УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/344/20

13 лютого 2020 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна деревини, яку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000105 від 08.02.2020 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачено ч. 1 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2020 року слідчий СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до Костопільського районного суду Рівненської області з клопотанням, яке погоджено з прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна деревини, яку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000105 від 08.02.2020 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачено ч. 1 ст. 246 КК України.

В обґрунтування клопотання, слідчий зазначила, що 08.02.2020 року на адресу Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення інженера з охорони лісу ДП «Костопільський лісгосп» ОСОБА_5 , про те, що в кварталі 54, відділі 5 Мащанського лісництва ДП «Костопільський лісгосп» невідома особа здійснила самовільну порубку двох дерев породи «дуб» та чотирьох дерев породи «граб».

При проведенні огляду місця події було виявлено незаконну порубку двох дерев породи «дуб».

Допитаний в якості свідка лісничий ДП «Костопільський лісгосп» Мащанського лісництва ОСОБА_6 повідомив, що виявивши незаконну порубку в кварталі 54, відділі 5 Мащанського лісництва ДП «Костопільський лісгосп», по слідах транспортного засобу, які вели з місця події до с. Лісопіль, по вул. Четвертій, між будинками №77 та №79 на відкритій (неогородженій) земельній ділянці вони виявили колодку дерева породи «дуб».

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що на території відкритої земельної ділянки по вул. Четвертій між будинками №77 та №79 в с. Лісопіль було виявлено колодку дерева породи «дуб» довжиною 3 м 60 см та діаметром з одного боку 47 см та з іншого 57 см, яку після проведення огляду було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

Власник лісопродукції на даний час невідомий, оскільки відсутні будь-які документи на вказану деревину, однак фактичним володільцем вказаного майна може бути власник земельної ділянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримала клопотання в повному обсязі та зазначила, що у даному випадку підставою арешту майна є об`єктивні підстави вважати, що дане майно є доказом кримінального правопорушення, може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та може бути предметом злочину, необхідність запобігання можливості його приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі стороннім особам. Арешт даного майна необхідно накласти з метою збереження вказаного речового доказу, відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також для проведення необхідних експертиз.

Слідчий суддя, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку слідчого СВ, прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів кримінального провадження №0000105 від 08.02.2020 року вбачається, що вилучені речі, а саме колодка дерева породи «дуб» довжиною 3 м 60 см та діаметром з одного боку 47 см та з іншого 57 см, яку після проведення огляду було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 мають істотне значення у даному кримінальному провадженні та є джерелом доказів, які слугуватимуть підтвердженням вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення. Крім того, отримання зазначених речей має значення для кримінального провадження і підлягає вилученню для подальшого використання, як доказ.

Арешт вказаного майна проводиться з метою проведення об`єктивного, повного та всебічного досудового розслідування та проведення ряду експертиз з використанням вказаної колодки дерева породи «дуб» довжиною 3 м 60 см та діаметром з одного боку 47 см та з іншого 57 см, яку після проведення огляду було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

Згідно з ч. 5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч.1 ст.98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Пунктом 2 частини 3 статті 132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Таким чином, згідно п.2 ч.3 ст.132 КПК України, слідчим в клопотанні доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту вилученого майна, необхідне з потребами досудового розслідування, і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи при задоволенні даного клопотання щодо арешту вилученого майна.

Вирішуючи клопотання про арешт вилученого майна, слідчим суддею враховуються правові підстави для арешту майна, достатність доказів, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для інших осіб, у володінні яких перебуває майно та співрозмірність обмеження права власності із завданнями кримінального провадження.

Отже, в даному випадку підставою застосування арешту майна, відповідно до ч.2 ст.170, п.1 ч.2 ст.167 КПК України, є збереження речових доказів, а тому клопотання слідчого є обгрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна деревини, яку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000105 від 08.02.2020 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачено ч. 1 ст. 246 КК України - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування майном на колодку дерева породи «дуб» довжиною 3 м 60 см та діаметром з одного боку 47 см та з іншого 57 см, яку після проведення огляду було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

Попередити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 інженера з охорони лісу ДП «Костопільський лісгосп» про відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, яке передано йому на відповідальне зберігання.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1