Провадження №1-кп/761/2499/2019
В И Р О К
іменем України

20 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008593 від 09.09.2019 року, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Берегово, Закарпатської області, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, яка має двох неповнолітніх дітей 2002 та 2004 років народження, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 24.05.2019 року Солом`янським районним судом м.Києва за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 , будучи раніше судимою за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не стала, належних для себе висновків не зробила та повторно вчинила новий умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
Так, 09 вересня 2019 року об 19 годині 00 хвилин, перебуваючи поблизу АС «Київ» за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 32, ОСОБА_2 , вирішила повторно таємно викрасти чуже майно громадян. З цією метою, перебуваючи на тротуарі, біля проїжджої частини що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 32, ОСОБА_2 помітила раніше незнайому їй ОСОБА_6 , яка прямувала у бік Центрального залізничного вокзалу м. Києва, що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, у якої за спиною знаходився розстібнутий рюкзак, в якому знаходився жіночий гаманець, який належить ОСОБА_6 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2 , 09 вересня 2019 об 19 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 32, підійшла зі спини впритул до ОСОБА_6 та впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, своєю правою рукою дістала з рюкзака, який знаходився за спиною ОСОБА_6 , жіночий гаманець, який для потерпілої матеріальної цінності не становить, у якому знаходились грошові кошти у сумі 2338 (дві тисячі триста вісімдесят вісім) гривень, 250 (двісті п`ятдесят) молдовських лей (згідно курсу НБУ становить 350 гривень), банківські та дисконтні картки, які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, який належить ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_2 розвернулась та попрямувала з місця вчинення злочину, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.

А всього, ОСОБА_2 , повторно таємно викрала майно, що належить ОСОБА_6 на загальну суму 2688 (дві тисячі шістсот вісімдесят вісім) гривень 00 копійок, чим спричинила останній майнової шкоди на зазначену суму.

Таким чином ОСОБА_2 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, тобто вчинила кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_2 винною себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнала повністю та розказала про обставини скоєного злочину так, як зазначено в обвинувальному акті. Так, ОСОБА_2 пояснила, що 09.09.2019 року у вечірній час перебувала поблизу АС «Київ» за адресою: м. Київ, вул.С.Петлюри, 32, де помітила раніше незнайому їй жінку, яка направлялася до Центрального залізничного вокзалу. У жінки за спиною знаходився розстебнутий рюкзак. В цей час у неї виник умисел на викрадення майна останньої. Вона підійшла до жінки зі спини та непомітно для неї та інших осіб витягнула з розстебнутого рюкзака гаманець, в якому знаходилися грошові кошти у розмірі 2 338 грн., 250 молдовських лей, а також банківські та дисконтні картки. В подальшому була затримана працівниками поліції. Перелік та вартість викраденого не оспорює.

Обвинувачена ОСОБА_2 у скоєному щиросердно розкаялася. Просить суд суворо її не карати, врахувати що вона зробила для себе належні висновки, шкодує про вчинене, та готова нести покарання за скоєне.

Обвинувачена, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченимч. 2 ст. 185 КК України, винною визнала себе повністю, щиро розкаялася, запевнила, що зробила для себе належні висновки, а також просила суд суворо її не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, дані, які характеризують її особу, те, що вона раніше судима за вчинення умисного корисливого злочину проти власності до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, який сплатила повністю, має місце реєстрації та проживання, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, офіційно не працює, не заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також судом враховується, що завдана потерпілій ОСОБА_6 шкода повністю відшкодована.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України.

Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, має постійне місце реєстрації та проживання, не заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, завдана потерпілій шкода повністю відшкодована, наявність пом`якшуючої покарання обставини у вигляді щирого каяття у вчиненому, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливе без ізоляції її від суспільства, а тому призначає покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 Кт К України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

З урахуванням виду покарання, яке призначено засудженій ОСОБА_2 із застосуванням положення ст.ст. 75, 76 КК України, суд вважає за доцільне змінити засудженій запобіжний захід до вступу вироку в законну силу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, поклавши на засуджену обов`язки: з`являтись до суду за першим викликом, повідомляти суд про зміну місця проживання.

Керуючись ст. ст. 368-371 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_2 визнати винуватою за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу змінити з домашнього арешту на особисте зобов`язання, поклавши на засуджену обов`язки: з`являтись до суду за першим викликом, повідомляти суд про зміну місця проживання.

Речові докази жіночий гаманець, темно-синього кольору, у середині якого знаходяться грошові кошти у сумі 2 338 гривень, 250 молдовських лей, банківські та дисконтні картки, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 повернути у розпорядження потерпілої.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії, з урахуванням положень ч.2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1