Дата документу 28.01.2020 Справа № 314/1471/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/317/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/1471/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.309 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 вересня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває покарання в ДУ «Софіївська виправна колонія (№55)», раніше судимий, останнього разу 23.01.2018 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Невідбутий строк складає 1 рік 10 місяців 27 днів,

визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на 1 рік.
В порядку ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2018, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на 2 роки.
Строк покарання ухвалено відраховувати з 18.09.2019.
Стягнуто з ОСОБА_7 у дохід держави витрати на залучення експерта (висновок експерта від 19.03.2019 №7-451) у розмірі 429,00 грн.
Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, 28.02.2019 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, засуджений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія (№ 55)», що розташована в м. Вільнянськ Запорізької області, маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, знаходячись на прилеглій території їдальні ДУ «Софіївська виправна колонія (№ 55)», знайшов та у подальшому підняв з землі 3 паперових згортки з кристалічною порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно з висновком експерта №7-451 від 19.03.2019 року: «...містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - МЕТАДОН, маса якого складає 0,1403 г (в перерахунку на основу)», тим самим незаконно придбав їх. Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, помістив вищевказані згортки з наркотичним засобом, обіг якого обмежено, метадоном, собі до правої кишені куртки та незаконно зберігаючи їх при собі, був затриманий службовими особами ДУ «Софіївська виправна колонія (№ 55)» на прилеглій території клубу та доставлений до чергової частини зазначеної установи, які під час особистого неповного обшуку цього ж дня виявили сторонні згортки у ОСОБА_7 та які в подальшому в ході огляду місця події о 22 годині 00 хвилин були вилучені працівниками поліції.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 випливає, що вирок місцевого суду є суворим, тому з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинувачений просить його пом`якшити та призначити йому покарання у виді штрафу.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважав вирок законним і обґрунтованим; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок місцевого суду в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Положенням ч.1 ст.404 КПК України передбачено, що вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, зазначеного у вироку, засновані на доказах, досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими та учасниками провадження не оспорюються.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні повністю визнав себе винними, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового розгляду не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний ним злочин.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинений злочин, суд, у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, призначив його, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу винного, який раніше судимий, за місцем відбуття покарання характеризується посередньо, скоїв злочин під час відбування покарання.

Також при призначенні покарання судом враховано наявність обставини, що обтяжує покарання рецидив злочину. До обставин, що пом`якшують покарання судом віднесено щире каяття ОСОБА_7 , активне сприяння ним розкриттю злочинів.

Таким чином, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував та належним чином оцінив всі обставини, на які посилається обвинувачений у своїй апеляційній скарзі.

Призначене судом першої інстанції покарання, з яким згодна колегія суддів, відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Покарання за сукупністю злочинів на підставі ст.71 КК України призначено правильно.

Підстав для призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України не вбачається.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли бути підставою для скасування судового рішення, колегія суддів не встановила.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 вересня 2019 року, стосовно ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4