Справа №487/3461/20
Провадження №1-кс/487/4008/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2020 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 ,за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 , у кримінальному провадження № 0000328 від 02.04.2020, про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України-

В С Т А Н О В И В:

18.06.2020 року Слідчий Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 , за погодженням прокурора військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В клопотанні слідчий зазначає, що Третім слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000328 від 02.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказам. На даний час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, має фактичну можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не прибувати на виклики, посилаючись на різні ніби-то форс-мажорні чи поважні обставини, таким чином затягуючи хід досудового розслідування, та залишаючись на волі підозрюваний має можливість вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуючись від органів слідства та суду.

Таким чином, з урахуванням тяжкості злочину, даних про особу підозрюваного, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, слідчий вважає, що саме така міра запобіжного заходу, як домашній арешт, забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, інший, більш м`який запобіжний захід, не може запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, просив про його задоволення.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні, просив обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки визнає провину у вчиненні пред`явленого обвинувачення, працює, та має утриманні матір пенсіонерку.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що Третім слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000328 від 02.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється військовою прокуратурою Миколаївського гарнізону Південного регіону України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.10.2019 громадянином ОСОБА_4 , укладено з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на 3 роки.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 91-РС від 29.10.2019 ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти, зараховано до списків особового складу Збройних сил України та присвоєно військове звання «солдат».

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 259 від 29.10.2019 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини і поставлено на всі види забезпечення та ОСОБА_4 вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків з військової служби за посадою.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 10 від 15.01.2020 солдата ОСОБА_4 виключено із списків військової частини НОМЕР_1 , знято із забезпечення та скеровано для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 13 від 17.01.2020 ОСОБА_4 призначеного наказом першого заступника начальника Генерального щтабу Збройних Сил України № 3-РС від 08.01.2020 на посаду механіка-водія 3 самохідно-артилерійської батареї самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_2 з 17.01.2020 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , поставлено на всі види забезпечення та він вважається таким, що справи прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 33-РС від 14.02.2020 солдата ОСОБА_4 було призначено на посаду майстра-номера обслуги 1 самохідно-артилерійського взводу 3 самохідно-артилерійської батареї самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.

Відтак, з 29.10.2019, тобто з дня зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу за контрактом та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби за контрактом.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 9,11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватись Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Проте, всупереч зазначених вище вимог, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи статутні обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, на думку органів досудового слідства свідомо допустив їх порушення, вчинивши умисний військовий злочин за наступних обставин.

Так, 27.01.2020 о 08 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її на посаді механіка-водія самохідного артилерійського взводу самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи в/ч НОМЕР_2 , діючи умисно всупереч вищевказаних вимог закону, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), та перебував за адресою: АДРЕСА_1 , та в інших місцях, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

У подальшому, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за які передбачено кримінальну відповідальність, ОСОБА_4 вирішив припинити ухилятись від проходження військової служби та 14.02.2020 добровільно та самостійно прибув до військової частини НОМЕР_2 , приступив до виконання своїх обов`язків, припинивши ухилятись від військової служби.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 39-РС від 25.02.2020 солдата ОСОБА_4 звільнено із військової служби у запас за пунктом «д» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність).

У період з 27.01.2020 по 14.02.2020 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, у військовий комісаріат не з`являвся, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних сил України, не вживаючи при цьому жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він, 27.01.2020 о 08 год. 00 хв. будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її на посаді майстра-номера обслуги 1 самохідно-артилерійського взводу 3 самохідно-артилерійської батареї самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не з`явився вчасно на військову службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_2 та незаконно перебував поза її межами до 08.00 год. 14.02.2020 за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 та в інших місцях, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

18.06.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Пред`явлена підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України підтверджується наступними доказами, які були зібрані в ході досудового розслідування: висновком службового розслідування військової частини НОМЕР_2 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ;слідчими довідками слідчого ОСОБА_5 від 12.06.2020 та від 16.06.2020;іншими зібраними у справі доказами, які викривають ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України, підозрюється у вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Так прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, на те що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, має фактичну можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не прибувати на виклики, посилаючись на різні ніби-то форс-мажорні чи поважні обставини, таким чином затягуючи хід досудового розслідування, та залишаючись на волі підозрюваний має можливість вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуючись від органів слідства та суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінюючи можливість або неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу суд виходить з наступного. Так, у тексті клопотання про застосування запобіжного заходу відсутнє обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя вважає, що запобігти ризикам переховуватися, вчинити інше кримінальне правопорушення можливо шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладення на підозрюваного обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання в м. Миколаєві, працює не офіційно, має на утриманні матір пенсіонерку.

У зв`язку з цим, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором у клопотанні та під час розгляду клопотання не доведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеним ризикам, можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 , у кримінальному провадження № 0000328 від 02.04.2020, про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відмовити .
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 строком на 2 місяці, а саме до 16.08.2020 року наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 16.08.2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня їїоголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1