04.03.2020 Справа № 756/2899/17
Унікальний № 756/2899/17
Провадження № 1-кп/756/125/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0012243 від 04.12.2016 року за обвинувальним актом відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні двох дітей: 2002 та 2018 років народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 09.12.2004 Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст.185, ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 289, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки; 26.01.2005 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки; 24.03.2005 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 24.03.2011 року по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и в:

04.12.2016 приблизно о 06 годині 40 хвилин ОСОБА_6 перебував за адресою: АДРЕСА_3 . Знаючи про те, що в приміщенні автомобільного газозаправного пункту ТОВ «АВАНТАЖ 7», розташованого за вищевказаною адресою, знаходяться грошові кошти та тимчасово відсутній оператор, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом підбору коду замка вхідних дверей незаконно проник до приміщення автомобільного газозаправного пункту ТОВ «АВАНТАЖ 7», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 2, звідки повторно таємно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, викрав зі столу біля касового апарата грошові кошти, а саме: 8582 (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят дві) гривні 93 копійки, що належали ТОВ «АВАНТАЖ 7», та 22000 (двадцять дві тисячі) гривень, що належали особисто ОСОБА_11 .
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 сховав вищевказані кошти до кишені своєї куртки і з місця скоєння злочину з викраденими грошима зник та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «АВАНТАЖ 7», , майнову шкоду на суму 8582 (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят дві) гривні 93 копійки, та спричинив громадянину ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 22000 (двадцять дві тисячі) гривень.
Допитаний в судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини вказані вище щодо часу, місця, мети, способу та механізму вчинення ним крадіжки чужого майна. ОСОБА_6 показав, що після вчинення злочину викрадені кошти він декілька днів зберігав у себе вдома. Коли ж до нього прибули працівники поліції з приводу вчиненого ним кримінального правопорушення, то він зразу ж повернув потерпілим викрадені у них грошові кошти, про що потерпілі у присутності слідчого написали відповідні розписки. Обвинувачений дуже шкодує про вчинене, обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень, стверджуючи, що він зробив для себе належні висновки, просить його суворо не карати..
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального правопорушення, які ніким із учасників судового провадження не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які він не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися.
Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, а також відомості, що характеризують обвинуваченого як особу, який раніше неодноразово судимий, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря нарколога з січня 2005 року. Обвинувачений стверджує при цьому, що його вже знято з обліку у лікаря нарколога, проте відповідного належного документу, який би підтвердив вказану обставину, він суду не надав. За місцем реєстрації КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» надала інформацію про те, що скарг від сусідів та мешканців будинку щодо ОСОБА_6 не надходило. Характеристики обвинуваченого за місцем його фактичного проживання сторонами суду також не надано. ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, проживає з матір`ю його молодшої дитини, 2018 року народження, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Обвинувачений повідомив, що його старша дитина, 2002 року народження, також проживає з ним, оскільки матір цієї дитини позбавлено батьківських прав (про що документів не надано, проте іншими учасниками не спростовано).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, добровільне відшкодування потерпілим завданого збитку, а також виховання без матері свого неповнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У даному випадку сукупність пом`якшуючих обставин дає можливість суду застосувати до обвинуваченого ст. 69 КК України та призначити йому більш м`яке покарання, ніж це передбачено санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено (з врахуванням висунутого обвинувачення, дотримуючись меж судового розгляду відповідно до ст. 337 КПК України).
Суд при цьому враховує і інші відомості про особу: його вік, стан здоров`я, ставлення до вчиненого ним діяння, сімейний стан, не вчинення обвинуваченим нових злочинів після 04.12.2016.
Відтак, суд дійшов висновку про те, що з застосуванням ст. 69 КК України обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі. Суд переконаний, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів. Не застосовувати до обвинуваченого позбаволення волі просили і потерпілі у своїх заявах, які надійшли до суду 29.01.2020.
Судові витрати відсутні. Цивільні позови не заявлено.
Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, оскільки про них суду не повідомлялося, вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.
Про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу прокурор не клопотав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та з застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк три роки.
Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з дня його прибуття до установи відбування покарання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1