ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1856/19
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
"23" грудня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
провівши в залі суду в м. Києві підготовче судове засідання кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0007430, з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний обвинувальний акт з додатками.
Під час підготовчого судового засідання прокурор, думку якого підтримав обвинувачений, просив призначити судовий розгляд.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Так, у відповідності з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.

При цьому хоча слідчий та прокурор на власний розсуд викладають передбачені п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обставини, проте обвинувальний акт не може містити положень, що суперечать одне одному.

Так, положеннями ст. 190 КК України передбачена відповідальність за шахрайство тобто заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.
Разом з тим, кваліфікуючи дії ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України в обвинувальному акті вказано, що останній виступаючи пособником у вчиненні шахрайських дій, спрямованих на заволодіння коштами АТ «Акцент-Банк», вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи. Таким чином залишилась не зазначеною об`єктивна сторона вказаного злочину, передбаченого ст. 190 К України.
Крім того, положеннями ч. 2 ст. 190 КК України передбачена така кваліфікуючи ознака, як завдання значної шкоди потерпілому. При цьому відповідно до примітки ст. 185 КК України у статтях 185, 186, 189 та 190 цього Кодексу значна шкода визнається із врахуванням матеріального становища потерпілого та якщо йому спричинені збитки на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до примітки ст. 261 КК України значною шкодою у статтях 361-363-1, якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків, вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Як вказано в обвинувальному акті потерпілому було спричинено матеріального збитку на загальну суму 264 396 грн. 98 коп., що перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Разом з тим вказана кваліфікуючи ознака свого відображення в обвинувальному акті не знайшла.
При цьому, що стосується вказаної ознаки повторності, то із самого змісту обвинувального акта слідує, що фактично дії осіб були спрямовані на заволодіння коштами АТ «Акцент-Банк», тобто одразу були охоплені єдиним умислом.
Наведені суперечності, допущені при складанні обвинувального акту порушують засади кримінального провадження, зокрема принципу верховенства права та законності, які застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини; виключають можливість визначення судом меж пред`явленого обвинувачення та роз`ясненняобвинуваченому суті обвинувачення, що в цілому порушує право обвинуваченого на захист.
При цьому суд, так як вказані суперечності обвинувального акту виявлені саме в ході підготовчого судового засідання, вважає неможливим призначення судового розгляду, оскільки це призведе до обов`язку суду чекати, коли прокурор скористується своїм правом на зміну обвинувачення в суді, при тому що суд позбавлений процесуальних можливостей пропонувати або примушувати прокурора змінити обвинувачення, при цьому суд проводячи судовий розгляд в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до вимог ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно його змінити в бік погіршення становища особи. Непередбачене законом очікування виправлення помилок прокурором в свою чергу призведе до порушення вимог КПК України щодо дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 22 КПК України на суд покладається функція розгляду справи і недопустимим є покладення на нього функцій, які властиві органам досудового розслідування та державного обвинувачення.

З огляду на викладене суд вважає, що встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України унеможливлює призначення судового розгляду, у зв`язку з чим вказаний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Керуючись ст. 314 КПК України суд ,
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0007430 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України - повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя