ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-о/803/12/20 Справа № 1-175/99 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

01 липня 2020 року м. Дніпро

Суддя - доповідач Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного суду України від 30 травня 2000 року, -

в с т а н о в и л а:

Вироком Дніпропетровського обласного суду від 14 грудня 1999 року ОСОБА_2 засуджено:
- за ч. 2 ст. 86 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк дванадцять років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю;
- за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; за ст. 193 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік;
-за ч. 3 ст. 142 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю; за ст. 208 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки;
- за п.п. "а", "г", "є", "з", "і" ст. 93 КК України до покарання у виді смертної кари - розстрілу з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
На підставі ст. 42 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_2 визначено покарання у виді смертної кари - розстрілу з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. Відповідно до ст. 43 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_2 призначено остаточне покарання у виді смертної кари - розстрілу з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Ухвалою Судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 30 травня 2000 року вирок щодо ОСОБА_2 змінено.
Призначене йому за п.п. "а", "г", "є", "з", "і" ст. 93 КК України покарання у виді смертної кари - розстрілу замінено на довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. На підставі ст. 42 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_2 визначено покарання у виді довічного позбавлення волі з відбуванням цього покарання у тюрмі суворого режиму з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. В решті вирок щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.
16 червня 2020 року засудженим ОСОБА_2 до Дніпровського апеляційного суду було подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного суду України від 30 травня 2000 року, в якій він просить скасувати дане рішення, постановити нову ухвалу, якою поновити його право на апеляційне оскарження вироку Дніпропетровського обласного суду від 14.12.1999 року. Ухвалою апеляційного суду від 17 червня 2020 року зазначена заява ОСОБА_2 була залишена без руху, як така, що не відповідає вимогам ст. 462 КПК України, оскільки засудженим не зазначено підстав для перегляду ухвали Верховного Суду України від 30 травня 2000 року за нововиявленими обставинами, з огляду на положення частини 2 статті 459 КПК України, та не наведено обґрунтування, яким чином вказані у заяві обставини підтверджують неправильність вищезазначеного судового рішення.

Для усунення зазначених в ухвалі недоліків поданої заяви ОСОБА_2 було надано строк - 5 днів з моменту отримання ним копії ухвали та роз`яснено, що в разі не усунення недоліків заяви протягом установленого строку, її буде повернуто.
30 червня 2020 року на виконання вищевказаної ухвали Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 подав нову заяву, перевіривши яку, суддя приходить до висновку про необхідність її повернення з огляду на таке.

Так, порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульовано главою 34 КПК України, який не є тотожним процедурі апеляційного провадження, регламентованої главою 31 цього Кодексу.

Відповідно до положень статей 459, 460 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Учасники судового провадження дійсно мають право подати відповідну заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції.

Але, відповідно до ч. 2 статті 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Відповідно до пунктів 4, 5 частини 2 статті 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються:
- обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду;
- обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.
Згідно зі ст. 464 КПК України після надходження заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суддя має перевірити її відповідність вимогам ст. 462 КПК України і в разі недодержання законодавчих приписів, постановити ухвалу про залишення поданої заяви без руху, зазначивши про допущені недоліки й установивши строк, необхідний для їх усунення.
Заявником дійсно надіслано до суду заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, однак, у поданій заяві про усунення недоліків, ОСОБА_2 знову не наводить обґрунтованих підстав для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами, передбаченими ст. 459 КПК України, а за змістом заяви він вказує на розгляд справи Верховним судом України за його відсутності та його захисника, а також, на відсутність при цьому секретаря судового засідання, що є не можуть вважатися нововиявленими обставинами та фактично ОСОБА_2 намагається вирішити питання про повторний розгляд справи, що не може бути підставою для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами у розуміння ст. 459 КПК України.
Також, не можуть бути взяті до уваги посилання ОСОБА_2 у заяві на рішення ЄСПЛ, оскільки вони не стосуються заявника та не можуть вважатися виключними обставинами у даному кримінальному провадженні.
Крім того, у заяві ОСОБА_2 не зазначив прохання до Дніпровського апеляційного суду, з урахуванням положень ст. 467 КПК України.
Неусунення недоліків, про які вказано в ухвалі суду про залишення заяви без руху, позбавляє Дніпровський апеляційний суд можливості відкрити провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Положеннями ч. 3 ст. 464 КПК України визначено, що до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК України, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повертається, якщо особа, яка її подала, не усунула недоліків цієї заяви в установлений строк.

Отже, враховуючи вищевикладене, підстав для відкриття провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не убачається, а тому, його заява підлягає поверненню.
Вказаний висновок повністю узгоджується з правовими висновками Верховного Суду ( Постанова ВС від 26.12.2019 по справі № 1-79/09 ) , а саме про те, що тлумачення термінів «нововиявлені обставини», «обставини», що вживаються у ст. 459 КПК України, має здійснюватися в системному зв`язку з іншими положеннями КПК України, насамперед ст. 91 цього Кодексу, яка визначає обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Таким чином, системне тлумачення положень ст. 459, пунктів 4, 5 ст. 462, ст. 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:
1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;
2) вони перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;
3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку, передбаченого ст. 461 КПК України.

Керуючись 429, 462, 464 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали Верховного суду України від 30 травня 2000 року за нововиявленими обставинами повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду ОСОБА_1