Справа № 280/1264/16-к
Вирок
Іменем України

24 червня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0000691 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красилів Хмельницької області, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою в АДРЕСА_1 , раніше судимого 18.06.2015 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці, з іспитовим строком 3 роки,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Хабаровськ Російської Федерації, без громадянства, не одруженого, працюючого неофіційно на виробництві по виготовленню гранітних пам`ятників, з середньою освітою, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого 30.12.2014 року Коростишівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

18.09.2016 року близько 14 години 00 хвилин після розпиття спиртних напоїв у будинку гр. ОСОБА_12 по АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вирішили вчинити розбійний напад, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , з проникненням у його житло в АДРЕСА_2 .

Цього ж дня близько 15 години ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибули до вказаного вище будинку, всередині якого знаходився потерпілий ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 розподілили між собою злочинні ролі, відповідно до яких ОСОБА_8 повинен був знаходитись біля домоволодіння ОСОБА_7 і в разі появи сторонніх осіб повідомити про це ОСОБА_9 , а останній в свою чергу проникнути на територію домоволодіння та у будинок потерпілого.

Продовжуючи свої злочинні дії, діючи за попередньою злочинною змовою, відповідно до розподілених між собою ролей, ОСОБА_8 взяв невстановлений у ході досудового розслідування предмет та залишався за вхідними дверима на ганку будинку потерпілого, а ОСОБА_9 , якого ОСОБА_7 раніше добре знав, через незачинені вхідні двері зайшов всередину будинку до потерпілого під вигаданим приводом розміну купюри номіналом 100грн на купюри меншим номіналом. Проте, ОСОБА_7 відмовив ОСОБА_9 , мотивуючи тим, що немає чим розміняти. Після того як ОСОБА_9 у супроводі потерпілого вийшов з будинку на ганок, ОСОБА_8 , діючи за попередньою домовленістю, із-за вхідних дверей наніс ОСОБА_7 один удар невстановленим у ході досудового розслідування предметом по голові, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на підлогу, а з кишені його одягу випав мобільний телефон «Nokia 1280». Після цього, обидва обвинувачених почали кулаками та ногами наносити численні удари по обличчю, голові та тулубу потерпілого, від чого потерпілий втратив свідомість.

Внаслідок вказаних дій обвинувачених потерпілому спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на волосистій частині голови, синців та крововиливу на обличчі, струсу головного мозку, які відповідно до висновку судово медичної експертизи №2550 від 12.10.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

