Провадження №1-кп/761/2312/2020
В И Р О К
іменем України

28 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, згідно ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 29.11.2019 будучи притягнутим до кримінальної відповідальності Солом`янським управлінням поліції ГУ Національної поліції у м. Києві за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, ставши на шлях вчинення кримінального правопорушення, що посягає на встановлений законодавством порядок обігу і використання офіційних документів, які видаються установою та має право видавати такий документ, і який надає права, вчинив повторну підробку пенсійного посвідчення з метою подальшого використання для безкоштовного проїзду в громадському транспорті та використав його при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_4 , на початку грудня 2019 року приблизно о 15 год. 00 хв., неподалік станції метро «Берестейська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, зустрівся з раніше невідомим йому чоловіком, особу якого досудовим розслідуванням не встановлено, та маючи злочинний умисел на повторне пособництво у підробленні пенсійного посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою подальшого його використання для безкоштовного проїзду у громадському транспорті, узгодив при цьому оплату вартості підробленого пенсійного посвідчення в сумі 250 (двісті п`ятдесят) гривень. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , передав невстановленій досудовим розслідуванням особі особисту фотокартку, заздалегідь обіцяючи придбати підроблене пенсійне посвідчення, домовившись про зустріч цього ж дня приблизно через годину на цьому ж місці для передачі пенсійного посвідчення, вказаними діями останній вчинив пособництво у підробці вказаного пенсійного посвідчення.
Після цього, того ж дня невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи неподалік станції, метро «Берестейська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, в невстановлений досудовим розслідуванням час, передала ОСОБА_4 підроблене пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 видане Пенсійним фондом України серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 з печаткою з відтиском «Пенсійний фонд України», в якому була вклеєна фотокартка з зображенням ОСОБА_4 , після чого останній передав невстановленій досудовим розслідуванням особі грошові кошти в сумі 250 (двісті п`ятдесят) гривень за виготовлення вказаного підробленого офіційного документу.
Відповідно довідки Пенсійного фонду України № 5533 від 19.02.2020 - за даними центральної бази одержувачів пенсій, станом на січень 2020 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку в органах Пенсійного фонду України, як одержувач пенсії, не перебуває.
Відповідно до висновку експерта № 17-3/426 від 17.03.2020 зображення на лицьовому та зворотному боках пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 , видане 18.11.2014 р. внесенні за допомогою знакодрукуючого пристрою, з струменевим способом друку.
Пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 , видане 18.11.2014 р. не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 13.01.2020 приблизно о 16 год. 00 хв., проходячи через контрольно-пропускний пункт на станції метро «Лук`янівська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, з метою безоплатного проїзду в громадському транспорті, пред`явив контролеру станції «Лук`янівська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві завідомо підроблене пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 виданий Пенсійним фоном України серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з печаткою з відтиском «Пенсійний фонд України». Відповідно довідки Пенсійного фонду України № 5533 від 19.02.2020 - за даними центральної бази одержувачів пенсій, станом на січень 2020 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку в органах Пенсійного фонду України, як одержувач пенсії, не перебуває.
Відповідно до висновку експерта № 17-3/426 від 17.03.2020 зображення на лицьовому та зворотному боках пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 , видане 18.11.2014 р. нанесенні за допомогою знакодрукуючого пристрою, з струменевим способом друку.
Пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 , видане 18.11.2014 р. не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що на початку грудня до нього підійшов чоловік та запропонував зробити пенсійне посвідчення за ціною 250 гривень, на що він погодився, віддав йому обумовлену суму та через годину зазначений чоловік віддав йому посвідчення. В подальшому, при спробі пройти до метрополітену його зупинили працівники на станції метро «Лук`янівська» та вилучили посвідчення. Вказав, що належні висновки для себе зробив та щиро розкаюється у скоєному.
Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, перевіривши, що вони вірно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого як особу.
Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою та надає право видавати такий документ, і який надає права з метою його використання та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами невеликої та середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_4 , те, що він посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання, в межах санкцій відповідних частин статті Кримінального кодексу України, що передбачають покарання за вчинені ним злочини у виді обмеження волі та штрафу з подальшим повним складанням призначених покарань за правилами, передбаченими ст. 70 КК України.
На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Крім того, беручи до уваги, обставини вчинених злочинів, їх тяжкість, те, що ОСОБА_4 є в силу ст. 89 КК України раніше несудимим, враховуючи його щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочинів, суд вважає за необхідне звільнити його від відбування призначеного судом покарання на підставі ч. 1 ст. 75 КК України, вважаючи можливим його виправлення без відбування покарання.
Цивільний позов, в рамках кримінального провадження не заявлено.
Судові витрати на залучення експерта за проведені: судову технічну експертизу документів (висновок експерта №17-3/426 від 17.03.2020), що становлять 628 гривень 04 копійки, слід стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.
Долю речових доказів, вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України..
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувались.
На підставі викладеного та керуючись ст. 358 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання:
- за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу, в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинені злочини у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати на залучення експерта за проведені: судову технічну експертизу документів (висновок експерта №17-3/426 від 17.03.2020), що становлять 628 гривень 04 копійки, - після вступу вироку в законну силу, - стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави з відповідним призначенням платежів.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речовий доказ: пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 , видане 18.11.2014 р., що зберігається при матеріалах кримінального провадження, після вступу вироку в законну силу зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя