справа №562/4287/18
У Х В А Л А
іменем України

09.07.2020 року

суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 представника центру пробації ОСОБА_4 розглянувши подання заступника начальника Здолбунівського районного відділу філії Державної установи « Центр пробації» у Рівненській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 -,
в с т а н о в и в:
Заступник начальника Здолбунівського районного відділу філії Державної установи « Центр пробації» у Рівненській област звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_5 .
В обгрунтування подання покликається на те, що вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22.04.2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 2 місяці.
Вирок суду 05.06.2019 року надійшов на виконання до уповноваженого органу з питань пробації. За час перебування на обліку ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони . У своєму поясненні від 18.02.2020 року повідомив , що у цей день працював у Респебліці Польща та одночасно виготовляв документи для офіційного працевлаштування. Однак згодом повернувся до України оскільки виготовлення документів продавець затримав.
В судовому засіданні представник центру пробації ОСОБА_4 просив подання задовольнити.
Засуджений ОСОБА_5 надав суду заяву в якій просить у поданні відмовити так , як його неявки до органу пробації обумовлені працевлаштуванням за кордоном.
Прокурор у судовому засіданні просив подання задовольнити.
Вислухавши думку прокурора, представника пробацї, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням Кримінальний кодекс пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.
Пунктом 8 ч. 1ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч. 1ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Невиконанням обов`язків вважається також - коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.
Також, на це звертає увагу Пленум Верховного Суду України у п. 10постанови від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме, згідно з ч. 2ст. 78 ККсуд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Представником органу пробації і доданими до подання матеріалами не підтверджено, що засуджений ОСОБА_5 скоїв дії, які свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
В судовому засіданні не встановлено порушення обставин, які свідчать про умисне небажання засудженого ОСОБА_5 стати на шлях виправлення. При оцінці викладених обставин, суд не вбачає достатніх підстав для скасування звільнення засудженого ОСОБА_5 1 від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ст. 78 КК України, необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного покарання є невиконання покладених на нього обов`язків, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що скасування звільнення від відбування покарання є погіршенням стану засудженого, а отже умисне невиконання покладених судом обов`язків, повинно було ретельно перевірено працівниками відділу пробації, на яких законом покладений обов`язок контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
З огляду на викладене, враховуючи, що наявні матеріали переконливо і в достатній мірі не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, що і є необхідною та достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, тому підстав для задоволення подання немає.
Керуючись ст. 78 КК України,ст. 166 КВК України, ст. ст.537,539 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні подання заступника начальника Здолбунівського районного відділу філії Державної установи « Центр пробації» у Рівненській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.
Суддя :