У подальшому, користуючись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , незаконно заволоділи мобільним телефоном потерпілого. Не припиняючи своїх злочинних дій, обвинувачені проникли через незамкнені двері до будинку ОСОБА_7 , де не знайшовши цінних речей та коштів, з місця злочину зникли, заволодівши мобільним телефоном «Nokia 1280», яким розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальної шкоди на суму 225 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні даного злочину визнав частково, однак не згоден з обвинуваченням, стверджує, що інкримінований злочин вчинив самостійно без участі ОСОБА_9 та без попередньої змови з останнім. В судовому засіданні дав наступні показання. 17.09.2016 року він разом з ОСОБА_13 приїхали в с. Високий Камінь на відпочинок. 18.09.2016р він, ОСОБА_14 , його брат, сестра та подруга відпочивали, придбавши спиртне в магазині. Коли закінчилось спиртне, вирішили, що він разом з ОСОБА_9 ( ОСОБА_14 запропонував піти) підуть до потерпілого купувати самогон. Мова про потерпілого за столом конкретно не велася, хтось з присутніх повідомив, що у нього можна придбати горілку, і що у потерпілого є сейф, де знаходяться грошові кошти (За день до події вони з ОСОБА_15 гуляли по селу, останній розповідав про те. хто де живе з його родичів, в тому числі, і де живе потерпілий). Прийшли до домоволодіння потерпілого - ОСОБА_14 залишився чекати на вулиці, бо до цього в нього з потерпілим був конфлікт, він зайшов через хвіртку на подвір`я, пішов до будинку, подзвонив у дзвінок, постукав у вікно (звернув увагу на ключі, що лежали на підвіконні). Потерпілий вийшов, вони зайшли з ним у веранду, він попросив у нього самогону, на що потерпілий відповів відмовою так як він обвинуваченого не знає. Виник словесний конфлікт, потерпілий почав казати аби йшов з будинку. Коли він вийшов на ганок з будинку, а потерпілий йшов за ним, то розвернувся і наніс потерпілому удар, так як той не захотів продавати горілку. Потерпілий впав, вдарився головою, то наніс йому ще декілька ударів, потерпілий кричав. Де в цей момент був ОСОБА_14 , не звертав уваги. Коли падав потерпілий, в нього з кишені випав мобільний телефон, і вирішив його забрати. Потім зайшов в будинок, у нього виник умисел викрасти цінні речі, тому пройшовся по будинку, нічого цінного не виявив. Взяв ключі, які помітив раніше, зайшов в комірчину, побачив сейф, однак цим ключем сейф не відкрив, поклав ключа до кишені. Чи заходив ОСОБА_14 до будинку він не бачив. Вийшов на вулицю, побачив ОСОБА_14 , кинув йому ключа та сказав подивитися чи є щось в гаражі або в сараї. Сам повернувся до будинку. Потім бачив як ОСОБА_14 тримав за плече якийсь чоловік біля воріт. Почав втікати, вибіг на дорогу, пройшов повз якогось хлопчини, що стояв, потім почав бігти не знаючи куди. ОСОБА_14 його наздогнав біля річки і вони побігли разом на центральну дорогу. Прийшли до ОСОБА_15 , якому він розповів про те, що побив діда. Вони взяли велосипеди та поїхали. Попередньої домовленості між ним та ОСОБА_14 на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень не було, факт перебування в стані алкогольного сп`яніння визнає.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні даного злочину не визнав в повному обсязі. Стверджує, що з приводу незаконного заволодіння майном потерпілого попередньо мови не було. Приїхали до хлопців в село відпочивати. Він деякий час проживав в цьому селі, знав потерпілого та те, що він торгує самогоном, він особисто раніше в нього купував, раніше бував в його будинку, допомагав. Розпиваючи спиртні напої, в розмові промайнуло мимохідь про те, що в потерпілого є сейф, без конкретної мети. До даної події з потерпілим він посварився, оскільки той продавав горілку хворій матері. Коли він з ОСОБА_16 прийшли до будинку потерпілого, він залишився чекати ОСОБА_16 на вулиці біля прицепу метрів 20-30 від будинку, а той пішов до потерпілого. Коли почув крики діда, підійшов до подвір`я, побачив потерпілого, що лежав на ганку, ОСОБА_16 в дворі не було. Зайшов в двір, йшов в сторону потерпілого, пройшов половину відстані, за 3-4 метри до ганку побачив ОСОБА_16 , який вийшов з будинку, кинув йому ключі та сказав подивитися чи є щось в сараях. Ключі він тримав у руках. ОСОБА_16 зайшов назад до будинку. Підійшов до потерпілого, подивився, розвернувся, дійшов до середини двору, але біля хвіртки його затримав брат ОСОБА_17 і почав кричати. Він висмикнувся і також побіг, бо злякався. Прийшли вдвох до ОСОБА_15 , бачив у ОСОБА_16 мобільний телефон, пояснивши, що забрав його у потерпілого. Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння визнає.

В судовому засідання потерпілий ОСОБА_7 , 1935 р.н., пояснив, що знайомий з ОСОБА_9 , так як він є місцевим жителем, раніше приходив допомагати по господарству, з ОСОБА_8 незнайомий. В день події вхідні двері його будинку були закриті. Стверджує, що побачив у вікні ОСОБА_18 , відкрив йому двері до будинку саме тому, що знає його. Іншого обвинуваченого він не бачив. ОСОБА_19 звернувся із проханням розміняти 100 гривень, при цьому ходив по його будинку як господар. Розміняти гроші він відмовився, зазначивши про те, що грошей немає. ОСОБА_19 почав виходити з будинку, потерпілий пішов за ним аби закрити двері, за дверима стояв інший, який вдарив по голові ззаду в потилицю. Чим саме вдарили потерпілий не бачив, припускає, що удар був «уголком». В момент удару був на ганку, від удару, який був неочікуваним, впав. Коли він впав, били по голові і тулубу, в тому числі ногами, так як в нього були поламані (вибиті) зуби, втратив свідомість. Викрали телефон. Чітко зазначає, що ОСОБА_20 не міг нанести йому удар, так як в руках у нього нічого не було і удар був ззаду. ОСОБА_9 чомусь був в окулярах, хоча до цього їх не носив. В ході судового розгляду змінене прокурором обвинувачення підтримав, просить суворо покарати обвинувачених.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснила, що являється донькою потерпілого ОСОБА_7 , з обвинуваченими раніше не знайома. Батько проживає в селі Високий Камінь Коростишівського району, живе сам. Зазначила, що їй подзвонила мама та повідомила про те, що побили батька. По приїзду через хвилин 40 в будинку виявили батька, який був побитий, весь в крові, з перев`язаною головою, були калюжі крові, знаходився в запамороченні, викликали швидку допомогу. Вона забрала батька та повезла в Коростишівську лікарню, там з ним знаходилась цілий тиждень. Стан його здоров`я був тяжким, він не вставав, була розбита щелепа, ніс. Після вказаної події стан здоров`я батька погіршився, йому робили операцію. Зі слів батька їй відомо, що він відкрив двері, говорив з кимось, потім його вдарили по голові ззаду, таким чином зрозумів, що осіб було двоє. Задня частина голови батька розсічена. Він впав, його били ногами, втратив свідомість. Рідний брат батька, ОСОБА_22 (на даний час помер), який жив через дорогу, почувши щось, прибіг, бачив осіб, які били, потім ці хлопці розбіглися, втекли. ОСОБА_22 розповідав, що когось із хлопців він зловив за куртку в дворі, всі шафи були відкриті, зникли ключі від будинку та сараю. На веранді біля дверей була велика калюжа крові, на одній із подушок в кімнаті були сліди крові, кров була і в іншій кімнаті будинку. В домоволодінні в момент її приїзду був безлад, викрадено мобільний телефон батька та коробочку зі слуховим апаратом. Телефон повернули. Вважає, що померлий брат ОСОБА_22 врятував її батька.

