Справа № 462/3450/19
провадження 1-кс/462/673/20
У Х В А Л А

08 квітня 2020 року Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_4 на постанову Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 02.07.2019 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим,

встановив:

07.04.2020 року скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 02.07.2019 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000938 від 12.03.2018 року. Свої вимоги мотивує тим, що зазначена постанова є незаконною, а дії слідчого грубо порушують вимоги КПК України.

Скаржник у судове засідання не з`явився, проте подав до суду письмове клопотання про розгляд скарги у його відсутності, а відтак, з метою забезпечення права скаржника на доступ до правосуддя, слідчий суддя вважає за можливим розглянути скаргу без його участі.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні проти скарги заперечила, пояснивши, що немає підстав для визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000938 від 12.03.2018 року.

Заслухавши слідчого, оглянувши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

12.03.2018 року слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000938 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, по факту того, що 12.03.2018 року надійшла заява державного виконавця Залізничного ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області про невиконання ОСОБА_5 рішення суду щодо приведення власними силами і за рахунок власних коштів до попереднього стану самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 шляхом приведення самочинно розширеного балкону до попередніх розмірів, в чому вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України..

27.03.2019 року до Залізничного ВП ГУНП у Львівській області надійшло клопотання ОСОБА_4 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000938 від 12.03.2018 року.

Постановою слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 02.07.2019 року ОСОБА_4 було відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000938.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З аналізу вищевказаних норм КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Разом з тим, умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України.

Як убачається з оскаржуваної постанови, слідчий при винесенні такої обмежилася лише тим, що слідчим не встановлено факту завдання ОСОБА_4 шкоди даним кримінальним правопорушенням, а також ним не надано жодних підтверджуючих даних на заподіяння шкоди, зазначеної в ч.1 ст.55 КПК України. Однак, при цьому слідчим не взято до уваги та не надано ніякої оцінки обставині, що позивачем у цивільній справі, в якій ухвалено рішення щодо приведення ОСОБА_5 власними силами і за рахунок власних коштів до попереднього стану самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 шляхом приведення самочинно розширеного балкону до попередніх розмірів, і стягувачем у відповідному виконавчому провадженні щодо примусового виконання цього судового рішення є ОСОБА_4 ,а також те, що думку ОСОБА_4 злочин передбачений ч.1 ст.382 КК України вчинено також і щодо нього, оскільки завдав йому значної матеріальної та моральної шкоди.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова винесена передчасно, оскільки обставини, наведені слідчим у оскаржуваній постанові не можна вважати очевидними та достатніми, та слідчим при цьому не вжито належних заходів для з`ясування факту завдання шкоди ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням, а тому дану постанову слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 02.07.2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 27.03.2019 року про визнання потерпілим.

Ухвала остаточна та в силу ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.