ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1605/20 Номер провадження 11-сс/814/372/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали скарги ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру від 04 лютого 2020 року
за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 квітня 2020 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0004409 .
Рішення місцевого суду мотивовано тим, що слідчим дотримано вимоги закону в повному обсязі, оскільки повідомлення про підозру за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості.
Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 квітня 2020 року про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру від 04 лютого 2020 року гр. ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України у кримінальному провадженні № 0004409 від 30 грудня 2019 року.
З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє прийняте з істотним порушенням Конституції України, норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що слідчим не було забезпечено йому участь захисника під час вручення підозри як інваліду другої групи.
Відзначив, що безпосередньо саме повідомлення про підозру не відповідає вимогам п. 5-7 ч. 1 ст. 277 КПК України.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно п.3 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором та повинно відповідати зазначеним в ній вимогам, а саме: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного ; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Вручається письмове повідомлення про підозру, відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, в день його складення слідчим або прокурором, а у випадках неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в провадженні СВ Кременчуцького районного ВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 004409 від 30 грудня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Під час досудового розслідування слідчим було встановлено, що 29 грудня 2019 року близько 10 години 00 хв, на порозі квартири АДРЕСА_1 , між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , на грунті особистих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 .

Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_6 долонею правої руки наніс удар в ліву ділянку голови потерпілій ОСОБА_7 . Від завданого удару потерпіла ОСОБА_7 ударилася правою скронею об коробку дверного отвору квартири. Після чого ОСОБА_6 наніс удар лівою ногою в передньо внутрішню частину лівого стегна.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_6 згідно висновку експерта № 31 від 09 січня 2020 року спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження, у вигляді: синець в лобно скроневій ділянці справа та на передньо внутрішній поверхні лівого стегна, які по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

04 лютого 2020 року слідчим СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 було складено процесуальний документ - повідомлення про підозру громадянину ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України.

У зв`язку з відмовою ОСОБА_6 від підпису у повідомленні та від отримання його копії, вручення повідомлення відбувалося у присутності двох понятих, що підтверджується підписами цих осіб.

З огляду на зазначені матеріали, повторно дослідивши повідомлення про підозру, колегія суддів вважає, що слідчим в повній мірі дотримано вимоги норми КПК України.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Так, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, колегія суддів вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в контексті її розуміння ЄСПЛ, присутня.

Доводи підозрюваного що повідомлення про підозру не конкретизовано та незрозумілі є необґрунтованими, оскільки, повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125КК України, в повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК України. Твердження апелянта, що слідчим порушено вимоги ст. 52 КПК України не забезпечивши йому захисника є безпідставними, оскільки на час повідомлення про підозру гр. ОСОБА_6 , був повністю дієздатним, раніше будь яких клопотань щодо надання йому захисника через центр БВПД не заявляв, злочин, у вчиненні якого підозрюється не передбачає обов`язкової участі захисника, сам він не страждає такими вадами здоров`я, щоб бути забезпеченим захисником, а тому правових підстав залучати захисника, у слідчого не було. Тому апеляційні доводи апелянта не можна визнати обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 квітня 2020 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу гр. ОСОБА_6 залишити без задоволення, а

ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14 квітня 2020 року - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4