Одним з доказів на обгрунтування вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стороною обвинувачення зазначено показання свідка ОСОБА_22 , 1938р.н., рідного брата потерпілого ОСОБА_7 , 1935р.н. Однак, з копії актового запису про смерть №2695 від 20.11.2017р. (а.п.76 том 4) вбачається, що свідок ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 79 років.

За письмовим клопотанням прокурора (проти задоволення якого ніхто з учасників судового розгляду не заперечив) про оголошення протоколу допиту свідка ОСОБА_22 та дослідження звукозапису допиту свідка в судовому засіданні 10.01.2017 року, яке судом задоволено частково - лише в частині дослідження звукозапису допиту особи свідка безпосередньо судом в судовому засіданні 10.01.2017р. попереднім складом суду, в судовому засіданні даним складом суду досліджувався диск із звукозаписом допиту свідка ОСОБА_22 .

В судовому засіданні 10.01.2017р. свідок ОСОБА_22 , якому судом були роз`яснені відповідні права та який був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань суду, в присутності прокурора, захисників обвинувачених, самих обвинувачених, погодився дати показання і повідомив наступне. З обвинуваченими не знайомий, потерпілий ОСОБА_7 є його братом. 18.09.2016р. близько 14-20 год він вийшов зі свого будинку на дорогу та почув крики у дворі свого брата - потерпілого ОСОБА_7 . Підійшовши ближче до воріт будинку, бачив, як один невідомий побіг за хлів до городу, а інший знаходився в хаті. Веранда була відкритою, він підійшов та побачив брата, ОСОБА_7 , який лежав на порозі веранди, в калюжі крові. У нього була побита голова. В цей момент один з обвинувачених вибігає з хати, переступає через лежачого потерпілого і свідку вдалося його схватити за рукав куртки. В лівій руці обвинувачений, що вибігав з хати, тримав зв`язку ключів (сказав, що ключі його), більше нічого не казав, вирвався та почав бігти. Коли підходив до подвір`я брата так як почув крики, взяв із собою невелику палку, яку кинув в бік втікаючого з будинку. Повз будинок йшов їх односелець ОСОБА_23 , який бачив вибігаючих обвинувачених, та повідомив, що з хати вибігав ОСОБА_19 (він його знає), а за хлів побіг ОСОБА_14 . Ворота до будинку брата є невисокими, відстань від воріт до веранди становить близько 15-20 метрів, з дороги веранда проглядається. Обличчя втікаючого за хлів обвинуваченого не бачив, бачив цю особу зі спини. Вказав, що за день до події бачив їх вдвох в селі, в білих сорочках. В подальшому викликав працівників поліції та швидку допомогу.

Суд вважає дані під присягою показання померлого свідка ОСОБА_22 належним та допустимим доказом, таким, що в сукупності з іншими дослідженими доказами підтверджує пред`явлене ОСОБА_16 та ОСОБА_14 обвинувачення. Як сторона обвинувачення, так і сторона захисту кожний окремо скористались своїм правом на поставлення під час допиту вказаного свідка відповідних запитань в залі суду. При цьому суд звертає увагу, що вирок суду про доведеність вини обвинувачених не грунтується та не заснований лише виключно або вирішальною, переважною мірою на цих показаннях свідка ОСОБА_22 .

