Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/825/20
Провадження № 1-кп/673/126/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 р.м.Деражня

Деражнянський районний суд
Хмельницької області

в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000100, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.06.2020 року за яким обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Нижнє Деражнянського району Хмельницької області, зареєстрована по АДРЕСА_1 та проживає по АДРЕСА_2 , українка, громадянка України, в силу ст. 89 КК України раніше не судима,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

07 червня 2020 року в період часу з 14 год. по 15 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на галявині неподалік магазину «Надія», що розташований по вул. Центральній, 4 в с. Згарок Деражнянського району Хмельницької області, після спільного вживання алкогольних напоїв разом із потерпілим ОСОБА_5 , помітивши як в ОСОБА_5 , який заснув на цьому ж місці, з кишені штанів випали грошові кошти в сумі 1000 грн., прийняла рішення про їх викрадення.

Тоді ж, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з метою особистого незаконного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи настання таких наслідків, скориставшись відсутністю нагляду власника, який перебував у стані сну, переконавшись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає,

взяла руками із землі вищевказані грошові кошти в сумі 1000 грн. купюрами номіналом по 200 грн., які належать потерпілому ОСОБА_5 , та помістила їх до кишені власних штанів, після чого попрямувала до місця свого проживання, та таким чином таємно їх викрала, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинила потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами досудового розслідування органами слідства було оголошено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а 19.06.2020 року обвинувальний акт, після підписання сторонами Угоди про примирення від 18.06.2019 року (Далі Угода) під час досудового розслідування, із згаданою Угодою було невідкладно надіслано до суду.
У підготовчому судовому засіданні, в якому проводився розгляд щодо даної Угоди з обов`язковою участю її сторін, обвинувачена та потерпілий заявили клопотання про затвердження укладеної між ними в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, Угоди про примирення та просили суд її затвердити.
Разом з тим, потерпілий підтвердив суду, що він цілком розуміє наслідки затвердження Угоди, визначені ст. 473 КПК України, пояснив, що завдана йому злочином матеріальна та моральна шкода відшкодована повністю і претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої він не має, тому просив призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.
В свою чергу обвинувачена зазначила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, яке їй пред`явлено та повністю визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочині, щиро розкаялася у вчиненому, відшкодувала завдану шкоду та визнала фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того, обвинувачена розуміє наслідки укладення та затвердження Угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер кожного обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження Угоди судом, тому просила Угоду про примирення затвердити та призначити їй узгоджене сторонами покарання.
Прокурор вважає, що при укладенні даної Угоди дотримані всі вимоги і правила, встановлені чинними КПК України та КК України, просив долучити до обвинувального акту матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченої, а саму Угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання.

Заслухавши думку прокурора, сторін Угоди, перевіривши умови укладення Угоди, відповідність її змісту вимогам чинного кримінального процесуального законодавства України, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваної та потерпілого повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили б їх погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі даної Угоди, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану Угоду про примирення з наступних підстав.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до правил ст.ст. 468 та 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Таким чином, перевіряючи зазначену Угоду на відповідність вимогам чинного КПК України, суд встановив, що відповідно до неї потерпілий та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації, щодо розміру завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди визначеної в обвинувальному акті, відшкодування обвинуваченою нанесеної матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі, зобов`язання обвинуваченої під час розгляду справи в суді вибачитись перед потерпілим за вчинення протиправних дій, а також щодо узгодженого покарання, згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження Угоди, передбачених ст. 473 КПК України та щодо наслідків невиконання Угоди, передбачених ст. 476 КПК України і щодо умисного невиконання Угоди, а також інших істотних для відповідного кримінального провадження обставин.

Так, суд погоджується з викладеною в Угоді правовою кваліфікацією дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тому її винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, який згідно положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середнього ступеню тяжкості, суд визнає доведеною.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує умови Угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона по місцю фактичного проживання характеризується позитивно, раніше не судима в силу ст. 89 КК України, неодружена, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, домашнього господарства не веде, депутатом місцевих рад не являється.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої судом визнаються повне визнання нею вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, судом визнається вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп"яніння.

Таким чином, суд, діючи в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження та відповідної перевірки матеріалів самої кримінальної справи переконався, що укладення Угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в Угоді, сторони дійсно примирились, взяті обвинуваченою на себе за Угодою зобов`язання очевидно можливі для виконання, а матеріальна шкода не потребує відшкодування, оскільки викрадені матеріальні цінності в ході досудового розслідування в повному об`ємі були передані потерпілому, узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а самі умови Угоди відповідають вимогам чинного кримінально-процесуального законодавства України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся, запобіжний захід обвинуваченій не обирався, судові витрати у справі відсутні. Вирішуючи юридичну долю речових доказів по справі, суд керується положеннями ст. 100 КПК України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Угоду про примирення від 18.06.2020 року, укладену сторонами обвинувачення та захисту в даному кримінальному провадженні, належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання, як необхідну та достатню для її виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 314, 368-374, 468-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 18.06.2020 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі згідно постанови слідчого від 10.06.2020 року (грошові кошти в сумі 300 грн.) залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Цивільний позов потерпілим не заявлявся, запобіжний захід обвинуваченій не обирався, судові витрати у справі відсутні.
Початок строку покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим і підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку через Деражнянський районний суд Хмельницької області, який його ухвалив, до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після проголошення вручається безпосередньо обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1