26.05.2020
Справа № 642/2623/20;
1-кс/642/1073/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову ст.слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про відмову у вжитті заходів безпеки, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Харкова 22.05.2020р. надійшла скарга ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області розглядається кримінальне провадження №0000799 від ЄРДР 03.04.2020р. за ч.2 ст.355 КК України, де він є потерпілим. 26.04.2020р. він звернувся до ст.слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 з клопотанням про арешт своєї ( ОСОБА_2 ) частки в статутному капіталі ТОВ «Будівельник» шляхом заборони державним реєстраторам, а також будь-яким особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо ТОВ «Будівельник». 12.05.2020р. він отримав постанову ст.слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про відмову у вказаному клопотанні з мотивуванням, що ним не доведено необхідності такого арешту.

В скарзі просив скасувати постанову старшого слідчого ОСОБА_3 щодо відмови вжиття передбачених законом заходів, щодо звернення з клопотанням до слідчого судді про арешт частки ОСОБА_2 в статутному капіталі; зобов`язати слідчого вжити передбачених законом заходів, щодо звернення з клопотанням до слідчого судді про арешт частки в статутному капіталі.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень дій чи бездіяльності слідчого, або прокурора, що можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Частиною 2 ст.303 КПК України встановлено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Таким чином, статтею 303 КПК України не передбачено розгляд слідчим суддею під час досудового розслідування скарги сторони у кримінальному провадженні на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна; а також не передбачено й розгляд слідчим суддею скарги про зобов`язання слідчого подати слідчому судді клопотання про арешт майна.
Пункт 1 ч.1 ст.303 КПК України містить посилання на можливість оскарження до слідчого судді бездіяльність слідчого щодо нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Проте, вказані у скарзі вимоги ОСОБА_2 не мають відношення до даного положення ст.303 КПК України, оскільки слідчим було розглянуто клопотання ОСОБА_2 про арешт майна та за наслідками розгляду клопотання винесено процесуальне рішення.
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Також з цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Згідно пункту 2 частини 2 ст.304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.
У зв`язку із відсутністю у слідчого судді правових підстав, визначених КПК України щодо розгляду зазначених у скарзі вимог, скаргу необхідно повернути заявнику в порядку п.2 ч.2 ст.304 КПК України.
В даному випадку, повернення скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист.
На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 303, 304 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову ст.слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про відмову у вжитті заходів безпеки повернути заявнику.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляції безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1