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 19 листопада 2019 року справа № 750/5745/15-к провадження № 51-10195км18, де зазначено: водночас, дослідивши показання, суд повинен дати їм оцінку з погляду допустимості, належності та достовірності, враховуючи, у тому числі, наскільки були забезпечені права сторони під час допиту особи в минулому розгляді. Факт неможливості допиту цієї особи під час нового судового розгляду має враховуватися судом при оцінці достовірності цього доказу у сукупності з іншими доказами у справі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що знайомий з потерпілим ОСОБА_7 , так як він проживає в селі Високий камінь, де живе його бабуся, та знайомий з обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_8 (познайомився за рік до події), в неприязних стосунках з вказаними особами не перебуває. Події мали місце восени 2016 року. Він, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зустрілися у нього в селі Козіївка Коростишівського району, куди обвинувачені приїхали. Викликали таксі та поїхали на заправку, де купили спиртні напої. Сиділи, випивали, до них прийшли сестра ОСОБА_9 з братом, всього їх було п`ятеро, всі, крім сестри, вживали спиртне. Під час вживання спиртних напоїв, мимохідь виникали розмови стосовно потерпілого, який торгує «самогонкою» та що у діда (потерпілого) є сейф. Про зброю та сейф присутнім сказав він (свідок), але зазначив, що про сейф знають всі, так як коли до діда приходять люди, то потерпілий гроші кладе в сейф та саме звідти віддає решту. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишились ночувати у його бабусі, а він пішов до сусіднього будинку і був там. Наступного дня вони зустрілися, знову випивали, випили всю горілку, яку купували на заправці, він заснув. Мали намір придбати ще горілки за гроші, які були у ОСОБА_9 . Коли прокинувся, прийшов ОСОБА_20 з ОСОБА_24 . ОСОБА_9 до будинку не заходив, був у дворі, зайшов ОСОБА_8 , розбудив та сказав: «побив чи побили діда, потрібно їхати звідси», за сплином часу точного вислову свідок не пам`ятає. ОСОБА_9 нервував, метушився, з яких причин - не відомо. Про обставини події йому нічого не повідомляли, він не питав та не цікавився. Припускає, що хлопці (обвинувачені) ходили за горілкою до потерпілого, так як він торгував «самогонкою», а в них вже закінчилось спиртне. В подальшому, він та ОСОБА_8 сіли на велосипеди та поїхали по домам. ОСОБА_9 пішов пішки, раніше від них. Він поїхав до м. Коростишів, так як там проживає в цивільному шлюбі, а ОСОБА_8 поїхав до м. Малин, де жив. По часу з моменту як його розбудили та вони поїхали по домам, пройшло хвилин 20.

Свідок ОСОБА_25 показав, що знайомий з потерпілим, знає обвинуваченого ОСОБА_14 , з ОСОБА_16 не знайомий. В день події після обіду він стояв на подвір`ї, метрів за 100 від будинку, почув крики від ОСОБА_17 «що ви хочете» чи «що вам треба». Разом з братом ОСОБА_26 зайшли на подвір`я. Свідок вперше побачив ОСОБА_14 , коли той стояв на ганку при відкритих дверях, далі ОСОБА_14 вибіг з дверей будинку, був одягнутий в чорну «кенгурушку» з капюшоном, добре його роздивився. ОСОБА_16 побачив пізніше, він був за сіновалом. Біля воріт з дороги видно веранду, сходинки, потерпілий був на веранді. Відстань від воріт до будинку близько 15-20 м. Брат потерпілого схопив ОСОБА_14 , коли той біг в сторону воріт, але не втримав його, ОСОБА_14 вирвався, пробіг повз, в кармані у нього була в`язка ключів. За ним він не побіг, так як не наздогнав би. Вони підійшли, ОСОБА_17 був повністю побитий, лице в крові, викликали швидку допомогу та працівників поліції. Питали в потерпілого про те, що сталося, він нічого не казав, бо в нього була розбита голова.

Винуватість обвинувачених в пред`явленому обвинуваченні повністю підтверджується і сукупністю наступних безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів:

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.09.2016 року, за номером кримінального провадження 0000691 внесено відомості до ЄРДР за фактом проникнення 18.09.2016 близько 15 години ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 на територію домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_2 , де застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я особи, вчинили напад на ОСОБА_7 , під час якого заволоділи належним йому мобільним телефоном марки Нокіа, спричинивши цим самим останньому матеріальної шкоди.

Згідно повідомлення слідчого Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_27 від 18.09.2016р, у кримінальному провадженні за № 0000691 від 18.09.2016р розпочато досудове розслідування по факту розбійного нападу на ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 , за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 3 ст. 187 КК України.

Постановою т.в.о. начальника слідчого відділу Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_28 від 18.09.2016р, у кримінальному провадженні № 0000691 визначено склад слідчої групи.

Постановою першого заступника керівника Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_29 від 19.09.2016р, у кримінальному провадженні № 0000691 визначено склад групи прокурорів.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.09.2016 року, ОСОБА_7 повідомив про те, що близько 14 год 10 хв невстановлена особа відносно нього здійснила розбійний напад за адресою в АДРЕСА_2 , спричинивши тілесні ушкодження.

