Справа № 496/4362/19
Провадження № 1-кп/496/166/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, не одруженого, який має середньо-спеціальну освіту, перебував на посаді гранатометника зенітного кулеметного відділення військової частини НОМЕР_1 , військове звання солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

19.09.2016 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 227 солдата строкової військової служби ОСОБА_4 , що прибув з військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 , з 17.09.2016 року зараховано у списки частини, на усі види забезпечення. 20.09.2016 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині)№ 228 солдата строкової військової служби ОСОБА_4 переведено для проходження строкової служби у військову частину НОМЕР_4 , що є штатним підрозділом військової частини НОМЕР_2 .26.12.2016 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 310 солдата строкової військової служби ОСОБА_4 призначено на посаду водія відділення матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_5 , що є штатним підрозділом військової частини НОМЕР_2 .10.05.2017 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 97 солдата строкової військової служби ОСОБА_4 призначено на посаду гранатометника зенітного кулеметного відділення військової частини НОМЕР_1 , що є штатним підрозділом військової частини НОМЕР_4 . ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 у військовому званні «солдат» та проходячи строкову військову службу на посаді гранатометника зенітного кулеметного відділення військової частини НОМЕР_1 в порушення вимог ст.ст. 2, 9,11, 16, 127, 128, 130, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, і передбачаючи спільно небезпечні наслідки, з метою ухилення від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, о 07 годині 00 хвилин 30.07.2017 року, за відсутності поважних причин, залишивши розташування лікарської установи, не з`явився вчасно до військової частини НОМЕР_4 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та станом на 19.09.2019 року до військової частини НОМЕР_4 не з`являвся та вказаний вільний час, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Також пояснив, що дійсно час якій він був відсутній у військовій частині використовував на власний розсуд.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст. 407 КК України не з`явлення вчасно на службу без поважних причин з лікувального закладу до військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем.
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття.

Обставини відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Згідно висновку досудової доповіді, зазначено, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненому, його молодий вік, за місцем служби характеризується негативно, раніше не судимий, обставини які пом`якшують покарання: щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено та призначає покарання у межах, встановлених санкцією ч.4 ст.407 КК України, у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , без ізоляції від суспільства і досягне мети при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази та судові витрати у даному кримінальному провадженні - відсутні.
Цивільний позов по справі заявлений не був.
Запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 371-373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 , якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши ОСОБА_4 із-під варти в залі суду.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 з випробувальним строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду у період з 19.09.2019 року до 10.01.2020 року, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1