Справа №590/484/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - Бондарчук
Номер провадження 11-сс/816/290/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 590/484/20 за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ямпільського районного суду Сумської області від 27.05.2020 щодо накладення арешту на майно,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити, оскільки майно не вилучалося, ризик відчуження майна відсутній, господарська діяльність здійснюється ним на законних підставах, факт забруднення атмосферного повітря нічим не підтверджується, арештоване майно не має ознак речових доказів.

25.05.2020 до Ямпільського районного суду Сумської області з клопотанням про арешт майна, погодженим із начальником Ямпільського відділу Шосткинської місцевої прокуратури, звернувся слідчий Ямпільського ВП Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області, яке обгрунтував тим, що у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК здійснюється досудове розслідування за фактом того, що ФОП ОСОБА_7 без відповідних документів здійснює діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , по виробництву деревного вугілля, чим забруднює атмосферне повітря шкідливими для життя, здоров`я людей та довкілля речовинами. 01.02.2020 до ЄРДР внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК.

Зважаючи на те, що обладнання для виготовлення деревного вугілля шляхом перолізу (випалювання), яке складається з чотирьох бочок, виявлені під час огляду місця події за вказаною адресою, є речовим доказом, тому слідчий просив накласти на них арешт шляхом заборони відчуження, знищення, використання чи проведення інших, крім слідчих (розшукових), дій, без вилучення цього обладнання.

Ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Сумської області від 27.05.2020 на зазначене у клопотанні слідчого майно накладено арешт шляхом заборони відчуження, знищення, використання чи проведення інших, крім слідчих (розшукових), дій, без вилучення цього обладнання. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що обладнання для виготовлення деревного вугілля є речовим доказом і саме такий спосіб арешту відповідає інтересам кримінального провадження.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи представника власника майна ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, доводи прокурора ОСОБА_6 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як убачається з ч. 1 ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а ч. 3 цієї статті регламентовано, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).

Відповідно п. 1-3, 5-6 ч. 2 ст. 173 КПК, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК); наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою злочину (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3-4 ч. 2 ст. 170 КПК); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для осіб.

Розглянувши клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя дійшов висновку, що обладнання для виготовлення деревного вугілля є речовим доказом, тому накладення арешту на це майно шляхом заборони відчуження, знищення, використання чи проведення інших, крім слідчих (розшукових), дій, відповідатиме інтересам кримінального провадження.

Такі висновки слідчого судді відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином вмотивовані та ґрунтуються на вимогах закону, а при вирішенні зазначеного питання дотримані вимоги ст. 170-173 КПК, з`ясовані і досліджені всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, зокрема правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.

Так, Ямпільський ВП Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 01.02.2020 внесені до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК, за фактом того, що ФОП ОСОБА_7 без відповідних документів здійснює діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , по виробництву деревного вугілля, чим забруднює атмосферне повітря шкідливими для життя, здоров`я людей та довкілля речовинами. 06.05.2020 на підставі ухвали слідчого судді Ямпільського районного суду Сумської області від 25.04.2020 проведено огляд території за вказаною адресою, під час якого виявлено обладнання для виготовлення деревного вугілля, яке складається з 4 діжок.

Колегія суддів вважає достатніми підстави для арешту зазначеного майна, оскільки використання їх як доказу у цьому кримінальному провадженні є можливим, так як це майно може бути доказом вчинення злочину (предметом), зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому доводи апеляційної скарги про відсутність ризику відчуження майна та ознак речових доказів не заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, колегія суддів враховує і сталу прецедентну практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави в право володіння майном є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції, а також є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами певних фізичних осіб, які так чи інакше страждають від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому оцінюючи пропорційність, колегія суддів виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованих осіб, ніж арешт майна, не можливо, застосовані слідчим суддею суду першої інстанції обмеження стосовно майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Що стосується доводів апеляційної скарги власника майна в частині того, що господарська діяльність здійснюється на законних підставах, то вони є необгрунтованими через відсутність в матеріалах кримінального провадження жодних дозволів на викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а долучені до апеляційної скарги копії документів підтверджують лише ту обставину, що ФОП ОСОБА_7 вчиняє певні дії для отримання такого дозволу з метою узаконення своєї діяльності та ще не свідчать про дотримання ним спеціальних правил.

Відсутність доказів забруднення атмосферного повітря та посилання слідчого судді на факт вилучення майна не спростовує встановлених підстав для накладення арешту, оскільки, як зазначено вище, існує сукупність розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, і його метою є забезпечення збереження речових доказів, тому ухвала є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ямпільського районного суду Сумської області від 27.05.2020 щодо накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3