Згідно письмової заяви ОСОБА_7 від 18.09.2016р, адресованої слідчому Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області та прийнятої слідчим ОСОБА_30 , останній просить залучити його як потерпілого по кримінальному провадженню № 0000691, по факту розбійного нападу в с. Високий Камінь Коростишівського району Житомирської області.

Згідно протоколу огляду місця події від 19.09.2016 року та фото таблиць зображень до нього, проведеного на території домоволодіння за адресою в АДРЕСА_2 , на підставі письмового дозволу ОСОБА_31 від 19.09.2016р, яка є власником будинку, вбачається, що встановлено загальний вид території домоволодіння, розміщення об`єктів на подвір`ї будинку, зафіксовано наявність слідів бурого кольору схожих на кров на бетонному порозі будинку з їх детальним видом, детальний вид обстановки в приміщенні кімнат будинку та загальний вигляд розташування речей в кімнатах, загальний вид розміщення одягу, оглянуто одяг, на якому наявне накладення слідів бурого кольору схожих на кров (піджак чоловічий коричневого кольору, теніска чоловіча білого кольору), подушку з слідами бурого кольору схожими на кров, загальний та детальний вид слідів бурого кольору схожих на кров на внутрішній стороні дверей в кімнату (прихожа). На дверях до кімнати № 1 виявлено фрагмент сліду пальця руки, пляму бурого кольору, два фрагменти слідів пальців рук на внутрішній правій дверній створці, фрагменти слідів пальців рук внутрішнього боку дверей до кімнати № 2. Піджак, теніска зі слідами плям бурого кольору, книжка (брошура) з написом Нокіа моделі 1280 вилучені до Коростишівського ВП.

Постановою слідчого Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ст. сержанта поліції ОСОБА_32 від 19.09.2016р про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження, два марлевих тампони зі змивами речовини бурого кольору ззовні схожого на кров (запаковані до паперового конверту № 1 та № 2), піджак чоловічий коричневого кольору та теніску чоловічу зі слідами речовини бурого кольору ззовні схожої на кров, фрагмент сліду пальців рук, скопійованих на СТ № 1 розміром 15х50 мм, марлевий тампон зі змивом речовини бурого кольору ззовні схожого на кров (запакований до паперового конверту № 3), фрагмент сліду пальців рук, скопійованих на СТ № 2 розміром 17х32 мм, наволочка зі слідами речовини бурого кольору ззовні схожу на кров, брошура інструкція до мобільного телефону марки Nokia моделі 1280, фрагмент сліду пальців рук, скопійованих на СТ № 3 розміром 50х76 мм, наволочка зі слідами речовини бурого кольору ззовні схожу на кров, виявлені та вилучені в ході ОМП від 19.09.2016р за адресою в АДРЕСА_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000691 від 18.09.2016 року.

Згідно рапорту ст. о/у Коростишівського ВП майора поліції ОСОБА_33 від 18.09.2016р, в ході проведення першочергових оперативно розшукових заходів по розкриттю розбійного нападу відносно ОСОБА_7 , що мав місце 18.09.2016р близько 15 год 00 хв в с. В. Камінь Коростишівського району встановлено, що одним із нападників являється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець с. Новогородецьке Коростишівського району, на якого прямо вказав свідок ОСОБА_25 , мешканець с. В. Камінь Коростишівського району.

Згідно рапорту ст. о/у Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_34 від 18.09.2016р, в ході проведення першочергових оперативно розшукових заходів по ЄРДР № 0000691 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 КК України, встановлено, що даний злочин скоїв громадянин на ім`я ОСОБА_14 . При проведенні додаткових ОРЗ було встановлено особу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Красилів Хмельницької області.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 18.09.2016р, ОСОБА_8 затриманий 18.09.2016р о 23 годині за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Постановою слідчого Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_27 від 19.09.2016р про визнання об`єктів, вилучених під час огляду предмету речовим доказом, мобільний телефон марки «Nokia» моделі 1280 (ІМЕІ НОМЕР_1 ), вилучений 18.09.2016р у ОСОБА_8 під час затримання останнього та його обшуку, визнано речовим доказом по матеріалах досудового розслідування за № 0000691 від 18.09.2016р.

Ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 20.09.2016р, за клопотанням слідчого СВ Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_27 , до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 20.09.2016р накладено арешт на майно, вилучене 18.09.2016р у ході проведення обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК Украйни ОСОБА_8 у приміщенні Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, а саме мобільного телефону «Нокиа» моделі 1280 ІМЕІ: НОМЕР_1 , із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», абонентський номер НОМЕР_2 .

Згідно висновку експерта - товарознавця від 26.09.2016р, станом на 18.09.2016р вартість мобільного телефону марки «Nokia» моделі 1280, з урахуванням відсотку носу, складає 225 грн 00 коп.

