Єдиний унікальний номер судової справи № 201/5580/20
Номер провадження 1-кп/201/1295/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, яка зазначила свої анкетні данні, як ОСОБА_4 ,

особи, яка зазначила свої анкетні данні, як ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 03 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001157 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 03 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001157 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 12 червня 2020 року за вказаним обвинувальним актом призначено підготовче судове засідання на 23 червня 2020 року.

У підготовчому судовому засіданні під час з`ясування анкетних даних особа, відносно якої складений обвинувальний акт, вказала свої анкетні дані, як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зазначив, що народився у с. Волоське Солонянського району Дніпропетровської області. При цьому, пояснив, що паспорт громадянина України втратив рік тому. Із документів у нього є лише воєнний квиток СССР. Під час досудового розслідування надавав слідчому лише копію першої сторінки паспорту, адже інших документів, що посвідчують його особу, у нього не має.

Водночас, під час з`ясування анкетних даних особи потерпілого, останній вказав свої анкетні данні, як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Пояснив, що паспорт громадянина України вже два роки поспіль не може знайти, оскільки віддав його своєму батьку на зберігання, а той не пам`ятає куди його дів. Інших документів, які посвідчують його особу у нього не має. Під час досудового розслідування слідчий встановив його особу зі слів.

Прокурор ОСОБА_3 вважала, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України та підстав для його повернення прокурору не має. Стверджувала, що під час досудового розслідування особу обвинуваченого та потерпілого встановлено у відповідному порядку, однак, просила перенести судове засідання для того, щоб останні відшукали свої документи та надали суду.

Особа, яка зазначила свої анкетні дані, як ОСОБА_4 , підтримав думку прокурора.

Особа, яка зазначила свої анкетні дані, як ОСОБА_5 , підтримав думку прокурора.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши наданий суду обвинувальний акт та матеріали додані до нього, суд вважає, що зазначений обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

У відповідності до п. 2 та п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я та по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) та кожного потерпілого (прізвище, ім`я та по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Проте, суд під час підготовчого судового засідання позбавлений можливості перевірити відповідність анкетних відомостей обвинуваченого та потерпілого через відсутність відповідних документів, що посвідчують особу ОСОБА_4 відносно якого складений обвинувальний акт та ОСОБА_5 , який відповідно до цього обвинувального акту є потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Так, відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI зі змінами та доповненнями, документами, що посвідчують особу є:

1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України:

а) паспорт громадянина України;

б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

в) дипломатичний паспорт України;

г) службовий паспорт України;

ґ) посвідчення особи моряка;

д) посвідчення члена екіпажу;

е) посвідчення особи на повернення в Україну;

є) тимчасове посвідчення громадянина України;

2) документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус:

а) посвідчення водія;

б) посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон;

в) посвідка на постійне проживання;

г) посвідка на тимчасове проживання;

ґ) картка мігранта;

д) посвідчення біженця;

е) проїзний документ біженця;

є) посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту.

Однак, жодних із зазначених у переліку документів, як під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження, так і на момент проведення підготовчого провадження, у вказаних осіб не було, що підтвердив прокурор у судовому засіданні.

При цьому, воєнний квиток СССР на ім`я ОСОБА_6 не може уважатися належним документом на підставі якого можливо встановити особу обвинуваченого, адже був виданий 25 грудня 1991 року Міністерством оборони СССР, і на теперішній час є вже недійсним.

Крім того, виходячи з пояснень особи, яка зазначила свої анкетні дані, як ОСОБА_6 , він народився у с. Волоське Солоняського району Дніпропетровської області, а не у м. Дніпропетровську, як зазначено в обвинувальному акті.

Отже, виходячи з наведеного, орган досудового розслідування, за відсутністю відповідних документів, що посвідчують особу, перелік який чітко визначений у наведеному вище Законі, не встановив у передбачений законом спосіб особу, яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та відносно якої обвинувальний акт направлений до суду в порядку ст. 291 КПК України та особу, яку залучено до участі у даному кримінальному провадженні, як потерпілого, та в подальшому допитано у цьому процесуальному статусі, що є грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Водночас, доводи прокурора про необхідність перенесення підготовчого судового засідання лише для того, щоб вказані особи обвинувачений та потерпілий відшукали свої паспорти для пред`явлення суду, виявляються недоречними, адже яким чином можливо відшукати документи, що були втрачені обвинуваченим ще рік тому та потерпілим два роки тому і дотепер ними не знайдені.

При цьому, зайнята прокурором позиція, що документи, які посвідчують особи обвинуваченого та потерпілого потрібні лише суду видається хибною та помилковою, адже, у першу чергу, це безумовний обов`язок органу досудового розслідування встановити особу відносно якої він проводить процесуальні дії або приймає процесуальні рішення, а не направляти до суду обвинувальний акт складений відносно особи, яка навіть не встановлена у передбаченому законом порядку.

Таким чином, суд позбавлений об`єктивної можливості встановити особу відносно якої складений обвинувальний акт та особу, яка зазначена у цьому обвинувальному акті, як потерпілий та перевірити відповідність анкетних відомостей обвинуваченого та потерпілого, як у зв`язку із безпосередньою відсутністю відповідних документів, які б посвідчували їх особу, так із підстав не надання таких документів стороною обвинувачення, що є безумовною перешкодою для призначення судового розгляду за вказаним обвинувальним актом та підставою для його повернення прокурору через невідповідність вимогам п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 03 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001157 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України підлягає поверненню прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з наведених вище підстав.

Водночас, відповідно до підпункту 5 пункту 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

Тож, вказаний обвинувальний акт поряд із наведеним вище підлягає приведенню у відповідність вимогам КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 03 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001157 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 09 годині 00 хвилин 06 липня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1