1Справа № 335/1066/20 1-кс/335/634/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2020 р. м.Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000379 від 06.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон Херсонської області, українця, громадянин України, який має середню освіту, не одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому;
В С Т А Н О В И В:
В ході досудового розслідування встановлено, 06.02.2020, приблизно о 18 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло, зайшов до під`їзду № 2, буд. АДРЕСА_2 , де піднявся на 4 поверх. При цьому, з метою реалізації свого злочинного умислу, взяв з собою, заздалегідь підготовлений предмет схожий на ніж, полімерний медичний шприц з голкою, що містив рідину невстановленого походження, липку стрічку, а також вдягнув на обличчя маску «балаклаву». Після чого, дочекавшись у під`їзді доки потерпіла ОСОБА_8 повернулась додому та відчинила замок вхідних дверей до своєї квартири АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, ОСОБА_7 підійшов зі спини до останньої, дістав з під куртки предмет схожий на ніж, підніс до її шиї, та наказав мовчати і разом з ним проходити до квартири, тим самим незаконно проник до житла.
Після чого, ОСОБА_7 посадив потерпілу ОСОБА_8 на стілець, за допомогою ременів з халату зв`язав її ноги та руки, та заклеїв рот останньої за допомогою заздалегідь заготовленої ліпкої стрічки.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 почав оглядати приміщення квартири з метою виявлення цінних речей, після чого заволодів виявленим майном потерпілої ОСОБА_8 , а саме: грошовими коштами в сумі 6 700 гривень та 200 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ, в перерахунку на Українську гривню складає 4 958 гривень, мобільним телефоном «Huawei P Smart», IMEI № 1: НОМЕР_1 , IMEI № 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, в корпусі чорного кольору, вартістю 6 000 гривень, флаконом парфуму без назви, який не представляє матеріальної цінності, 4 ланцюжками, каблучками та браслетом зі срібла, які матеріальної цінності не представляють.
Далі, не зупиняючись на досягненому, ОСОБА_7 підійшов до потерпілої ОСОБА_8 , при цьому тримаючи в руці заздалегідь заготовлений шприц з голкою, в якому містилась рідина невстановленого походження, та став вимагати розповісти йому місцезнаходження інших цінних речей, погрожуючи у разі невиконання даної вимоги зробити їй ін`єкцію, від якої у останньої відбудеться інсульт. Потерпіла ОСОБА_8 сприйняла слова та дії ОСОБА_7 як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю та повідомила останньому про місцезнаходження своєї банківської картки «Пумб» та код-пароль від неї. ОСОБА_7 скористався отриманою інформацією та заволодів банківської карткою «Пумб». В свою чергу ОСОБА_8 , продовжуючи перейматись за своє життя та здоров`я, повідомила ОСОБА_7 про те, що в кишені її куртки знаходяться серги із золота 583 проби, вартістю 5 000 гривень, якими останній в подальшому також заволодів.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 разом із майном потерпілої залишив місце скоєння злочину, та направився за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 155, де о 18 годині 32 хвилини, за допомогою банкомату «Приват Банк», з банківської картки «Пумб», яка належить потерпілій ОСОБА_8 , незаконно заволодів грошовими коштами останньої в сумі 3 000 гривень.
Згідно до клопотання, своїми злочинними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 12 700 гривень та 200 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ, в перерахунку на Українську гривню складає 4 958 гривень.
Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, яке кваліфікується як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.
08 лютого 2020 року за даним фактом повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Херсон Херсонської області, українцю, громадянину України, який має середню освіту, не одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому.
У клопотання зазначено, що вина ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:
- протоколом обшуку 08.02.2020, а саме за адресою мешкання підозрюваного ОСОБА_7 : квартира АДРЕСА_4 , в ході якого вилучені речові докази по кримінальному провадженню;
- протоколом допиту та додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 ;
- протоколом пред`явлення речей для впізнання, а саме золотих сережок, із жовтого золота, с білими камінцями у вигляді квітки, які були виявлені та вилучені в ході обшуку в приміщені квартири АДРЕСА_4 ;
- речовим доказом - золотими сережками, із жовтого золота, з білими камінцями у вигляді квітки;
- речовим доказом мобільним телефоном «Huawei P Smart», IMEI № 1: НОМЕР_1 , IMEI № 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, вилученим в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 ;
- протоколами допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;
- іншими матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років.
На теперішній час з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виникла необхідність в застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу.