Згідно протоколу про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 24.09.2016р, слідчим Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_27 , в період часу з 11 год 35 хв по 11 год 45 хв, в приміщенні Коростишівської центральної районної лікарні ім. Д.І. Потєхіна за адресою у м. Коростишів, вул. Героїв Небесної Сотні, 58, на підставі постанови прокурора Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 , за участю медичної сестри ОСОБА_35 , здійснено відібрання зразків крові у потерпілого ОСОБА_36 , 1935 р.н., для проведення судових експертиз.

Згідно висновку судово імунологічної експертизи за № 1012 від 13.10.2016р, призначеної постановою слідчого Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_27 від 24.09.2016р, кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти А і анти В за ізосерологічною системою АВО. У вирізці із марлевого тампону ( об.№ 1) слідів крові не знайдено.

Згідно висновку судово імунологічної експертизи за № 1011 від 13.10.2016р, призначеної постановою слідчого Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_27 від 24.09.2016р, кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти А і анти В за ізосерологічною системою АВО. У вирізці із марлевого тампону (об.№ 1) знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в об. № 1 виявлено антиген Н. Походження даного антигена в об. № 1 можливе за рахунок крові будь якої особи, організму якої властивий антиген Н. Такою особою може бути і потерпілий ОСОБА_7 , оскільки йому властивий антиген Н в межах системи АВО.

Згідно висновку судово імунологічної експертизи за № 1010 від 13.10.2016р, призначеної постановою слідчого Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_27 від 24.09.2016р, кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти А і анти В за ізосерологічною системою АВО. У вирізці із марлевого тампону (об.№ 1) знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в об. № 1 групову належність крові не встановлено через не виявлення антигенів.

Згідно висновку судово імунологічної експертизи за № 1008 від 13.10.2016р, призначеної постановою слідчого Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_27 від 24.09.2016р, кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти А і анти В за ізосерологічною системою АВО. У вирізці із наволочки (об.№ 1) знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в об. № 1 виявлено антиген Н. Походження даного антигена в об. № 1 можливе за рахунок крові будь якої особи, організму якої властивий антиген Н. Такою особою може бути і потерпілий ОСОБА_7 , оскільки йому властивий антиген Н в межах системи АВО.

Згідно висновку судово імунологічної експертизи за № 1007 від 13.10.2016р, призначеної постановою слідчого Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_27 від 24.09.2016р, кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти А і анти В за ізосерологічною системою АВО. У вирізці із піджака (об.№ 1-5) та із теніски (об. №6-9) знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в об. № 1-9 виявлений антиген Н. Походження даного антигена в зазначених об`єктах можливе за рахунок крові будь якої особи, організму якої властивий антиген Н в межах системи АВО. Такою особою може бути і потерпілий ОСОБА_7 , оскільки йому властивий антиген Н в межах системи АВО.

Згідно висновку судово імунологічної експертизи за № 1009 від 13.10.2016р, призначеної постановою слідчого Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_27 від 24.09.2016р, кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти А і анти В за ізосерологічною системою АВО. У вирізці із наволочки (об.№ 1) знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в об. № 1 виявлено антиген Н. Походження даного антигена в об.№ 1 можливе за рахунок крові будь якої особи, організму якої властивий антиген Н. Такою особою може бути і потерпілий ОСОБА_7 , оскільки йому властивий антиген Н в межах системи АВО.

Згідно висновку судової дактилоскопічної експертизи № 1/3401 від 19.10.2016р, сліди папілярних узорів з рук з найбільшими розмірами по вісях 16 мм на 18 мм (стрічка 1), 11 мм на 19 мм, 10 мм на 21 мм (стрічка 2), 12 мм на 20 мм, 11 мм на 12 мм, 15 мм на 19 мм (стрічка 3), які вилучені під час огляду місця події від 19.09.2016р за адресою в АДРЕСА_3 , для ідентифікації за ними особи непридатні. Встановити, чи залишені сліди папілярних узорів рук з найбільшими розмірами по вісях 16 мм на 18 мм (стрічка 1), 11 мм на 19 мм, 10 мм на 21 мм (стрічка 2), 12 мм на 20 мм, 11 мм на 12 мм, 15 мм на 19 мм (стрічка 3) пальцями рук чи долонними поверхнями рук осіб, дактилоскопічні карти яких надані на дослідження та заповнені на імена ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не можливо у зв`язку з визнанням зазначених слідів непридатними для ідентифікації за ними особи.

Ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 27.09.2016р, за клопотанням слідчого СВ Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_27 , до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно висновку судово медичної експертизи №2550 від 12.10.2016р у ОСОБА_7 було виявлено забійну рану на волосистій частині голови, синці та крововиливи на обличчі, струс головного мозку, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено 18.09.2016 р та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Встановити клінічний діагноз: «Перелом кісток носа» в підсумках не вказується, оскільки на час проведення судово медичної експертизи рентгенограми кісток носу не надані.

