Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6035/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2020 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:
Головуючого - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора - ОСОБА_2 ,
захисників - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
представника - ПрАТ АСК «ІНГО Україна» ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
при секретарі - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002224 від 11.12.2015 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

10.12.2015 року близько 19:30 год. ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 2103 ЗНГ, д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Половки від вул. В. Тирнівська в напрямку вул. Яблунева в м. Полтава, рухаючись з перевищенням дозволеної у населених пунктах швидкості, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований неподалік будинку №64 по вул. Половки в м. Полтава та позначений відповідною дорожньою розміткою та відповідними дорожніми знаками, в порушення вимог п.п. 12.4, 12.9 (б) ПДР України, при виникненні небезпеки для руху у вигляді появи на проїзній частині пішохода, який рухався по нерегульованому пішохідному переходу, справа наліво по напрямку його руху, якого він об`єктивно міг виявити з моменту його виходу на пішохідний перехід, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який переходив проїзну частину вулиці Половки по нерегульованому пішохідному переходу, справа наліво по напрямку його руху.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження від яких, не приходячи до свідомості, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в Полтавській обласній клінічній лікарні ім. М.В. Скліфософського.
Згідно з висновками судово-медичної експертизи №1341-а від 31.05.2016, в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів в м`які покрови голови в тім`яно- лобно-скроневій області зліва. Лінійний перелом кісток черепа. Субдуральна гематома лівої гемісфери (по даним історії хвороби). Ділянки забоїв речовини головного мозку в лобній та скроневій долях лівої півкулі. Скалковий перелом малогомілкової та великогомілкової кісток зліва з крововиливами в оточуючі м`які тканини. Стан після оперативного втручання: резекційна та підскронева трепанація черепу ліворуч. Садна та синці нижніх кінцівок. Всі тілесні ушкодження є прижиттєвими, утворилися від дії тупих предметів, можливо при травматизації пішохода в момент дорожньо-транспортної пригоди, коли потерпілий знаходився у вертикальному, або близькому до нього положенні і був обернутий до автотранспортного засобу своєю лівою задньо-боковою поверхнею тулуба, стосовно живої особи, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію загрози для життя. Причиною смерті ОСОБА_9 стала відкрита черепно-мозкова травма з переломом кісток черепу, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку.
За вищевказаних обставин та згідно висновку експерта №164 від 30.07.2019, причиною дорожньо-транспортної події та її наслідків стало порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п.12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, яке знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної Правил дорожнього руху України, згідно яких:
п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. ( у 2015 році) ;
п. 12.9. (б) Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.
Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходилося в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та останній мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної події шляхом виконання п.п.12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.
У судовому засіданні ОСОБА_7 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив всі фактичні обставини справи, у вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині стягнення із нього судових витрат визнає у повному обсязі. Прохає суд застосувати до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році» оскільки на день набуття чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році» був визнаний інвалідом ІІІ групи, що дає йому підстави для застосування до нього акту амністії.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні при призначенні покарання для обвинувачуваного ОСОБА_7 просила не обирати для нього покарання, що буде пов`язане із позбавленням волі, просила залишити без розгляду цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди із ОСОБА_7 та ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», а цивільний позов в частині стягнення із ОСОБА_7 витрат на правову допомогу адвоката задовольнити у повному обсязі.

Представник цивільного відповідача ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала проти клопотання потерпілої ОСОБА_5 про залишення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди без розгляду.

У зв`язку з тим, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорювалися, відповідно до ст. 349 КПК України свідки не допитувалися, матеріали справи не досліджувалися.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В силу ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У силу ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не виявлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_10 заявив клопотання про застосування до ОСОБА_7 ЗУ «Про амністію у 2016 році» та про звільнення його від покарання, оскільки він на момент набрання Законом чинності був інвалідом ІІІ групи, вчинив необережний злочин, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлений.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити покарання для обвинуваченого ОСОБА_7 .

Згідно ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

В ч. 2 ст. 86 КК України зазначено, що Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив необережний злочин, який не є особливо тяжким відповідно до ст.. 12 КК України, під час вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України був тверезий, вину у вчиненні злочину визнає повністю, на день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" був інвалідом ІІІ групи загального захворювання по зору (посвідчення серія НОМЕР_2 , із 25 лютого 2016 року).

За таких обставин суд вважає, що на ОСОБА_7 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

До початку судового розгляду кримінального провадження потерпіла ОСОБА_5 подала цивільний позов до ОСОБА_7 та ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» про стягнення моральної шкоди в сумі 901 368 грн. та про стягнення із ОСОБА_7 процесуальних витрат за витрати на правову допомогу адвоката в сумі 10 000 грн.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 подала суду клопотання про залишення без розгляду цивільного позову в частині вимог про стягнення моральної шкоди із ОСОБА_7 та ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». Просила стягнути із ОСОБА_7 понесені нею витрати на правову допомогу у сумі 10 000 грн.

Заслухавши цивільного позивача потерпілу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , який повністю визнав цивільний позов в частині стягнення із нього судових витрат, дослідивши докази, а саме квитанції № 8, № 23 та № 5 адвоката ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що цивільний позов в частині стягнення із ОСОБА_7 на користь потерпілої судових витрат підлягає задоволенню.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно дост.100 КПК України,

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від вiдбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього вироком суду зобов`язання.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п. г ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , ПрАТ «АСК ІНГО «Україна» про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) процесуальні витрати, понесені на правовому допомогу, у сумі 10 000 грн.

Судові витрати за проведення експертиз стягнути із ОСОБА_7 на користь держави у сумі 20 389, 24 грн.

Речовий доказ: автомобіль ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_1 повернути за належністю ОСОБА_7 та зняти арешт із вказаного автомобіля .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1