Справа № 442/8552/19
Провадження № 1-кс/442/287/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року м. Дрогобич

Слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі клопотання старшого слідчого 1-го відділення (з розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) СВ Дрогобицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, з вищою освітою, має 1 неповнолітню дитину, зі слів працевлаштованого в санаторії "Конвалія", раніше судимому 07.04.2005 Трускавецьким міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненому від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки, 21.03.2013 Трускавецьким міським судом Львівської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненому від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки, 30.03.2014 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, 12.12.2014 Трускавецьким міським судом Львівської області за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, не військовозобов`язаному, депутатом та адвокатом не є,

за участю: прокурора - ОСОБА_4 , слідчого - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 , його захисника адвоката - ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и л а :
Слідчий ОСОБА_3 11.03.2020 звернувся до суду в рамках кримінального провадження № 0002273, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2019, за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України з клопотанням про продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 14.01.2020 о 00.00 год. повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом підбору ключа до врізного замка на вхідних дверях, проникли в будинок АДРЕСА_2 , належний ОСОБА_10 , звідки таємно викрали майно останньої, а саме: гроші в сумі 1000 гривень, золоті ювелірні вироби, чоловічу обручку, вагою 2 грами, чоловічу печатку з камінцями, вагою 4 грами, пару сережок дитячих у вигляді підкови з камінцями, вагою 2,5 грами, пару сережок, вагою 3,5 грами, пару сережок з камінцями у вигляді павука, вагою 5 грам, пару сережок у вигляді капель, вагою 3,5 грами, ланцюжок жіночий, вагою 5 грам, підвіску з квадратними каміннями, вагою 4 грами, підвіску у вигляді серця, вагою 1,5 грами, пару сережок у вигляді бантика з камінцем, вагою 4 грами, браслет жіночий з підвіскою у вигляді сердечка, вагою 3 грами, набір ключів, чемодан з електроінструментами, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 40000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в житло, тобто у вчиненні злочину , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

15.01.2020 слідчим суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 405400 гривень строком до 18.00 год. 16.03.2020.

10.03.2020 Дрогобицькою місцевою прокуратурою Львівської області продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 14.04.2020.

Разом з тим, слідчий зазначає, що закінчити досудове розслідування у двомісячний строк немає можливості, оскільки необхідно: отримати висновки судових експертиз, призначених у Львівському НДЕКЦ при МВС України, а саме трасологічної експертизи призначеної 28.01.2020, експертизи матеріалів, речовин та виробів призначеної 28.01.2020, дактилоскопічної експертизи призначеної 16.01.2020 та трасологічної експертизи призначеної 24.02.2020; здійснити тимчасові доступи до інформації стільникового зв`язку ПРАТ «Київстар», ПРАТ «ВФ Україна» та ТОВ «Лайфселл»; вручити остаточну підозру ОСОБА_5 ; відкрити матеріали досудового розслідування сторонам провадження у відповідності з вимогами ст. 290 КПК України при завершенні досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

У зв`язку з чим, враховуючи вищевказане вказане, а також те, що з часу обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заявлені ризики не зменшились, просить дане клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, покликаючись на висвітлені в ньому обставини, просять його задовольнити та продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечили проти задоволення даного клопотання, пояснивши, що ОСОБА_5 не має наміру вчиняти нові злочини та ухилятись від слідства чи суду, у зв`язку з чим просять обрати йому більш м`який запобіжний захід, зокрема у виді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходжу до наступних висновків.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

У відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

У відповідності до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Вимогами ст. 199 КПК України визначено порядок продовження строку тримання під вартою, зокрема, таке клопотання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою на час досудового слідства, слідча суддя виходить з того, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти, які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Так, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судової особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження за № 0002273 від 08.12.2019 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням ОСОБА_5 інкримінується, що він повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинив крадіжку, поєднану з проникненням в житло особи, спричинивши матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 40000 гривень, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, злочинів проти життя та здоров`я особи та злочин проти громадської безпеки, підозрюється у вчиненні нового злочину проти власності і санкцією статті цього злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 6 років.

15.01.2020 слідчим суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 162160 гривень строком до 18.00 год. 16.03.2020.

10.03.2020 Дрогобицькою місцевою прокуратурою Львівської області продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 14.04.2020.

З клопотанням про продовження строку тримання під вартою слідчий звернувся до суду 11.03.2020, тобто з дотриманням строку, встановленого у ч. 1 ст. 199 КПК України.

Обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Таким чином, з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення та дослідженні в судовому засіданні, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Перевіряючи доводи слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідча суддя приходить до висновку про те, що вони не зменшились, з огляду на обставини та вагомість доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, його тяжкості, можливе покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання особи винуватим у вчиненні даного злочину, особи підозрюваного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральність, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь-які зв`язки з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»).

Так, стороною захисту не надано доказів щодо працевлаштування підозрюваного та/або джерела доходу на території України, доказів міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, а тому слідча суддя вважає, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно вливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, тобто ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є наявними та не зменшились на час розгляду клопотання.

Слідча суддя погоджується з доводами слідчого та прокурора про наявність та не зменшення ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення (раніше неодноразово судимий за вчинення умисного злочину проти власності, підозрюється у вчиненні нового злочину проти власності).

При цьому, слідча суддя приймає до уваги той факт, що закінчити досудове розслідування у двомісячний строк немає можливості, оскільки необхідно: отримати висновки призначених у кримінальному провадженні експертиз; здійснити тимчасові доступи до інформації операторів стільникового зв`язку; вручити остаточну підозру ОСОБА_5 ; відкрити матеріали досудового розслідування сторонам провадження у відповідності з вимогами ст. 290 КПК України при завершенні досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, наявність значного суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження, те, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані слідчі дії, направлені на встановлення фактичних обставин справи, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідча суддя приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Отже, під час розгляду даного клопотання, слідчою суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, існування та не зменшення ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання цим ризикам, а також неможливість закінчити досудове розслідування у двомісячний строк, та його проводження прокурором до 14.04.2020.

За таких обставин клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню, а саме в межах строку продовженого досудового розслідування.

Разом з тим, оскільки ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.01.2020, ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 162160 грн., виходячи з того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, слідча суддя доходить висновку про необхідність визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у попередньо визначеному розмірі.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177-178, 182-184, 193-194, 196-197, 199 КПК України, слідча суддя,
у х в а л и л а :
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 32 доби, тобто до 12.30 год. 14.04.2020 включно із попередньо визначеним розміром застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 162160 (сто шістдесят дві тисячі сто шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 162160 (сто шістдесят дві тисячі сто шістдесят) гривень.

У разі внесення застави, підозрюваного ОСОБА_5 звільнити з під-варти та покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за викликом; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває - без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі невиконання даних обов`язків, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 13 березня 2020 року.

Слідча суддя ОСОБА_1