Письмовою розпискою ОСОБА_7 від 28.09.2016р підтверджено отримання останнім від працівників поліції мобільний телефон марки Нокіа моделі 1280, викрадений внаслідок розбійного нападу 18.09.2016р.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 24.10.2016 та відео диску до нього, проведеного за участю ОСОБА_9 , останній розповів про обставини події 18.09.2016р на місці в АДРЕСА_3 вказав на місце, де чекав ОСОБА_8 .

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 02.11.2016 та відео диску до нього, проведеного за участю ОСОБА_8 , останній розповів про обставини вчинення злочину 18.09.2016р, на місці в АДРЕСА_3 вказав на територію домоволодіння ОСОБА_7 , детально та послідовно розповів та показав механізм спричинення ударів потерпілому.

За висновком Коростишівської ЦРЛ ім. Д.І. Потєхіна від 18.09.2016р, ОСОБА_9 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, 0.7 проміле.

Версія обвинувачених про те, що злочин вчинено лише обвинуваченим ОСОБА_8 є неспроможною і спростовується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, дана версія подій суперечить чітким і послідовним показанням самого потерпілого ОСОБА_7 , який стверджував в суді, що до нього в будинок зайшов саме обвинувачений ОСОБА_14 , якого він добре знав до цього, поводився в будинку як господар, також стверджує, що сам ОСОБА_20 не міг нанести йому удар, так як в руках у нього нічого не було, він стояв перед потерпілим на ганку, а удар був нанесений іншою особою по голові потерпілого ззаду. Місце розташування забійної рани потерпілого в тім`яній ділянці зправа дещо з переходом в потиличну підтверджено висновком судово-медичної експертизи. Потерпілий після події розповів обставини нападу свідку ОСОБА_21 своїй дочці, особисто зазначив їй, що осіб було 2, під час розмови на ганку хтось вдарив його по голові ззаду, потім продовжували бити. Свідок ОСОБА_22 та ОСОБА_25 , які хоча і не були очевидцями події самого нападу, особисто бачили і сприймали події, що розгортались в подальшому і впізнали ОСОБА_18 як особу, яка вибігала з хати, переступаючи потерпілого, був схоплений за плече, тримав в руках ключі, а іншим, який побіг за хату, був ОСОБА_37 .

Крім того, версія обвинувачених суперечить іншим об`єктивним доказам, що досліджені безпосередньо в засіданні суду, в тому числі висновку експертизи. Показання потерпілого, свідків логічні і послідовні в своїй сукупності і взаємозв`язку, узгоджуються в деталях не тільки один з одним, а і з письмовими доказами, при цьому стороною захисту не спростовані. Під час проведення слідчого експерименту за участі захисника підозрюваний ОСОБА_8 стверджував про те, що саме ОСОБА_14 кинув в`язку ключів, сказав відчиняти сарай, а ОСОБА_14 через деякий час повідомив, що «нічого немає і він нічого не знайшов». По дорозі до потерпілого мали розмову про сейф з цінностями. Суд відхиляє твердження ОСОБА_8 та доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про непричетність ОСОБА_9 до розбою та відсутність попередньої змови.

Доводи обвинувачених про те, що потерпілий та свідки їх оговорюють, будь-якими належними та допустимими доказами не підтверджені, недостовірність показань не доведена, отже судом такі припущення не приймаються.

За загальним визначенням розбій як злочин проти власності, це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Розбій належить до усічених складів злочину, вважається завершеним з моменту вчинення самого нападу. У разі вчинення розбою посягання відбувається на основний безпосередній об`єкт - право власності, на який насамперед спрямований цей злочин, та на додатковий безпосередній об`єкт, у зв`язку із посяганням на право власності життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Однією з ознак, що характеризують розбій, є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність, раптовість, небезпечність й спрямованість таких дій на подолання опору щодо особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою розбою від грабежу. При розмежуванні грабежу та розбою визначальним є не тільки наслідки, що настали в результаті застосування насильства до потерпілого, а й сам спосіб дії винних осіб, що враховується судом при кваліфікації дій обвинувачених.

Потерпілому ОСОБА_7 внаслідок вчиненого нападу заподіяно легкі тілесні ушкодження, які не потягли короткочасного розладу здоров`я. Суд приходить до висновку, з огляду на встановлені фактичні обставини провадження, вік потерпілого, про втрату свідомості потерпілим ОСОБА_7 одразу після вчиненого нападу на нього, що свідчить на користь того, що застосоване до нього насильство було небезпечним для його життя та здоров`я.

