Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/372/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 лютого 2020 року, якою клопотання засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, безробітного, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 26.08.1987 року вироком Октябрьського районного суду м. Полтава за ч. 2 ст. 215-3, ст. 46-1 КК УРСР до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

- 11.12.1987 року вироком Октябрьського районного суду м. Полтава за ч. 2 ст. 140 КК УРСР до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців, з конфіскацією всього особистого майна;

- 25.02.1988 року вироком Октябрьського районного суду м. Полтава за ст. 17 ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 42 КК УРСР до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців; звільнений 16.05.1991 року по відбуттю строку покарання;

- 19.10.1993 року вироком Октябрьського районного суду м. Полтава за ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, з конфіскацією всього особистого майна; звільнений 21.10.1995 року на підставі постанови Октябрьського районного суду м. Полтава;

- 06.04.2000 року вироком Октябрьського районного суду м. Полтава за ч. 2 ст. 140, ст. 17 ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; звільнений 15.09.2000 року на підставі ст. 4 Закону України «Про амністію» від 11.05.2000;

- 30.03.2001 року вироком Октябрьського районного суду м. Полтава за ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна; звільнений 06.08.2004 року по відбуттю строку покарання;

- 17.02.2005 року вироком Октябрьського районного суду м. Полтава за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік;

- 02.02.2006 року вироком Октябрьського районного суду м. Полтава за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців; звільнений 03.03.2009 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 8 місяців 04 дні за постановою Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 23.02.2009;

- 01.09.2010 року вироком Октябрьського районного суду м. Полтава за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік;

- 20.01.2011 року вироком Київського районного суду м. Полтава за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік;

- 25.07.2011 року вироком Октябрьського районного суду м. Полтава за ч. 2 ст. 185, ст. 353, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки один місяць позбавлення волі;

- у нинішній справі відбуває покарання за вироком Октябрьського районного суду м. Полтава від 19.09.2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України, яким засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

залишено без задоволення.

ВСТАНОВИЛА:

До місцевого суду із клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким звернувся засуджений ОСОБА_8 .

Судом, за наслідками розгляду клопотання засудженого, постановлено відмовити у його задоволенні.

Мотивами постановленого судового рішення є наступне.

Засуджений, дійсно, під час відбування покарання зарекомендував себе позитивно, спостерігаються позитивні тенденції до його виправлення й перевиховання, разом із тим не завжди додержується вимог режиму відбування покарання, процес його виправлення та перевиховання є нестабільним та непослідовним. Наразі поведінка засудженого ОСОБА_8 не засвідчує виправлення та перевиховання останнього, вона не є позитивним прикладом для інших засуджених.

Із судовим рішенням не погоджується й оскаржує його в апеляційному порядку засуджений ОСОБА_8 , який в апеляційній скарзі просить, ретельно дослідивши його особову справу, застосувати щодо нього положення ст. 81 КК України, звільнити від відбування покарання умовно-достроково.

Свої вимоги обґрунтовує наступними доводами.

Суд першої інстанції розглянув його заяву не об`єктивно, не дослідив належним чином наскільки змінилась його поведінка, його відношення до навчання та праці, на те, що він щиро кається у вчиненому злочині.

Крім того, вказує, що має ряд хронічних тяжких захворювань як ВІЛ інфекція 4 клінічної стадії, у зв`язку із чим перебуває на диспансерному обліку, туберкульоз легень, вірусний гепатит С, має ІІІ групу інвалідності.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката в інтересах засудженого, який підтримав подану засудженим апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував задоволення апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання ; Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» /далі Постанова Пленуму/ - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Також, п. 17 зазначеної Постанови Пленуму регламентовано, судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
При цьому, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання необхідно враховувати поведінку засудженого за весь період відбуванням ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.
Як встановлено матеріалами клопотання, ОСОБА_9 наразі відбуває покарання за вироком Октябрьського районного суду м. Полтава від 19.09.2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України, яким засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

В Кропивницькій УВП (№ 14) перебував з 21 вересня 2017 року. За час перебування в установі порушень встановленого режиму утримання не допускав, заохочень не мав.
З 25 березня 2018 року відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)».
За час відбування покарання в установі допустив три порушення встановленого порядку відбування покарання у виді вилучення заборонених речей, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді 2 доган та 1 суворої догани. Стягнення погашені.
Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; виконує роботи із самообслуговування, залучається до робіт без оплати праці, навчається в Кіровоградському навчальному центрі (№6) за спеціальністю «Електромонтер з обслуговування електроустановок», до навчального процесуставиться сумлінно, має хороші знання та практичні навички у роботі, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу « Професія».
Відтак, колегія суддів вважає, що у поведінці засудженого ОСОБА_8 дійсно наявна позитивна тенденція, що безумовно свідчить про те, що засуджений стає на шлях виправлення.

Однак, колегія суддів зауважує й на наступне.

При оцінці поведінки засудженого, береться до уваги, що сумлінна поведінка, як передумова умовно-дострокового звільнення, - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й, крім того, - активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення до роботи, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

Крім того, як йшлося вище, вирішуючи питання про звільнення засудженого від відбування покарання умовно-достроково, слід ретельно вивчати дані про особу засудженого.
Як встановлено матеріалами клопотання, у вчиненому злочині ОСОБА_8 розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливості, міру покарання, призначену судом, вважає надто суворою, участь у виховних заходах, які проводяться в установі, не бере; кількість годин, які відпрацював засуджений відповідно до ст. 118 КВК України, - 12 годин.
Як встановлено матеріалами клопотання, 23 травня 2019 року комісією установи виконання покарань розглянуто питання про заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким, проте відмовлено, як такому, що не став на шлях виправлення.

Також, 16 січня 2020 року комісією установи виконання покарань розглянуто питання про застосування щодо засудженого ОСОБА_8 ст. 81 КК України та звільнення від відбування покарання умовно-достроково, однак відмовлено як такому, що не довів своє виправлення.
ОСОБА_8 засуджений за вчинення умисного корисливого злочину; раніше багаторазово, дванадцять разів, судимий, в тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, зокрема і тяжких.

Засуджений ОСОБА_8 , у минулому, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, звільненим умовно-достроково, не виправдовував виказаної до нього довіри, в тому числі доцільності застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення, вчиняв нові злочини будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, під час іспитового строку, вчиняв нові злочини після його звільнення умовно-достроково.

Вказане свідчить про те, що засуджений не бажає соціюватись у суспільстві, стати на шлях виправлення та перевиховання.

Зважаючи на вказані обставини у сукупності, колегія суддів вважає, що поведінка засудженого не засвідчує повного його виправлення та перевиховання, й протягом усього періоду відбування покарання як процес виправлення та перевиховання, не є взірцевою, що вказує на те, що засуджений на даний час ще не довів свого виправлення, а тому застосування умовно-дострокового звільнення засудженого у даному випадку колегією суддів не визнається правильним і доцільним.
Слід вказати, зазначені вище обставини правильно оцінені судом першої інстанції при розгляді клопотання про умовно-дострокове звільнення.

За таких обставин, колегія суддів не убачає підстав до скасування оскаржуваної засудженим ухвали суду першої інстанції та вважає цю ухвалу суду першої інстанції обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 лютого 2020 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування умовно-дострокового звільнення залишено без задоволення, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4