Справа № 191/715/20
Провадження № 1-кс/191/135/20
У Х В А Л А
іменем України

12 березня 2020 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області - ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пасікі Зубрецькі, Пустомилівського району, Львівської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 02.12.2019 Павлоградським міськрайонним судом за ч.1 ст. 259, 75,76 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з іспитовим строком на 3 (три) роки, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:
Подане 12.03.2020 року на розгляд слідчому судді клопотання вмотивовано тим, що в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000340, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним вищевказаного кримінального правопорушення повністю обґрунтована та підтверджується наступними доказами:

-Протоколом огляду місця події від 10.03.2020 року (а.с.6);

-Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 12.03.2020 року, який підозру не оспорював, обставини вчинення злочину не пам`ятає, так вживав алкогольні напої( а.с. 17);

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 11.03.2020 року (а.с.8);

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.03.2020 року (а.с. 9);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання ( а.с. 10);

та іншими матеріалами, доданими до клопотання.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за яке законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 5 років, репутацію підозрюваного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та на даний час звільнений з іспитовим строком 3 роки, що дає наміри на подальше вчинення підозрюваним злочинів, утриманців не має, міцні соціальні зв`язки відсутні, тому на підставі вище викладеного, вважаю що існують реальні ризики вчинення ОСОБА_5 , дій, передбачених пп.1), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки він не має міцних соціальних зв`язків; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не має постійного місця роботи, тобто не має законних засобів для існування, а також має місце систематичний характер вчинення корисливих злочинів, оскільки засуджений 02.12.2019 Павлоградським міськрайонним судом за ч.1 ст. 259, ст.75,ст.76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, офіційно не працевлаштований, може незаконно впливати на можливих свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, щодо зміни в подальшому ними свідчень, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили належне виконання підозрюваним процесуальних рішень, є неможливим.

Обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, так як зібрані відносно нього характеризуючи дані вказують на наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

11 березня ОСОБА_9 був затриманий.

12 березня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

12 березня 2020 року ОСОБА_5 вручено копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор з приводу підстав зазначених в ст. 177 ч. 1 КПК України підтвердили вищенаведене та наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 не оспорюючи обґрунтованості підозри, та своєї причетності до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, так як має на утриманні трьох дітей та співмешканку, викрадене майно повернуто потерпілій. Має намір працювати та утримувати свою родину.

Захисник ОСОБА_10 вважала можливим у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді нецілодобового домашнього арешту, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації, не офіційно але працює, не має наміру ухилятися від слідства та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного та позицію адвоката, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є тримання під вартою.

Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. Також, висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до вимог ст. ст.177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Також п.1 ч.1 ст.178 КПК України зобов`язує оцінити вагомість наявних доказів учинення підозрюваним кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя має встановити наявність достатніх підстав уважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, а також те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатньо для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_5 встановлено, що останній раніше судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні середньої тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді від 3 до 5 років позбавлення волі, в той самий час з`ясовуючи питання про міцність соціальних зв`язків слідчим суддею встановлено, що підозрюваний має тимчасові заробітки, проживає з співмешканкою та має намір оформити опіку над трьома дітьми, характеризується посередньо, але підозрюється у вчиненні злочину, після ухвалення вироку, а саме 02.12.2019 Павлоградським міськрайонним судом за ч.1 ст. 259, ст.75,ст.76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, проживає не за місцем реєстрації, тобто наявні ризики, передбачені ч.1 п.п.1,5 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання, прокурором та слідчим не доведено недостатність застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним вище ризикам. Доказів необхідності застосування до підозрюваного саме найсуворішого запобіжного заходу і неможливості обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, прокурором не наведено.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, є запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час із 20-00 год. по 06-00 год. При цьому, враховуючи, що ОСОБА_5 повинен самостійно забезпечувати свою життєдіяльність на належному рівні, а цілодобовий домашній арешт позбавляє підозрюваного гарантованого Конституцією України права на працю, забезпечення права на існування та на охорону здоров`я, медичну допомогу.
Тому, саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальні обов`язки, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.
Строк дії ухвали встановити в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , прокурора або суду за першою вимогою;

- не залишати у період часу з 20.00 год. по 06.00 год. місце проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Строк дії ухвали два місяці, а саме: до 12 травня 2020 року.

Зобов`язати орган Національної поліції негайно поставити на облік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , домашнього арешту покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває справа.

Звільнити затриманого ОСОБА_11 в залі суду.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1