ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/1566/17 Номер провадження 11-кп/814/692/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
особи, щодо якої
вирішувалося
питання про застосування
примусових заходів
медичного характеру ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
законного представника
особи, щодо якої
вирішувалося
питання про застосування
примусових заходів
медичного характеру ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження №0000340 від 27.05.2017 за апеляційними скаргами прокурора Карлівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_8 , поданої в інтересах особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 на ухвалу Чутівського районного суду Полтавської області від 18.02.2019,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Карлівського р-ну Полтавської обл., громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 17.04.2009 Ленінським районним судом м. Полтава за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України на 120 годин громадських робіт, 08.02.2010 звільнений по відбуттю покарання;

2) 21.04.2010 Ленінським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 186, ст. 70 КК України на 140 годин громадських робіт, 28.10.2010 звільнений по відбуттю покарання;

3) 11.05.2011 Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 187 КК України на 3 роки позбавлення волі, 24.01.2014 звільнений по відбуттю покарання;

4) 11.06.2014 Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

5) 15.09.2016 Ленінським районним судом м. Полтава за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 11.06.2014, та остаточно призначено покарання у виді 4 років 8 місяців 20 днів позбавлення волі з конфіскацією частини особистого майна;

6) 13.03.2017 Апеляційним судом Полтавської області внесено зміни до вироку Ленінського районного суду м. Полтава від 15.09.2016 та ухвалено вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі; визнано ОСОБА_7 засудженим за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна; відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів визначено шляхом поглинання менш суворого більш суворим та ухвалено вважати засудженим до покарання у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна; виключено з резолютивної частини вироку суду першої інстанції вказівку про призначення покарання за сукупністю вироків відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України; вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 11.06.2014 ухвалено виконувати самостійно;

7) 28.02.2018 Машівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом,-

застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

До набрання ухвалою суду першої інстанції законної сили ОСОБА_7 , продовжено дію запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно ухвали суду ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечні діяння за таких обставин.

1 епізод:
27.05.2017 приблизно 03:00 год. в ході прогулянки із малознайомими особами, серед яких знаходився потерпілий ОСОБА_11 , перебуваючи поблизу будинку по вул. Незалежності №5/2 у м. Карлівка Полтавської обл., погодившись на прохання ОСОБА_11 потримати належний йому мобільний телефон марки «PrestigioGrace Q5», в корпусі синього кольору із чохлом, скориставшись тим, що ОСОБА_11 відійшов на певну відстань у справах і його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав вказаний вище мобільний телефон марки «PrestigioGrace Q5», в корпусі синього кольору, вартістю 1679 грн., із картою пам`яті «micro CD» ємкістю 1 Гб, вартістю 30 грн., сім-картою мобільного оператора «МТС-Україна», вартістю 15 грн., на рахунку якої знаходилось 10 грн., та чохлом до мобільного телефону із шкірозамінника, вартістю 136 грн., який в подальшому переніс до дачного господарства ОСОБА_12 , без відома останнього, для зберігання з метою подальшого збуту.
Таким чином, ОСОБА_7 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1 870 грн.
2 епізод:
31.05.2017 приблизно 13:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи з дозволу потерпілої ОСОБА_13 в коридорі належного їй будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , попрохав останню здійснити телефонний дзвінок із належного їй мобільного телефону марки «Expley T-400» в корпусі чорного кольору, на що ОСОБА_13 погодилась та передала ОСОБА_7 вказаний телефон, після чого ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_13 відійшла на деякий час до іншої кімнати будинку і його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Expley T-400» в корпусі чорного кольору вартістю 604грн. із сім-картою мобільного оператора «МТС-Україна» вартістю 15 грн., на рахунку якої знаходилось 6 грн.
Викраденим майном - мобільним телефоном марки «Expley T-400» в корпусі чорного кольору із сім-картою мобільного оператора «МТС-Україна», ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, а саме реалізував поблизу залізничного вокзалу в м.Карлівка Полтавської обл., як своє власне майно місцевій жительці ОСОБА_14 за ціною 350 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 625 грн.
3 епізод:
08.06.2017 приблизно 22:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи з дозволу ОСОБА_15 в його будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де, в ході спільного відпочинку із ОСОБА_15 вживали алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_15 ліг відпочивати і ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_15 заснув і в будинку окрім них нікого не було та його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав із коридору будинку належний ОСОБА_15 одяг, а саме: чоловічі джинси синього кольору, вартістю 288 грн., демісезонну куртку сірого кольору, вартістю 546 грн., светр зимовий (шерстяний), вартістю 100 грн., спортивні зимові брюки 2 шт., загальною вартістю 100 грн. та зимову куртку, вартістю 200 грн.
Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, а саме: демісезонну куртку сірого кольору та чоловічі джинси синього кольору одягнув на себе та знаходився в них до моменту вилучення, а решту одягу залишив на зберігання у лісосмузі поблизу с. Котлярівка Карлівського району Полтавської області, однак на момент огляду вказаної ділянки під час добровільної видачі викраденого ОСОБА_7 майна, решти речей не виявлено. Таким чином, ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 1 234 грн.
Судом зазначено, що вказаними вище діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжках), вчиненими повторно, ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, 12.06.2017 ОСОБА_7 з метою ухилення від адміністративного нагляду, без поважних причин не з`явився до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та на реєстрацію до Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області, оскільки виїхав без дозволу поліції за межі Карлівського району Полтавської області та місце перебування останнього було не відоме.
Вказаними діями, які виразилися у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст. 395 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи доведеність вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечних діянь у стані неосудності та правильності кваліфікації дій останнього, вважає ухвалу суду незаконною , через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, тому, просить ухвалу суду змінити, доповнивши:

