УХВАЛА
03 березня 2020 року

м. Київ
Справа № 480/100/17

Провадження № 13-14кс20

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду (далі Велика Палата) кримінального провадження за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_17 та його захисника ОСОБА_18 , засудженого ОСОБА_19 на вирок Заводського районного суду міста Миколаєва від 16 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 12 липня 2018 року і

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 16 серпня 2017 року ОСОБА_19 засуджено за п. 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК України) до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років. На підставі ч. 1 ст. 71 цього Кодексу за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 липня 2015 року і призначено ОСОБА_19 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

Цим же вироком ОСОБА_17 засуджено за вчинення злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років. На підставі ч. 1 ст. 71 цього Кодексу за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 01 березня 2016 року і призначено ОСОБА_17 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

Апеляційний суд Миколаївської області ухвалою від 12 липня 2018 року залишив вирок без зміни.

Судові рішення оскаржено у касаційному порядку.

Мотиви передачі кримінального провадження на розгляд Великої Палати
Ухвалою від 4 лютого 2020 колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (далі колегія суддів, Касаційний кримінальний суд відповідно) на підставі ч. 5 ст. 434-1 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) передала справу на розгляд Великої Палати, вважаючи, щосправа містить виключну правову проблему, і рішення Великої Палати матиме значення для розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
Колегія суддів вважає необхідним визначити питання допустимості показань особи, які вона давала під час слідчого експерименту на стадії досудового розслідування згідно з положеннями ч. 4 ст. 95 КПК України, а також питання про те, чи стосуються ці положення лише показань, викладених у протоколі допиту, або будь-яких досудових показань, незалежно від того, за яких обставин такі показання отримані.

Позиція Великої Палати
Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 434-1 КПК України підставою для передачі кримінальної справи на розгляд Великої Палати є обґрунтований висновок суду, що розглядає справу в касаційному порядку, про те, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
Виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного критеріїв.
Кількісний ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а в невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності.
За якісним критерієм виключна правова проблема полягає, зокрема, у відсутності сталої судової практики, необхідності застосування інституту аналогії, необхідності здійснення судового тлумачення норм закону. За своєю правовою природою виключна правова проблема має зачіпати фундаментальні права та свободи.
Передаючи справу як таку, що містить виключну правову проблему, на розгляд Великої Палати, касаційний суд повинен обґрунтовувати відсутність, суперечливість, неповноту, невизначеність (неясність, нечіткість) або/та неефективність правового регулювання охоронюваних прав, свобод та інтересів, у тому числі внаслідок неоднакової судової практики.
Велика Палата згідно з ч. 6 ст. 434-2 КПК України перевіряє підстави для такої передачі кримінального провадження на її розгляд.

Велика Палата вважає висновки колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду про наявність цих підстав недостатньо обґрунтованими, оскільки касаційний суд зводить наявність правової проблеми при застосуванні норм права в цій справі до оцінки доказів та їх допустимості, при цьому не аргументує неповноти, суперечливості, неефективності правового регулювання тощо.

Крім того в ухвалі про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати не зазначено, як на думку колегії суддів, має вирішуватись поставлена проблема.

До того ж, кримінальним процесуальним законодавством передбачено, що суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає таке кримінальне провадження на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати (ч. 2 ст. 434-1 КПК України).

В ухвалі про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати не вказано, що завадило колегії суддів передати кримінальне провадження на розгляд об`єднаної палати.

Згідно із ч. 6 ст. 434-2 КПК України, якщо Велика Палата дійде висновку про відсутність підстав для передачі кримінального провадження на її розгляд, таке кримінальне провадження повертається відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для подальшого розгляду, про що постановляється ухвала.

Таким чином, Велика Палата не вбачає підстав для прийняття цього кримінального провадження до розгляду та повертає його колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 434-1, 434-2 КПК України, Велика Палата

УХВАЛИЛА:
Кримінальне провадження за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_17 та його захисника ОСОБА_18 , засудженого ОСОБА_19 на вирок Заводського районного суду міста Миколаєва від 16 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 12 липня 2018 року повернути відповідній колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду для подальшого розгляду.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_10
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_11 ОСОБА_12
ОСОБА_5 ОСОБА_13
ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16
ОСОБА_9