УХВАЛА Іменем України
м. Балаклія 03 березня 2020 рокуКримінальне провадження № 0000192 Справа №610/561/20 1-кс/610/186/2020

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна,

установив:

До суду надійшло вказане клопотання слідчого, яке було погоджене з прокурором.

Предметом клопотання є майно: 1) мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 8» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , 2) пакунок «Нової Пошти», 3) речі, які перебували у посилці «Нової Пошти» разом з порошкоподібною речовиною, які вилучені під час проведення 02.03.2020 р. огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , та які належать ОСОБА_4 .

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав.

Особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт у судовому засіданні присутня не була, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України її неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Як убачається з клопотання і доданих на його обґрунтування матеріалів, слідчим відділенням Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000192. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) було внесено 02.03.2020 р. з кваліфікацією за ч.1 ст.309 КК України незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.
З витягу з ЄРДР про внесення 02.03.2020 р. відомостей про вчинений злочин за ч.1 ст.309 КК України вбачається, що 02.03.2020 р. о 16.28 год. надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 отримав посилку на «Новій Пошті» за адресою: Харківська область м. Балаклія вул. Жовтнева б.1, в якій перебували наркотичні засоби, які ОСОБА_5 забрав та зберігає у себе.

Згідно картки первинного обліку інформації, що надійшла по телефону 02.03.2020 р. о 16.28 год. від ОСОБА_6 надійшло повідомлення про те, що на його думку ОСОБА_7 надіслали наркотики через «Нову Пошту».
02.03.2020 р. при огляді місця події, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено порошкоподібну кристалічну речовину білого кольору у посилці з «Нової Пошти», пакет «Нової Пошти» та мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 8».

Постановою слідчого від 03.03.2020 р. вказані речі було визнано речовими доказами.

Згідно до ч.7 ст.237 КПК України майно вважається тимчасово вилученим.

П. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, підшукані, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження зазначених речей, як речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на:

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 8» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ,
- пакунок «Нової Пошти,

- речі, які перебували у посилці «Нової Пошти» разом з порошкоподібною речовиною, які вилучені під час проведення 02.03.2020 р. огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 ,

позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Місцем зберігання арештованого майна визначити Балаклійський ВП ГУНП в Харківській області.

Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.

Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Повний текст ухвали складений 05 березня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1