наступним чином:

- особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 27,32 г., поміщений в експертний пакет №3999712, який знаходяться в камері зберігання речових доказів Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави: витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №19/119/7-2/1914е від 17.12.2018 року в сумі 715,00 грн. (сімсот п`ятнадцять грн. 00 коп.).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ямпільського районного суду

Сумської області ОСОБА_1