Провадження № 1-кп/734/52/20 Справа № 734/4302/19
В И Р О К

іменем України

18 лютого 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козелець Чернігівської області кримінальне провадження відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Сквира, Київської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст.. 69 КК України до 04 місяців арешту з відбуванням покарання на гауптвахті, їз неповною вищою освітою, 01.08.1994 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , командира навчального механізованого взводу викладача 7 навчальної механізованої роти 3 навчального механізованого батальйону, капітана, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , адреса військової частини АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 27.03.2018 № 127, старшого лейтенанта ОСОБА_4 призначено на посаду командира навчального механізованого взводу викладача навчальної механізованої роти навчального механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_3 .

23.04.2018 старший лейтенант ОСОБА_4 відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII та Положення про проходження громадянами України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на 5 (п`ять років).

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.04.2018 № 100, старшого лейтенанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і на всі види забезпечення.

У подальшому, 07.05.2018 відповідно до наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 185, старшому лейтенанту ОСОБА_4 присвоєно чергове військове звання офіцерського складу капітан.

Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Відповідно до вимог ст.ст. 1-2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, капітан ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем військової служби за контрактом, конституційним обов`язком якого є захист Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності України, а також військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на капітана ОСОБА_4 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців.

Зокрема, відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України), затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (із змінами), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язує капітана ОСОБА_4 виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

У свою чергу, ст.ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV (із змінами), визначають, що військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Також, відповідно до ст.ст. 119-120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, капітан ОСОБА_4 в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність взводу та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу, за підтримання внутрішнього порядку у взводі. Крім того, капітан ОСОБА_4 зобов`язаний проводити з особовим складом взводу заняття з бойової підготовки і керувати навчанням рядового складу, постійно вдосконалювати свої фахові й методичні навички, подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку, дбати про виховання солдатів, сержантів (старшин) і згуртування військового колективу, виховувати особовий склад взводу в дусі поваги до військової служби, набутого фаху, бережливого ставлення до озброєння, бойової техніки й майна взводу та неухильно стежити за додержанням військовослужбовцями військової дисципліни у взводі.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 1126-VII, з 17.03.2014 в країні почав діяти особливий період, який діє по даний час.

Водночас, капітан ОСОБА_4 , будучи засудженим 09.09.2019 Козелецьким районним судом Чернігівської області у справі № 734/2766/19, провадженні №1-кп/734/168/19, за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 4 місяців арешту з відбуванням покарання на гауптвахті, судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби (військові злочини) за наступних обставин.

Так, капітан ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1-2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 4, 16, 119-120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що повинен проходити військову службу та маючи реальну можливість для цього, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, став на шлях злочинної діяльності, 23.10.2019 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_3 та має чітко визначені межі.

У подальшому, 21.11.2019 капітан ОСОБА_4 доставлений до гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 для відбування покарання у виді арешту.

Капітан ОСОБА_4 , будучи відсутнім на військовій службі у період з 23.10.2019 по 21.11.2019 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи та органи державної влади про свою належність до Збройних Сил України, про вчинене ним самовільне залишення військової частини та його причини не повідомляв, час проводив на власний розсуд.

18.02.2020 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у відповідності ст. 472 КПК України.

Згідно вказаної угоди прокурор військової прокуратури Деснянського гарнізону лейтенант юстиції ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

За вказаною угодою, враховуючи ступінь і характер сприяння обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінального провадження щодо нього, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, характер та тяжкість злочину, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, беручи до уваги інтереси суспільства, сторони узгодили призначити ОСОБА_4 необхідне та достатнє для його виправлення покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 62 КК України замінити позбавлення волі строком на 1 (один) рік триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 09.09.2019 і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця тримання у дисциплінарному батальйоні.

В угоді викладені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 476 КПК України, та наслідки невиконання цієї угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.

Суд дійшов висновку про те, що угода про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України і КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Вивчивши угоду про визнання винуватості, вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 та захисника обвинуваченого ОСОБА_5 пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 62 КК України замінити позбавлення волі строком на 1 (один) рік триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 09.09.2019 і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця тримання у дисциплінарному батальйоні.

До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті відділу організації охорони в/ч НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 ).

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 і 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості від 18.02.2020 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 62 КК України замінити позбавлення волі строком на 1 (один) рік триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 09.09.2019 і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця тримання у дисциплінарному батальйоні.

До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті відділу організації охорони в/ч НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 ).

Вирок набирає законної сили через тридцять днів із моменту проголошення, у разі не подання апеляції.

Вирок може бути оскаржений із підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів із дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1