ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/419/19 Справа № 711/5283/19 Категорія: ч.1 ст. 309 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря судового засідання прокурора обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси матеріали кримінального провадження №0001913 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 серпня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Золотоноша Черкаської області, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
1) 17.06.2016 Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч.4 ст. 407 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 10200 грн.;
2) 13.12.2017 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік;
3) 09.08.2018 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України новий строк частково приєднано до невідбутого покарання у вигляді 06 місяців позбавлення волі за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2017 та визначено остаточно до відбуття 03 роки 06 місяців позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком два роки.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання 2 роки 5 місяців 12 днів позбавлення волі за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.08.2018, визначивши остаточно до відбуття чотири роки позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з 27.08.2019.

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1884,12 грн.

Вирішена доля речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

встановила:

Вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він, за раптово виниклим умислом на незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», 16.04.2019 приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області, що знаходиться за адресою: Черкаська область, смт. Чорнобай, вул. Центральна, 134, де незаконно придбав шляхом привласнення знахідки у приміщенні вбиральні суду пакунок, у якому містилось 9 поліетиленових пакетів із вмістом подрібненої речовини рослинного походження. Після чого, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, незаконно придбаний наркотичний засіб ОСОБА_7 , будучи особою яка ув`язнена та перебуває у місцях позбавлення волі, у 9 пакетах таємно приховав у своєму тілі, а саме: помістив до свого анального отвору, та перевіз з будинку правосуддя до Державної установи «Черкаського слідчого ізолятору», що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 234, та зберігав при собі без мети збуту для особистого вживання приблизно до 19 год. 05 хв. 16.04.2019.

У подальшому, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи наслідки своїх незаконних дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, маючи умисел на незаконне зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, незаконно зберігав при собі у своєму тілі раніше придбану ним речовину, шляхом привласнення знахідки, яка знаходилась у 9 поліетиленових пакетах, та 16.04.2019 приблизно о 19 год. 05 хв. по прибуттю до установи під час проведення особистого обшуку ув`язненого ОСОБА_7 працівниками установи у останнього було виявлено таємно приховані від обшуку 9 поліетиленових пакетів із речовиною, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 2/711 від 14.05.2019 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса наркотичного засобу в перерахунку на висушену речовину становить 2,9 г, 2,97 г, 2,95 г, 2,82 г, 3,20 г, 3,05 г, 2,68 г, 2,97 г та 1,24 г відповідно, загальна маса наркотичного засобу складає 24,78 г, після чого виявлене було вилучено.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив призначити йому більш м`яке покарання у виді 1 року позбавленя волі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що місцевим судом не враховано добровільну видачу працівникам поліції марихуани, яка була ним знайдена. Крім того вказує, що зробив для себе належні висновки, та щиро кається у вчиненому.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, та просила вирок місцевого суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаним вимогам закону вирок районного суду відповідає.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 районний суд достатньо виконав вимоги ст. 50, 65, 66, 67 КК України та правових позицій, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий; вчинив злочин під час відбуття покарання за іншим вироком; будучи обвинуваченим в інших кримінальних провадженнях мав на меті пронести особливо небезпечний наркотичний засіб до слідчого ізолятора, тобто до режимного об`єкту, при цьому усвідомлюючи, що буде підданий ретельному огляду співробітниками слідчого ізолятора та конвойної служби, з врахуванням обставини, що пом`якшує покарання: щире каяття та обтяжуючої покарання обставини рецидив злочину, обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.1 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Частиною 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання, воно повинно ґрунтуватися, зокрема, на принципах індивідуалізації та справедливості.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 попередньо судимий вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.08.2018 за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 03 роки 06 місяців. На час постановлення оскаржуваного вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 серпня 2019 року невідбута частину покарання за попереднім вироком складала 02 роки 05 місяців 12 днів.
Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 остаточне покарання на підставі ч.1 ст. 71 КК України у виді 4 років позбавлення волі відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та пом`якшення призначеного йому покарання, оскільки ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий - 3 рази, за вчинення умисних злочинів, судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені, вчинив даний злочин під час відбуття покарання за іншим вироком, будучи обвинуваченим в інших кримінальних провадженнях мав на меті пронести особливо небезпечний наркотичний засіб до слідчого ізолятора, що свідчить про його схильність до скоєння кримінальних правопорушень, та небажання стати на шлях виправлення.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що судом першої інстанції при призначенні покарання не в повній мірі враховано щире каяття, визнання вини, є безпідставним, оскільки зазначене було в повному обсязі враховано при призначенні покарання обвинуваченому.

Крім того матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що обвинувачений ОСОБА_7 за станом здоров`я не може відбувати покарання у виді позбавлення волі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження місцевим судом, які б слугували підставою для скасування чи зміни вироку суду, не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлений щодо ОСОБА_7 вирок є законним і обґрунтованим, а підстави для пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання - відсутні.

Керуючись ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 серпня 2019 рокущодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :