Справа № 643/9031/19
Провадження № 1-кп/643/548/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2020 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №4 про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Макіївка, Донецької області, громадянина України, розлученого, маючого малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою технічною освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого зі слів за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185, ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Московського районного суду м.Харкова з 07.06.2019року знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185, ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Запобіжний захід на досудовому слідстві обвинуваченому було обрано у вигляді особистого зобов`язання.
28.02.2020 року, в ході підготовчого судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 від прокурора Харківської місцевої прокуратури №4 надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою. Своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості за який законодавством України передбачено покарання у виді позбавлення волі до 5 років, стійких соціальних зв`язків немає, не працює, переховувався від суду та органів поліції. Після направлення обвинувального акту до суду ОСОБА_5 почав переховуватися з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності. Більш того у м.Харкові ОСОБА_5 не зареєстрований, помешкання за адресою: АДРЕСА_2 йому не належить, а тому враховуючи відсутність сім`ї, утриманців, роботи, соціальні зв`язки у нього відсутні. Вказане дає підстави вважати, що до обвинуваченого не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а тому просить застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

19.06.2020 року на виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 28.02.2020 року ОСОБА_5 затримано з метою приводу обвинуваченого для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти обрання йому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що він не ухилявся від суду, залишив місце фактичного проживання, оскільки посварився з тіткою та вимушений був знімати іншу квартиру.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Суд, вислухавши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи приходить до наступного.
Під час розгляду кримінального провадження з боку обвинуваченого ОСОБА_5 , до якого було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання, мали місце неодноразові неявки у судові засідання, у зв`язку з чим до обвинуваченого було застосовано неодноразово привід через ограни внутрішній справ, а в подальшому він був оголошений у розшук.

Крім того, із пояснень ОСОБА_7 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , наданих на виконання ухвали про привід працівникам поліції, вбачається, що остання проживає за вище вказаною адресою, ОСОБА_5 не знає та за її адресою він не проживає.

Вищевикладені обставини, вказують на те, що існує ризик того, що обвинувачений усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та невідворотності покарання за його вчинення буде переховуватися від суду і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ст.197КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії» та «Летельє проти Франції» закріплював, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних корисних злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185, ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, за який законодавством України передбачено покарання у виді позбавлення волі до 5 років, з урахуванням того, що останній у м. Харкові не зареєстрований та не має постійного місця проживання, не працює та немає джерел постійного доходу, не з`являвся до суду, перебуваючи на волі ОСОБА_5 переховувався від суду, чим перешкоджав кримінальному провадженню, у зв`язку з чим був оголошений в розшук, то суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінального покарання може без перешкод залишити місто та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Суд приходить до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, тому вважає що клопотання прокурора слід задовольнити, обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , тобто з 19.06.2020року з 09год.30хв.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Розшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати.

Судове слідство відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185, ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України - відновити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 (шістдесят) діб до 17.08.2020 року включно.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 09 години 30 хвилин 19.06.2020року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 31530,00 гривень у грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок за наступними реквізитами:

одержувач ТУ ДСА України у Харківській області

ЄДРПОУ: 26281249

МФО: 820172

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ

р/р № UA 0006674.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ст. 194 ч. 5 КПК України, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: не відлучатись із населеного пункту, у якому проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та /або роботи; здати на зберігання, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон; утримуватися від спілкування із свідками.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ Харківський слідчий ізолятор.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ Харківський слідчий ізолятор негайно має здійснити розпорядження про звільнення особи з-під варти та повідомити усно і письмово Московський районний суд м. Харкова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави протягом 60 днів.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити в ДУ Харківський слідчий ізолятор.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м.Харкова протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя - ОСОБА_1