УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 120 191 000 100 070 04 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 21.08.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за у вчиненні кримінального правопорушення, передбач6еного ч.4 ст.296 КК України, а саме: у вчиненні грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень.

Ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який в подальшому був продовжений, востаннє до 16.12.2019.

09.12.2019 слідчим суддею Шевченківського районного суду винесено ухвалу про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до шести місяців.

Враховуючи, що строк домашнього арешту закінчується 16.12.2019, а також продовження строку досудового розслідування до шести місяців та необхідність виконання в кримінальному провадженні додаткових слідчих дій, прокурор просить про продовження строку застосованого відносно ОСОБА_6 запобіжного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На переконання прокурора, раніше існуючі ризики не зменшилися, висока вірогідність того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи викладенні у клопотанні, просив клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , заперечувавали проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просили суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора, зазначаючи про необгрунтованість клопотання, відсутність ризиків зазначених у ньому, а також з огляду на належну процесуальну поведінку підозрюваного з моменту повідомлення про останнього про підозру.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію своїх захисників.

Заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту слідчий суддя вважає, що прокурором доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Судом береться до уваги те, що в даній конкретній ситуації наявні обставини та відомості, які переконують неупередженого спостерігача (яким в даному випадку є суддя) в тому, що ОСОБА_6 , можливо скоїв злочин (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Labita v. Italy [GC], № 26772/95, § 155, ECHR 2000-IV»), що вказує на існування розумної підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), і така підозра стосується правопорушення, передбаченого законом (ч.4 ст. 296 КК України).

Втім, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч.1 ст.194 КПК України яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається прокурор у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Вирішуючи в даному випадку питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 , про який клопоче прокурор, слідчий суддя враховує, що статтею 5 Європейської конвенції з прав людини передбачені випадки, коли особу може бути позбавлено свободи відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема це може бути здійснено з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення (пункт «с»).

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі з дотриманням гарантій передбачених статтею 5 Конвенції. В свою чергу, за змістом частин першої та другої статті 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).

Враховуючи, що клопотання прокурора та його зміст не містить обґрунтування на підтвердження існування обставин, визначених п.3 ч.1 ст.194 КПК України щодо того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам, а самий ризик переховування обвинуваченого не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому. Крім того, зважаючи на те що відносно підозрюваного починаючи з 18.09.2019 діє запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період якого ОСОБА_6 сумлінно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, слідчий суддя не вбачає необхідності в продовжені такого запобіжного заходу як домашній арешт.

Дані про особу підозрюваного, який є раніше не судимим, його вік, стан здоров`я і те, що він працює, має постійне місце проживання та родину, вказує про наявність тісних соціальних зв`язків та свідчить на користь останнього, що в свою чергу є стримуючим фактором та може вважатися запорукою та певною гарантією для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, тобто більш м`якого ніж домашній арешт, а тому клопотання не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 179, 193, 194, 196, 205, 309, 372 КПК України,
у х в а л и в:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6

Застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яким зобов`язати його:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)

для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України і

в`їзд в Україну;

Строк дії даної ухвали встановити по 13.02.2020 включно.

Підозрюваного ОСОБА_6 письмово під розписку повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлений 18.12.2019.

Слідчий суддя