Справа№ 309/3592/19
Провадження № 1-кп/309/212/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000888 від 30.09.2019 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хустського районного суду перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000888 від 30.09.2019 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні виникло питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, а тому прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою

Клопотання прокурора вмотивовано тим , що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим , востаннє вироком Хустського районного суду від 29.11.2019 за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст.ст. 70, 72 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки, і на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано частину невідбутого покарання за вироком від 22.06.2015 та остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, на шлях виправлення і перевиховання не став, а повторно вчинив нові умисні кримінальні правопорушення, що виразилися в наступному. ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність, суспільну небезпечність та караність своїх дій, 29 вересня 2019 року, приблизно о 08:00 год., за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, групою осіб, з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно, пошкодивши вхідні двері будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 , проникли в середину будинку, звідки викрали гроші в сумі 2000 грн., чим заподіяли потерпілій ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на вказану суму. Не припиняючи свої злочинні дії, 29 вересня 2019 року, приблизно о 11:30 год., ОСОБА_7 , за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, групою осіб, з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно, шляхом відкриття ключем вхідних дверей будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , проникли в середину будинку, звідки викрали гроші в сумі 300 гривень, 60 Євро, що в еквіваленті до гривні, станом на 29.09.2019 становить 1587 гривень, 21 долар США, що в еквіваленті до гривні станом на 29.09.2019 становить 507,78 гривень, а також золоте кільце з вкладеним каменем білого кольору, вагою 3,5 грам, вартістю 2390,50 гривень, золоте кільце вагою 2,00 грами, вартістю 1366,00 гривень, золотий хрестик із розп`яттям вагою 1,00 грам, вартістю 683 гривень, біжутерії в набор якої входить: завушниці з кільцем і браслетом сірого кольору, вартістю 120 гривень, біжутерії в набор якої входить : завушниці з кільцем та браслетом, золотистого кольору, вартістю 120 гривень, біжутерії в набор якої входить: ланцюжок із медальйоном, кільце із сережками сірого кольору, вартістю 100,00 гривень, мобільний телефон марки «Redmi note5» вартістю 2600 гривень, мобільний телефон марки LG-K420 вартістю 985,00 гривень, мобільний телефон марки Nokia 4.2 ТА-1157 DS 3/32 вартістю 2799,00 гривень, та портативний акумуляторний пристрій «Power Bank) марки «Nomi» вартістю 207,00 гривень, чим заподіяли ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 13765,28 гривень. Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна крадіжка, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчинене повторно.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні 2 (двох) кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів (ч.3 ст.185 КК України), за який законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Крім того, ОСОБА_7 не має постійного місця роботи, а по місцю проживання характеризується посередньо, не має соціально сталих зв`язків, натомість підтримує відносини з соціально негативними елементами суспільства, що свідчить про його стійкий кримінальний характер. Також, в підтвердження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_7 слід зазначити, що на стадії досудового розслідування, 24 жовтня 2019 року, у зв`язку з відсутністю по місцю проживання, підозрюваний ОСОБА_7 , оголошувався в розшук. За таких обставин, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування ОСОБА_7 від суду, встановлена і обґрунтована. Крім того, в підтвердження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлено, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він є раніше неодноразово судимим, востаннє вироком Хустського районного суду від 29.11.2019 за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст.ст. 70, 72 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки, і на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано частину невідбутого покарання за вироком від 22.06.2015 та остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Приймаючи до уваги, що строк тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується, а судовий розгляд кримінального провадження на даний час триває, враховуючи неможливість запобігання зазначених ризиків прокурор просить суд, продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 60 діб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід на непов`язаний з триманням під вартою.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, останній перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може перешкодити кримінальному провадженню, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, продовжити злочинну діяльність та вчиняти тиск на потерпілу та свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, що вказує на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено, у зв`язку з чим суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою.

Поряд з цим, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, суд серед іншого враховує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно.

Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 219, заява № 42310/04).

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладено і у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року та випливають з ч. 3 ст. 17 КПК України.

Так, у цій справі, строк утримання обвинуваченого під вартою не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу, тобто тривалість строку утримання під вартою відповідає критерію розумності.

З огляду на що, суд вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставинами, у тому числі визначеними ст.ст. 177, 178, 183, 199, 315 КПК України, клопотання прокурора задовольнити, та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строків визначених КПК України.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підсудним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_7 розмір застави.

Відповідно ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, зокрема що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленої станом на 01 січня поточного року 2102 грн , а саме у розмірі 168160 грн. оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Згідно ч.6 ст.194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 376 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 5 та 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 9 травня 2020 року включно

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 168160 грн. (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят гривень) грн., що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб , встановленої станом на 01 січня поточного року 2102 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Хустського районного суду.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити ОСОБА_7 що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Хустського районного суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Ужгородського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Ужгородського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 з-під варти та повідомити усно і письмово Хустський районний суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику обвинуваченого та начальнику слідчого ізолятора м. Ужгород Закарпатської області.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 6 березня 2020 р. о 9 год.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1