ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2478/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" липня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., громадянина України, українця, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003626 від 03.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України

ВСТАНОВИВ:
06.07.2020 року старший слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного 03.07.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003626, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України.

У клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , знаходячись в громадському місці, а саме неподалік ділянки АДРЕСА_3 , близько 20 год. 00 хв. грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, явно ігноруючи існуючі в суспільстві правила та норми поведінки, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась в тому, що ОСОБА_5 , тримаючи в руках предмет заздалегідь приготовлений для нанесення тілесних ушкоджень а саме Форт 9Р 9мм Р.А. з номером НОМЕР_1 , з хуліганських спонукань здійснив декілька пострілів, у ході яких ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав непроникаюче вогнепальне поранення грудної клітини, 3 вогнепальні поранення правого та 1 вогнепальне поранення лівого стегна.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків і вчинити інше кримінальне правопорушення та недостатністю менш суворих запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, з викладених в ньому підстав.

Захисник вважав клопотання необґрунтованим пославшись на його незаконність і невмотивованість, недоведеність існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 злочину, заявлених ризиків та відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав захисника.

Заслухавши думку сторони обвинувачення, підозрюваного, його захисника, свідків, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , знаходячись в громадському місці, а саме неподалік ділянки АДРЕСА_3 , близько 20 год. 00 хв. грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, явно ігноруючи існуючі в суспільстві правила та норми поведінки, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась в тому, що ОСОБА_5 , тримаючи в руках предмет заздалегідь приготовлений для нанесення тілесних ушкоджень а саме Форт 9Р 9мм Р.А. з номером НОМЕР_1 , з хуліганських спонукань здійснив декілька пострілів, у ході яких ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав непроникаюче вогнепальне поранення грудної клітини, 3 вогнепальні поранення правого та 1 вогнепальне поранення лівого стегна.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що діяння, яке є предметом доказування у цьому кримінальному провадженні було вчинено ОСОБА_5 , а не ОСОБА_5 , як зазначено у клопотанні та у повідомленні про підозру. Відтак є очевидним, що зазначена у вказаних процесуальних документах особа ОСОБА_5 , є опискою, а ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

04.07.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Дослідивши копії матеріалів кримінального провадження (протокол огляду місця події від 04.07.2020, протокол обшуку від 03.07.2020, протокол огляду події від 03.07.2020, протокол огляду події від 04.07.2020, протокол прийняття заяви про вчинення злочину, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протокол допиту свідків, протокол огляду відеозапису), долучені до клопотання, слідчий суддя вважає встановленою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про домашній арешт.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України").

А відтак, вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України передбачають, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину повинна бути підтверджена вагомими доказами, які являють собою досить переконливі факти, та в сукупності наданої ним розумної оцінки надають підстави вважати причетність особи до вчинення злочину достатньо вірогідною.

Між цим, Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

При цьому доводи сторони захисту щодо невідповідної кваліфікації дій підозрюваного за ч.4 ст. 296 КК України, можуть бути перевірені в ході подальшого досудового розслідування.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного.

Крім того, згідно з п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться у матеріалах даного клопотання, а також наданих стороною захисту, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, наявність обставини, з якими закон пов`язує обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Що стосується доводів прокурора про наявність у органу досудового розслідування достатніх підстав вважати, що існують зазначені у клопотанні слідчого ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою… При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом…(рішення В. проти Швейцарії, 14379/88 від 26.01.1993 року).
У справі «Луценко проти України» Європейський суд з прав людини у остаточному рішенні від 19.11.2012 в п. 62 зазначив: «Суд наголошує, що ст. 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у зазначеному вище положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04).
Статті 183-184 КПК України покладають саме на прокурора обов`язок обґрунтовувати наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також доводити, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Проте, на порушення процесуальних норм в клопотанні вказане не доведено. Доводи прокурора зводяться виключно до припущень, що не може слугувати підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , слідчим суддею враховуються дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема, те, що останній раніше не судимий, має стабільне джерело доходів, його стан здоров`я, вік, ступінь його соціальних зв`язків, сімейний стан. Вказані обставини підтверджуються також і показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , допитаних у судовому засіданні при розгляді даного клопотання.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що із всіх перелічених у клопотанні слідчого ризиків, доведеним прокурором у судовому засіданні можна вважати лише наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, однак, вказаний ризик, на думку слідчого судді, є мінімізованим, малоймовірним, та його запобігання можливо шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
На думку слідчого судді застосування даного запобіжного заходу забезпечить виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Отже, враховуючи сімейний стан підозрюваного, стійкість соціальних зв`язків, а також те, що прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора та застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме особистого зобов`язання, що обумовлено стійкістю соціальних зв`язків та котрий згідно зі ст. 179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, зокрема:

1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;

2) не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;
4) утримуватись від спілкування із потерпілим, свідками у вказаному провадженні.
Керуючись ст. 177-179, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;

2) не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;
4) утримуватись від спілкування із потерпілим, свідками у вказаному провадженні.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити в межах строку досудового розслідування до 04 вересня 2020 року включно.

Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 10 год. 30 хв. 10 липня 2020 року.

Контроль за виконанням обов`язків покласти на слідчого у вказаному кримінальному провадженні, а в разі направлення кримінального провадження до суду на прокурора.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 10 год. 30 хв. 10 липня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1