Справа №211/580/20 Провадження № 1-кп/211/413/20
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

04 травня 2020 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 09.01.2020 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштована, не заміжня, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 03.01.2020 року, приблизно о 18 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Дніпропетровське шосе, 1, увійшла у технічне приміщення Криворізького Автовокзалу, де в цей час знаходилась раніше їй знайома гр. ОСОБА_5 і побачила у останньої мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y5II». В цей час, у гр. ОСОБА_3 раптово виник умисел, направлений на протиправне заволодіння зазначеним чужим майном шляхом зловживання довірою.

Надалі, 03.01.2020 року близько 18 год. 05 хв., гр. ОСОБА_3 знаходячись за вищевказаною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи попередні довірливі відносини із ОСОБА_5 , засновані на колишній спільній сумісній праці, зловживаючи довірою останньої, попросила у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Huawei» модель «Y5II» під приводом здійснення дзвінка, бажаючи таким чином протиправно заволодіти вказаним чужим майном. ОСОБА_5 , виходячи із почуття довіри до гр. ОСОБА_3 і оманливої впевненості, що остання діє добросумлінно, передала останній власний мобільний телефон марки «Huawei» модель «Y5II», яка отримавши вказану чужу річ вийшла із зазначеного приміщення під приводом конфіденційної телефонної розмови і з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись в подальшому вказаним чужим майном на власний розсуд, чим завдала потерпілій гр. ОСОБА_5 відповідно до видаткової накладної №ЧКRV-0067 від 11.11.2017, майнову шкоду в сумі 2522 грн. 50 коп.

В суді обвинувачена ОСОБА_3 вину визнала повністю, підтвердила всі обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснила, що в січні 2020 року перебуваючи на території Криворізького Автовокзалу, побачила свою знайому ОСОБА_5 у якої при собі був мобільний телефон марки «Huawei». Вона вирішила привласнити вказаний телефон і з цією метою попросила у ОСОБА_5 телефон подзвонити, і коли потерпіла ОСОБА_6 передала їй мобільний телефон вона вийшла із приміщення Автовокзалу під приводом конфіденційної телефонної розмови після чого з місця вчинення злочину зникла, в подальшому продала вказаний телефон за 150,00 грн. раніше невідомій їй особі.

У вчиненому щиро розкаялась, просила суворо не карати. Пояснила що на даний час алкогольні напої не вживає, бажає працевлаштуватися.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про день та час судового засідання повідомлена належним чином. Надала суду заяву в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, покарання обвинуваченій просила призначити на розсуд суду.

Суд, враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винною у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а її свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності її позиції, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченої, дослідженням документів, що характеризують її особу, дослідженням висновку пробації.

Дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_3 вчинила злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, офіційно не працевлаштована, під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебувала і не перебуває, не судима, матеріальна шкода потерпілій не компенсована. В судовому засіданні ОСОБА_3 щиро розкаялась у вчиненому, зазначила що алкогольні напої не вживає, бажає працевлаштуватися

Згідно досудової доповіді, орган пробації вважає, що ризик вчинення повторного правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середній рівень ризику ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Орган пробації вважає за доцільне покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченій, враховуючи дані про її особу, ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, фактичних обставин та його наслідків, обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, висновки досудової доповіді, суд вважає, що покарання обвинуваченій, враховуючи позицію потерпілої, яка просила в заяві призначити покарання на розсуд суду та висновки досудової доповіді, суд вважає, що покарання обвинуваченій ОСОБА_3 повинно бути призначено у виді обмеження волі в межах санкції статті 190 частини 1 КК України із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 368-370, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та покласти обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: видаткову накладну № ЧКRV2-0067 від 11.11.2017р., - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченій.

Суддя: ОСОБА_1