Колегія суддів приходить до висновку, що на правильність висновків суду жодним чином не впливає той факт, що органом досудового розслідування та судом не було встановлено предмету, яким було завдано потерпілому удар в область голови ззаду.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він не причетний до злочину, вважає їх надуманими, непереконливими, і такими, що спрямовані на уникнення покарання. Обрану обвинуваченим версію подій суд вважає реалізацією обвинуваченим свого конституційного права на захист.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_8 , вважає їх непереконливими, спрямованими на зменшення обсягу своєї вини. Обрану обвинуваченим версію подій суд вважає реалізацією обвинуваченим свого конституційного права на захист.

Установивши в порядку статті 91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, належність та допустимість доказів, з урахуванням доводів сторони захисту та наведенням мотивів на їх спростування, колегія суддів приходить до твердого переконання про доведеність поза розумним сумнівом вини обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні даного злочину, і ці їх умисні дії кваліфікує за ст.187 ч.3 КК України кожного як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням в житло та сховище.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до категорії особливо тяжкого, особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують і обтяжують їх відповідальність.

Так, пом`якшуючих відповідальність обвинувачених обставин судом не встановлено. Обтяжуючими відповідальність обвинувачених обставинами судом встановлено вчинення злочину щодо особи похилого віку, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд враховує те, що ОСОБА_8 раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку, встановленого вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 18.06.2015 року, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку в нарколога, психіатра не перебуває, сталих соціальних зв`язків не має, враховуючи також виступ в судових дебатах, де ОСОБА_8 повідомив, що щиро шкодує про те, що сталося, мав достатньо часу аби це усвідомити, думку прокурора, потерпілого, який наполягає на суворості покарання, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе із призначенням покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, що належить відбувати реально.

При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та попередження вчинення нових злочинів, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчиненню нових злочинів.

Суд враховує те, що ОСОБА_9 раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку, встановленого вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 30.12.2014 року, є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується негативно, неофіційно працював, на обліку в нарколога, психіатра не перебуває, сталих соціальних зв`язків не має, враховуючи також виступ в судових дебатах, де ОСОБА_9 повідомив, що виніс для себе суворий урок, думку прокурора, потерпілого, який наполягає на суворості покарання, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе із призначенням покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, що належить відбувати реально.

При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та попередження вчинення нових злочинів, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_9 та запобігання вчиненню нових злочинів.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити попередній тримання під вартою.

Цивільний позов по справі потерпілим не заявлявся.

Речові докази марлеві тампони зі змивами речовин бурого кольору, фрагменти слідів пальців рук розміром 15х50мм, 17х32мм, 50х76мм, наволочки зі слідами речовин бурого кольору, піджак чоловічий коричневого кольору, теніску чоловічу, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Коростишівського відділення поліції знищити; інструкцію до мобільного телефону «Nokia 1280», мобільний телефон «Nokia 1280» - залишити потерпілому.

З обвинувачених підлягають стягненню судові витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в розмірі 351 грн 84 коп.

Арешт, накладений ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 20.09.2016 року на мобільний телефон «Nokia 1280» та сім карту ПрАТ «Київстар» - зняти.

Також суд звертає увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018р., згідно п.п.104, 105, 106 обов`язкових для суду першої інстанції висновків якої якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України), таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, та призначити покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України з врахуванням вироку Красилівського районного суду Хмельницької області від 18.06.2015р. приєднати частково невідбуте покарання та призначити ОСОБА_8 остаточну міру покарання у виді 8 (восьми) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з часу його затримання, тобто з 18.09.2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбутого покарання час його тримання під вартою, а саме: в період з 18 вересня 2016 року по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, та призначити покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України з врахуванням вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 30.12.2014р. приєднати частково невідбуте покарання та призначити ОСОБА_9 остаточну міру покарання у виді 8 (восьми) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з часу затримання, тобто з 27.09.2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_9 в строк відбутого покарання час його тримання під вартою, а саме: в період з 27 вересня 2016 року по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити попередній тримання під вартою, продовживши його дію на 60 діб до 22 серпня 2020 року включно.

Речові докази марлеві тампони зі змивами речовин бурого кольору, фрагменти слідів пальців рук розміром 15х50мм, 17х32мм, 50х76мм, наволочки зі слідами речовин бурого кольору, піджак чоловічий коричневого кольору, теніску чоловічу, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Коростишівського відділення поліції знищити; інструкцію до мобільного телефону «Nokia 1280», мобільний телефон «Nokia 1280» - залишити потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави 351 (триста п`ятдесят одна) гривень 84 коп судових витрат за проведення дактилоскопічної експертизи в рівних частках, тобто по 175грн 92коп з кожного.

Арешт, накладений ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 20.09.2016 року на мобільний телефон «Nokia 1280» та сім карту ПрАТ «Київстар» - зняти.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів, починаючи з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченим, прокурору, захисникам, направити потерпілому.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3