Так, органом досудового слідства відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, підозрюваний ОСОБА_7 не працевлаштований, соціальних зв`язків не має, раніше судимий за вчинення корисних злочинів, за що відбував покарання у вигляді позбавлення волі, знову вчинив особливо тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років. Вказані обставини дають органу досудового слідства підстави вважати, ОСОБА_7 усвідомлюючи невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі, з метою уникнення від покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Оскільки, 08.02.2020 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 вилучена лише частина майна, потерпілої ОСОБА_8 , яким він заволодів в ході розбійного нападу, сам ОСОБА_7 у скоєному злочині не розкаявся, про місце знаходження майна показання не надав. Вказані обставини свідчать про те, що залишаючись на волі, підозрюваний переховати, або знищити речи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме: грошові кошти у сумі 200$ США, флакон парфуму без назви, 4 ланцюжки, каблучки та браслет зі срібла, а також банківську картку «ПУМБ» на ім`я потерпілої, що є ризиком, передбаченим п.2 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, ОСОБА_7 обізнаний про місце мешкання потерпілої, та свідків по кримінальному провадженню, які своїми показаннями підтверджують його причетність до вчинення інкримінованого злочину. Враховуючи те, що ОСОБА_7 вчинив злочин із застосуванням погрози насильства, орган досудового слідства приходить до висновку, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілу та свідків шляхом залякування та погроз, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім того, ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, що дає підстави вважати, що скоєння злочинів є єдиним його джерелом прибутку. Данні підстави вказують на те, що ОСОБА_7 залишаючись на волі, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість та зухвалість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення.
Неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 не має соціальних зв`язків, які би заслуговували на довіру, та на час звернення з клопотанням до слідчого судді не надходило відповідних клопотань від поручителів.
Про неможливість обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави свідчить те, що підозрюваний не працевлаштований, обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину та єдиним джерелом його доходу є матеріальні блага, отримані злочинним шляхом, які не можуть бути внесені як застава з метою забезпечення покладених на нього обов`язків.
Крім того, про неможливість обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який передбачений п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України свідчить принципове ігнорування встановлених норм моралі в суспільстві, особливу тяжкість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та наявність можливості переховуватись від органів досудового слідства або суду і подальшого порушення більш м`яких запобіжних заходів передбачених п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України та п. 4 ст. 176 КПК України.
У зв`язку з чим, з метою захистити громадян і суспільство від злочинних посягань, та з метою присікти злочинну діяльність ОСОБА_7 , слідство приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримала клопотання та посилалась на обставини, які у ньому були викладені, додавши, що обґрунтованість підозри підтверджується наявними у кримінальному провадженні допустимими доказами.
Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для підозрюваного, з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, зазначивши про недостатньо обґрунтовану підозру, а також зазначали, що ризики не є доведеними, а тому просили обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного та його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що 06 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за №0000379.
Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого, за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України.
До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження. В клопотанні є підпис підозрюваного та захисника щодо вручення копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копій матеріалів. Таким чином, враховуючи, що підозрюваного доставлено до слідчого судді 10.02.2020 року о 10-30 годині, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.02.2020 року, ОСОБА_7 був затриманий 08.02.2020 року 00 годині 38 хвилин відповідно до ст.208 КПК України без ухвали слідчого судді. Саме час 00 година 38 хвилин 08.02.2020 року є моментом затримання ОСОБА_7 у розумінні вимог ст.209 КПК України.
08.02.2020 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, наявними у справі допустимими доказами, які з достатньою імовірністю підтверджують суду існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, в межах розслідування яких ставиться питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання підозрюваної під вартою.

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24.11.2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати обєктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинною у вчиненні злочину.
Таким чином, наявні докази, які містяться в матеріалах провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
На даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів, а матеріали клопотання містять достатньо даних для висновку про причетність ОСОБА_7 до скоєння вказаного злочину, а тому відхиляються посилання захисника на неналежність доказів у кримінальному провадженні та непричетність підозрюваного до інкримінованого злочину.

Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, у 2018 році звільнився з місць позбавлення волі після відбуття покарання за вчинення корисливого умисного злочину, підозрюється у скоєнні злочину, який згідно повідомлення про підозру, вчинений із погрозою застосування насильства і який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання від семи до десяти років із конфіскацією майна.
Вказанівище обставини, а також підвищена суспільна небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 на думку слідчого судді дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, залишаючись на волі, підозрюваний переховати, або знищити речи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим і прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 зокрема те, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше судимий, не має джерела доходу, непрацевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків підтверджують наявність зазначених вище ризиків. Посилання сторони захисту на можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу більш м`якого суддя вважає безпідставним.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Частиною 4 статті 183 КПК України передбачений вичерпний перелік, коли суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
За вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, вчинених із погрозою застосування насильства, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному випадку.
Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Керуючись ст.ст.3, 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000379 від «06» лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 Кримінального кодексу України відносно ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 09.04.2020 року включно, який обчислювати з 00-38 години 08.02.2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Строк тримання під вартою ОСОБА_7 обчислюється з моменту його фактичного затримання з 00-38 години 08.02.2020 року.
Строк дії ухвали слідчого судді закінчується 09 квітня 2020 року.
Копії ухвали для її виконання направити начальникові Запорізького слідчого ізолятору Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області, керівнику Запорізької місцевої прокуратури № 2 та начальнику СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області.
Копію ухвали вручити підозрюваному та захиснику негайно після її проголошення.
На ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1