Номер провадження 11-кп/816/218/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 жовтня 2019 року, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останнього разу

- 09.07.2019 року вироком Зарічного районного суду м. Суми за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.1 ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 місяців арешту,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 в якій він, не оспорюючи фактичних обставин справи, доведеності вини та правильності правової кваліфікації дій обвинуваченого, просив вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 жовтня 2019 року, відносно ОСОБА_9 , змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме через незастосування судом першої інстанції положень ч.4 ст. 70 КК України. Просив призначити ОСОБА_9 за ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді 6 місяців арешту. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, за цим вироком та вироком Зарічного районного суду м. Суми від 09.07.2019 року, остаточно призначити покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, у виді 6 місяців арешту. Просив зарахувати ОСОБА_9 у строк покарання, покарання частково відбуте за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 09.07.2019 року та дослідити вказаний вирок.

Даним вироком ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 6 місяців арешту.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_9 остаточно призначено покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 09.07.2019 року у виді 6 місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з моменту його затримання.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 471,03 грн. процесуальних витрат.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор стверджував, що призначаючи ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції допустив помилку. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_9 на час судового слідства відбував призначене вироком Зарічного районного суду м. Суми від 09.07.2019 року покарання у виді арешту. За таких обставин на ОСОБА_9 поширюється дія положень ч. 4 ст. 70 КК України в якій, між іншого, йдеться, що в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України. Однак, вказане залишилось поза увагою суду першої інстанції. Суд фактично не призначив ОСОБА_9 остаточне покарання чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що є підставою для зміни вироку в цій частині.

Інші учасники кримінального провадження - потерпіла, обвинувачений та захисник апеляційні скарги на судове рішення не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції, 25.06.2019 року близько 19 год. 47 хв. ОСОБА_9 , знаходячись поруч з продуктовим магазином «Сандра» за адресою м. Суми вул. Іллінська, 12/2, звернув увагу на чужу жіночу сумочку, що в цей час знаходилася на землі поруч з терміналом поповнення рахунку за яким перебувала ОСОБА_10 , підійшовши до даної сумочки, виявив, що в середині неї знаходиться мобільний телефон «Xiomi Redmi 7». ОСОБА_9 діючи таємно, повторно, користуючись неуважністю ОСОБА_10 , викрав мобільний телефон «Xiomi Redmi 7 Eclipse Black 3 GB RAM 64 GB», спричинивши потерпілій матеріальних збитків згідно висновку товарознавчої експертизи від 31.07.2019 року за № 9/119/11-1/1603е на 4492 грн.

В подальшому ОСОБА_9 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Будучи повідомленим про дату, час і місце судового засідання обвинувачений ОСОБА_9 до Сумського апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення слухання справи на іншу дату не подав. Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 , з метою захисту інтересів свого підзахисного, до Сумського апеляційного суду з`явилась, та не заперечувала про апеляційний розгляд без участі її підзахисного ОСОБА_9 . А тому, враховуючи викладене, а також те, що вимоги апеляційної скарги прокурора становища обвинуваченого в цілому не погіршують, керуючись ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе апеляційний розгляд скарги прокурора провести у відсутність обвинуваченого ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_6 , яка вимоги апеляційної скарги підтримала, просила їх задовольнити та внести зміни до вироку суду першої інстанції відносно ОСОБА_9 згідно з вимогами апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 , яка поклалися на розсуд суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги прокурора, висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин справи, доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильності правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України, як вчинення крадіжки з кваліфікуючою ознакою повторність, прокурор не оспорює, а тому колегія суддів до їх аналізу не вдається.

Разом з тим, прокурор наголошував на неправильному застосуванні судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, що полягало у незастосуванні судом при призначенні ОСОБА_9 покарання всіх вимог закону визначеного в ч.4 ст. 70 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, наданий прокурором в ході апеляційного розгляду справи лист № 03/1020 від 11.03.2020 року та доводи апеляційної скарги прокурора колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Призначаючи ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався не в повній мірі.

Так, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_9 вироком Зарічного районного суду м. Суми від 09.07.2019 року був визнаний винним у вчиненні інших кримінальних правопорушень за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, за що йому,було призначено остаточне покарання у виді 5 місяців арешту (а.с. 22).

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.10.2019 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за що призначено покарання у виді 6 місяців арешту.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_9 остаточно призначено покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 09.07.2019 року у виді 6 місяців арешту.

Між тим, суд першої інстанції залишив поза увагою іншу обставину, яка має суттєве значення при призначенні обвинуваченому покарання, зокрема те, що на час винесення вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , останній покарання за попереднім вироком Зарічного районного суду м. Суми від 09.07.2019 року у виді 5 місяців арешту вже відбував, а тому, з урахуванням вимог ч.4 ст. 70 КК України, суд мав при призначенні остаточного покарання визначитися із зарахуванням покарання, відбутого повністю або частково за зазначеним (попереднім) вироком.

Крім того, відповідно до наданої прокурором, в судовому засіданні інформації з державної установи «Сумська виправна колонія № 116 » обвинувачений ОСОБА_9 09.01.2020 року покарання призначене йому за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 09.07.2019 року у виді 5 місяців арешту відбув повністю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або ж зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Враховуючи встановлене, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне оскаржуваний прокурором вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 жовтня 2019 року в частині призначення остаточного покарання змінити, та зарахувати ОСОБА_9 у строк покарання, остаточно призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 жовтня 2019 року у виді 6 місяців арешту, покарання відбуте повністю за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 09 липня 2019 року у виді 5 місяців арешту.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 жовтня 2019 року, відносно ОСОБА_9 , змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зарахувати ОСОБА_9 у строк покарання, остаточно призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 жовтня 2019 року у виді шести місяців арешту, покарання відбуте повністю за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 09 липня 2019 року у виді п`яти місяців арешту.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4