-мотивувальну частину ухвали відомостями про статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення;

-резолютивну частину ухвалу відомостями про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом, запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд в порушення приписів п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині ухвали не зазначив статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за вчинення суспільно- небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину та у резолютивній частині ухвали не зазначив про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом, запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , не оспорює правильність і законність ухвали в частині застосування щодо неосудного ОСОБА_7 примусового заходу медичного характеру, просить ухвалу змінити, перекваліфікувавши суспільно небезпечні діяня неосудного ОСОБА_7 по заволодінню мобільними телефонами потерпілих за ч.2 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України, так як потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_13 вірили, що ОСОБА_7 поверне їм мобільні телефони, оскільки потерпіла ОСОБА_13 двічі давала свій телефон ОСОБА_7 на його прохання для того, щоб останній подзвонив, а потерпілий ОСОБА_11 перший раз дав ОСОБА_7 телефон потримати, а другий раз для здійснення телефонного дзвінка, тому ОСОБА_7 , не викрав мобільні телефони, а заволодів ними шляхом обману та зловживанням довірою потерпілих.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та особу, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , які підтримали подану захисником апеляційну скаргу, прокурора, який підтримав частково подану прокурором ОСОБА_10 апеляційну скаргу, а саме в частині доповнення резолютивної частини ухвали відомостями про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом, запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а у іншій частині апеляційну скаргу не підтримав, оскільки мотивувальна частина ухвали містить відомості про статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та заперечив щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у апеляційних скаргах, суд апеляційної інстанції дійшов висновку.
Висновок суду про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 у виді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом ніким з учасників не оспорюється і підтверджується зібраними у справі і перевірених у суді доказах, оцінених у сукупності, як того вимагає ст. 370 КПК України.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Учасники кримінального провадження, не заперечують факту заволодіння майна ОСОБА_7 у потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_13 ..
Крім того, факт заволодіння майна у потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_13 не заперечуються і особою, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 .
У той же час доводи захисника ОСОБА_8 щодо перекваліфікації суспільно небезпечних діянь неосудного ОСОБА_7 по заволодінню мобільними телефонами потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_13 з ч.2 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України, на даному етапі перегляду кримінального провадження, є передчасними.

Доводи апеляційної скарги прокурора, що суд в порушення п.2 ч.3 ст.374 КПК України, не зазначив в мотивувальній частині ухвали статтей (частин статей) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, є неспроможними, з огляду на наступне.

Як вбчається з оскаржуваної ухвали дану вимогу суд першої інстанції виконав в повному обсязі, оскільки в мотивувальній частині міститься формулювання статтей (частин статей) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, а тому в цій частині апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок або ухвали суду у разі, зокрема, в інших випадках, якщо зміна ухвали не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до п.15 постави Пленуму Верховного Суму України №7 від 3.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» в ухвалі суду необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до психіатричного закладу запобіжного заходу ( якщо останній був застосований).

Згідно ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

У відповідності до вимог ст.ст. 19, 94 КК України, до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції не виконав рекомендації п.15 постави Пленуму Верховного Суму України №7 від 3.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», а саме, у резолютивній частині ухвали не вказав про скасування з часу доставки ( прийому) неосудного до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом, запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

З огляду на те, що запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку слід уважати продовженим до моменту доставки (прийому) його до медичного закладу, з подальшим його скасуванням з часу такої доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу, тому доводи прокурора в апеляційній скарзі про доповнення резолютивної частини ухвали про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом, запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Карлівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Чутівського районного суду Полтавської області від 18.02.2019 щодо ОСОБА_7 змінити, доповнивши її резолютивну частину відомостями про скасування з часу доставки, прийому неосудного ОСОБА_7 до Психіатричної лікарні із звичайним наглядом запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4