Справа № 467/536/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2020 року слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши клопотання начальника СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2020 року за №0000192 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.186 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Арбузинка Миколаївської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Первомайського міськрайоного суду Миколаївської області від 30.07.2014 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;
- вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23.10.2014 за ч. 3 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :

Начальник СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2020 року за №0000192 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Слідчий вказує, що 13.05.2020 до Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від мешканки смт. Арбузинка Миколаївської області, ОСОБА_7 , про те, що 13.05.2020 близько 05:00 години невідома особа через вікно незаконно проникла до житлового будинку її домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де відкрито викрала грошові кошти у сумі близько 5000 гривень, поєднуючи свої дії з насильством, яке не є небезпечним для її життя та здоров`я.

13.05.2020 відомості про дане кримінальне правопорушення зареєстровані до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000192, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, при наступних обставинах:

13.05.2020 близько о 05 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи в смт. Арбузинка Миколаївської області, будучи раніше судимим за вчинення тяжкого кримінального правопорушення проти власності, вирішив відкрито заволодіти чужим майном, що належить ОСОБА_7 , шляхом незаконного проникнення до житлового будинку останньої, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи задумане, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через відкриту ділянку огорожі пройшов до житлового будинку домоволодіння ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , після чого шляхом ривку руками зняв фанерну дошку віконної рами та незаконно проник всередину житлового будинку, де в одній із кімнат із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої ОСОБА_7 відкрито викрав її грошові кошти в сумі близько 5000 гривень, після чого з місця події зник тим же шляхом яким і незаконно проникав.

13.05.2020 підозрюваному ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав в повному обсязі, просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав в повному обсязі, просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував обґрунтованість оголошеної йому підозри у вчиненні злочину щодо ОСОБА_7 , щодо запобіжного заходу від коментарів утримався.

Захисник ОСОБА_6 вважав, що з огляду на активне сприяння ОСОБА_5 органам досудового розслідування у розкритті злочину відсутні підстави вважати, що ОСОБА_5 переховуватиметься від слідства та суду, або впливатиме на потерпілу і свідків, тому достатнім буде обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали зробив наступний висновок.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно норм ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.5 ч.2. ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У судовому засіданні встановлено, що слідчими Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2020 року за №0000192 з попередньою правовою кваліфікацією зач.3 ст.186 КК України.

У даному кримінальному провадженні 13.05.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, що є тяжким злочином згідно положень ст.12 КК України. За вчинення даного злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України свідчать наступні надані стороною обвинувачення докази:

- протокол прийняття заяви про вчинення злочину від 13.05.2020 року, за яким ОСОБА_7 повідомила про вчинення у неї відкритого викрадення грошових коштів невідомим чоловіком;

- протоколи огляду місця події від 13.05.2020 року, за якими оглянуто місце події домоволодіння ОСОБА_7 , домоволодіння свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вилучені речові докази;

- протокол допиту потерпілого від 13.05.2020 року;

- заява та протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 13.05.2020 року;

- заява та протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 13.05.2020 року,

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 ;

- пояснення ОСОБА_11 ;

- протокол слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 від 14.05.2020 року, згідно якого ОСОБА_5 детально описав обставини проникнення до будинку ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 та відкритого викрадення у неї грошових коштів;

- протокол допиту підозрюваного від 13.05.2020 року, згідно якого ОСОБА_5 детально розповів обставини проникнення до будинку ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 та відкритого викрадення у неї грошових коштів;

- протоколу пред`явлення особи для впізнання від 14.05.2020 року, згідно якого ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка відкрито заволоділа її грошовими коштами.

У сукупності зазначені докази свідчать про обґрунтованість підозри, що ОСОБА_5 міг вчинити злочин, у вчиненні якого його підозрюють.

Щодо існування ризиків, що підозрюваний ОСОБА_5 переховуватиметься від слідства та суду, вчинить новий злочин або буде впливати на потерпілого та свідків, суд зазначає наступне.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України», заява № 37466/04, від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Відтак, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років. Відтак, тяжкість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому в разі доведення його винуватості можна законно розглядати як таку, що може спонукати до втечі.

Крім того, ОСОБА_5 є особою, що раніше вчиняла тяжкі злочини проти власності, дані обставини свідчать на підтвердження ризику, що підозрюваний може вчинити інший злочин або ухилитись від слідства та суду.

Та обставина, що підозрюваний до затримання не був офіційно працевлаштований, при цьому підозрюється у вчиненні злочину з корисливих мотивів також підтверджує ризик повторного вчинення ним злочинів.

Крім того, враховуючи наведене, репутацію підозрюваного, слід погодитись з доводами слідчого, що на даному етапі, коли триває розслідування даного кримінального провадження та встановлені не всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які можуть мати вирішальне значення для правильної правової кваліфікації дій підозрюваного, він може незаконно впливати на потерпілу та свідків.

При цьому слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (даліЄСПЛ).

Оцінюючи можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя зазначає, що для застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відсутні передумови, оскільки жодна особа не висловила бажання поручитись за підозрюваного, особисте зобов`язання не забезпечить його належної процесуальної поведінки, заставу суд не визначає відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про можливість застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки вважає, що такий запобіжний захід за існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України є недостатнім враховуючи дані про особу підозрюваного. Наявність тих обставин, що підозрюваний має певні соціальні зв`язки та постійне місце проживання хоча і має місце, однак не є безумовною підставою для відмови у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, суд вважає, що ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому суд враховує стан здоров`я підозрюваного і зазначає, що матеріали провадження не містять даних, які свідчать про неможливість його утримання в установі попереднього ув`язнення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи встановлені судом ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, слідчий суддя з урахуванням викладеного, вважає за необхідне клопотання задовольнити та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-183, 193, 194, 309, 310, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Арбузинка Миколаївської області запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 17 години 00 хвилин 13 липня 2020 року включно, взявши його під варту в залі суду.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання.
Строк дії ухвали до 17 години 00 хвилин 13 липня 2020 року.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Слідчий суддя ОСОБА_1