Справа №705/3679/19
1-кп/705/546/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року місто Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

під головуванням судді ОСОБА_1

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 14.01.2019 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рахни, Шаргородського району Вінницької області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

представника органу пробації ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
14.08.2019 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з Черкаської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000193 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями судове провадження було передане судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ..

Ухвалою судді від 28 серпня 2019 року у судовому провадженні було призначене підготовче судове засідання на 27 листопада 2019 року.

Підготовче судове засідання було відкладене на 03 лютого 2019 року за клопотанням обвинуваченої для надання їй часу для залучення захисника.

У підготовчому судовому засіданні 03 лютого 2020 року прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, який надійшов до суду.

Представник органу пробації підтримав позицію прокурора.

Захисник обвинуваченої заявив клопотання про повернення обвинувального акту, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, так як не зрозуміло, на якій території виявлено наркотичний засіб, у вчиненні якого кримінального правопорушення обвинувачується його підзахисна, обвинувачення є неконкретним, фактичні обставини справи викладені неповно та є незрозумілими і суперечливими.

Обвинувачена підтримала клопотання свого захисника.

Заслухавши позицію прокурора, представника органу пробації, клопотання захисника, яке було підтримане обвинуваченою, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору у зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам статті 291 КПК України.

Частина 2 статті 291 КПК України визначає, що обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

За своєю правовою природою обвинувачення повинно бути сформульоване з урахуванням фактичних обставин справи, які були встановлені прокурором, і не суперечити їм.

При цьому, як фактичні обставини справи, які прокурор вважає встановленими, так і формулювання обвинувачення, містять суперечності, які не дають змоги достовірно визначити, в чому полягають обставини кримінального правопорушення, і які саме обставини підлягають доказуванню перед судом, і відповідно від якого обвинувачення повинна захищатись сторона захисту.

Зокрема, як фактичні обставини справи, які прокурор вважає встановленими, так і формулювання обвинувачення, містять посилання на те, що 5 квітня 2019 року було проведено обшук на підставі ухвали суду від 3 червня 2019 року. Тобто, обшук проведено, як зазначено у обвинувальному акті, ще за два місяця до винесення ухвали судом.

Крім того, у обвинувальному акті не зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення у відповідності до диспозиції ч.2 ст.309 КК України. Так, ч.2 ст.309 КК України передбачає відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.

Тобто, обов`язковою ознакою, яка підлягає зазначенню у правовій кваліфікації кримінального правопорушення, є наявність чи відсутність мети збуту наркотичного засобу.

У обвинувальному акті при зазначенні правової кваліфікації кримінального правопорушення взагалі не вказано наявність чи відсутність мети збуту наркотичного засобу.

Крім того, правова кваліфікація містить посилання на вчинення раніше обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 чт. (так зазначено у обвинувальному акті) 307 КК України. У обвинувальному акті, в тому числі у формулюванні обвинувачення та анкетних даних обвинуваченої, відсутні будь-які посилання на те, що обвинувачена раніше вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України. Натомість, зазначено, що обвинувачена раніше не судима. Також, суд звертає увагу на те, що правова кваліфікація за ч.2 ст.309 КК України не передбачає зазначення частини статті 307 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії») вказує на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи.

Крім того, положення пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

До того ж право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Наявність істотних суперечностей у фактичних обставинах, які прокурор вважає встановленими, та формулюванні обвинувачення, а також відсутність правової кваліфікації кримінального правопорушення у відповідності до диспозиції ч.2 ст.309 КК України, позбавляють сторону захисту можливості належним чином підготуватися до захисту та права на справедливий суд.

Крім того, суд звертає увагу на те, що стаття 291 КПК України містить вичерпний перелік даних, які повинні бути зазначені у обвинувальному акті, як процесуальному документі. Зазначення інших відомостей та даних, які не передбачені КПК України, не допускається.

Натомість обвинувальний акт, що надійшов до суду, містить цілий ряд відомостей, які не передбачені у статті 291 КПК України.

Так, у обвинувальному акті наведено перелік доказів, які на думку сторони обвинувачення, підтверджують причетність обвинуваченої до вчинення кримінального правопорушення. Суд вважає наведення таких відомостей у обвинувальному акті недопустимим, так як надання суду документів та відомостей, не передбачених статтю 291 КПК України, до судового розгляду заборонено, так як може певним чином вплинути на думку судді щодо доведеності чи недоведеності винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Тим більше, обсяг доказів, які підлягають дослідженню під час судового розгляду, вирішується виключно судом.

Це стосується і зазначення у обвинувальному акті відомостей про речові докази у кримінальному провадженні, що також не передбачено ч.2 ст.291 КПК України.

За наявності вказаних порушень обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Керуючись статтями 291, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000193 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, повернути прокурору Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1