Справа № 589/5514/18
Провадження № 1-кп/589/395/19
УХВАЛА
м. Шостка

18 лютого 2019 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого щодо обвинуваченої. Вказане клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, при цьому у обвинуваченої відсутнє постійне джерело доходів. На думку прокурора, вказане підтверджує наявність ризиків переховування обвинуваченої від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та ризику вчинення обвинуваченою інших кримінальних правопорушень. Крім того, строк тримання під вартою, який був обраний ОСОБА_8 ухвалою судді від 21 грудня 2018 року закінчується, а ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу, не зменшились.

Захисник обвинуваченого заперечив проти продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачена - людина похилого віку, має незадовільний стан здоров`я. Крім того, ОСОБА_8 має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки зі своєю донькою ОСОБА_6 .

Обвинувачена підтримала позицію захисника .

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала думку захисника обвинуваченої та заперечила проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Суд, заслухавши учасників судового засідання, прийшов до такого висновку:

Відповідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд бере до уваги, що відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інших чинників.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, до взяття під варту офіційно не працювала, не має постійного легального джерела доходів. Також встановлено, що обвинувачена уродженка м. Біракан Хабаровського краю (РФ), на території якого, зі слів обвинуваченої, мешкають її родичі, інших близьких родичів, крім потерпілої у ОСОБА_8 не має, тому наявний ризик, що, перебуваючи на свободі, вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, захист пропонує встановити цілодобовий домашній арешт, разом з тим, суду не надано доказів взяття іншими особами на себе обов`язку та їх можливості по утриманню обвинуваченої під час її цілодобового перебування під домашнім арештом.

Також не можуть бути враховані судом посилання на поганий стан здоров`я обвинуваченої, оскільки жодних доказів на підтвердження цього суду не надано.

Крім того, тримання особи під вартою не позбавляє права на належне медичне забезпечення, яке надається в установленому законодавством порядку.

Також, враховуючи, що потерпіла є донькою обвинуваченої, а деякі зі свідків є сусідами останньої наявний ризик впливу обвинуваченої на потерпілу та свідків.

Крім того, тримання особи під вартою не позбавляє права на належне медичне забезпечення, яке надається в установленому законодавством порядку.

Тому суд, зважаючи на вимоги ст. 178, 194 КПК України, вважає обґрунтованими на даний час ризики, що обвинувачена може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків.

Таким чином, з метою перешкодити можливого переховування від суду, впливу на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 - до 24-00 години 18 квітня 2019 року включно.

Зважаючи на вказане, клопотання захисника та обвинуваченої задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 31, 177, 178, 183, 194, 331 369 КПК України суд, -
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_8 строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 год. 18 квітня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3