Справа № 482/1153/18
Номер провадження 1-кп/482/24/2020
У Х В А Л А

Іменем України
10 липня 2020 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Одеса Миколаївської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березнегуватське Новобузького району Миколаївської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, що має на утриманні одну малолітню дитину, не судимого на момент вчинення злочину, працюючого на посаді директора ТОВ «Компанія Еверест-Агро», зареєстроване та фактичне місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника органу пробації ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 в порушення положень ст. 13 Конституції України, згідно з якими земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, ст.125 Земельного кодексу України, згідно з якими право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», згідно з якими самовільним зайняттям земельної ділянки визнаються будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними, не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) земельних ділянок, розташованих в межах території Гур?ївської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, за відсутності будь-якого правочину щодо них, а також без державної реєстрації цих прав, маючи єдиний корисливий мотив, діючи умисно, за допомогою сільськогосподарської техніки та найманої праці, на початку травня 2018 року обробив та засіяв соняшником розташовані поруч земельні ділянки з кадастровими номерами :03:000:0211 та :04:000:0018, із земель державної власності непереданих у власність або не наданих у користування, загальною площею 98,1213 га, які знаходяться на території Гур`ївської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив самовільне зайняття земельних ділянок державної власності, внаслідок чого заподіяв шкоду (збитки) державі на загальну суму 121 379,98 грн., що більше ніж у 100 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 подав до суду клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 197-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив суд про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 197-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, та про закриття кримінального провадження.

Вказане клопотання було підтримано прокурором, який вказав, що на даний час сплинув строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 197-1 КК України.

Наслідки закриття кримінального провадження та про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, тобто з нереабілітуючих підстав, обвинуваченому зрозумілі, про що вказано ним у судовому засіданні.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України на момент направлення обвинувального акту до суду відносився до злочину невеликої тяжкості, а на момент розгляду справи є кримінальним проступком, за яке передбачено покарання у виді штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців.

Обвинувачений ОСОБА_5 від слідства та суду протягом строку притягнення до кримінальної відповідальності не ухилявся, нових злочинів, кримінальних проступків не вчиняв.

За правилами ст. 49 КК України, в редакції, що діяла на момент направлення обвинувального акту до суду, особа, яка вчинила злочин невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки, та в редакції на момент розгляду справи судом, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

З урахуванням наведеного, клопотання обвинуваченого та його захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 197-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, підлягає задоволенню.

Враховуючи, що кримінальне провадження підлягає закриттю, також підлягає скасуванню арешт майна, застосований слідчим суддею Новоодеського районного суду 25.06.2018 р. щодо заборони розпорядження врожаєм 2018 року сільськогосподарської культури соняшника.

Керуючись ст.ст. 284, 286, 288, 371,372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 197-1 КК України, - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000031 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України.

Скасувати арешт майна, застосований слідчим суддею Новоодеського районного суду 25 червня 2018 року, в частині заборони розпорядження врожаєм 2018 року сільськогосподарської культури соняшника, яким засіяні земельні ділянки державної власності з кадастровими номерами :03:000:0211 та :04:000:0018, загальною площею 98,1213 га, які розташовані в межах Гур`ївської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області (за межами населеного пункту)

На ухвалу суду протягом 7 діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області

Суддя