Справа № 461/9695/19
У Х В А Л А

20.12.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , ОСОБА_5 звернулись до слідчого судді зі скаргою у якому просять:

1.визнати не розгляд клопотання №23 потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_5 від 27.11.2019 і не забезпечення заходів зміни порядку досудового розслідування через об`єднання вказаних двох проваджень №0004073 №0000082 в одне у виконання зобов`язань трьох ухвал Шевченківського районного суду м. Львова від 27.03.2019, 05.09.2019 та 15.10.2019 прокурором Львівської області ОСОБА_6 такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тобто протиправною;

2.зобов`язати прокурора Львівської області ОСОБА_6 розглянути клопотання № 23 від 27.11.2019 потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_5 і в забезпечення заходів на виконання ухвал Шевченківського районного суду м. Львова від 27.03.2019, 05.09.2019 та 15.10.2019 замінити процесуальних прокурорів в обох провадженнях для відкликання провадження №0004073 з суду після якого змінити правову кваліфікацію зі ст. 121 ч.2 на ст.115 ч.2 п.4, 12 КК України і об`єднати два провадження №0004073 №0000082 в одне в якому висунути підозру у вбивстві ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 .

3.порядок і строки вчинення вказаних заходів описати в належному, вмотивованому процесуальному документі, який виготовити в передбачені ст.2, 7 - 11, 56, 110-113, 220 КПК України строки та надіслати на адресу потерпілих.

Свої доводи мотивує тим, що 12.11.2016 року ним подано до поліції і прокуратури заяви про вчинення злочину за ст.115 ч.2 п.4. 12 КК України, зокрема, вбивство його сина ОСОБА_7 , яке мало місце в квартирі АДРЕСА_1 ; вважає, що сина вбили в помсту за його ( ОСОБА_3 ) правозахисну і громадську діяльність. Зазначає, що провадження №0004073 фабрикували слідчі СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, формально підходили до слідчих дій, не розглядаючи його клопотань, як потерпілого. 05.05.2017 без згоди потерпілих в порушення КПК України, слідчий в справі і процесуальний прокурор передчасно завершили досудове розслідування в кримінальному провадженні №0004073 і подали 10.05.2017 до суду обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_12 за ч.2 ст.121 КК України. Докази участі у вбивстві сина інших 4-х осіб слідство приховало. У зв`язку із не відповідністю обвинувального акту ст.291 КПК України, такий за три роки шість разів ухвалами судів першої та другої інстанцій повертався прокурору для усунення недоліків. Не усунувши недоліки, прокурор вкотре подав до суду обвинувальний, який ухвалами Шевченківського районного суду м. Львова від 11.10.2018 р. та Апеляційного суду Львівської області від 24.05.2018р., знову ж таки повертався прокурору. В судових рішеннях від 19.11.2018року та 19.03.2019 року зазначалось, що на даний час з приводу одного і того ж кримінального правопорушення є два кримінальні провадження за ознаками різних кримінальних правопорушень, що є перешкодою для призначення судового розгляду на підставі подання до Шевченківського районного суду м. Львова обвинувального акта. На зазначену обставину було звернуто увагу й у ухвалі Апеляційного суду Львівської області від 24.05.2018 (якою було залишено без зміни ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 02.04.2018 про повернення обвинувального акту), однак свого вирішення дане питання так і не знайшло. Друге кримінальне провадження №0000082 за ст.115 ч.2 п.12 КК України розпочате 20.11.2017 за ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 17.011.2017, однак слідчі сім разів постановляли постанови про закриття з підстави завершення розслідування смерті ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0004073 і подання обвинувальних актів до суду. За скаргами ОСОБА_3 дані постанови про закриття провадження скасовані як незаконні. Натомість трьома ухвалами Шевченківського районного суду м. Львова від 27.03.2019, 05.09.2019 та 15.10.2019 слідчий і прокурор зобов`язані об`єднати вказані два провадження в одне для подальшого швидкого досудового розслідування обставин групового вбивства ОСОБА_13 .. Слідчі і прокурор в обох провадженнях, на думку заявника, вчиняють умисні дії, якими провадження №0004073 утримують в суді, а в провадженні №0000082 слідчий вчиняє бездіяльність та періодично виносить постанови про закриття провадження з метою не допустити об`єднання двох проваджень в одне і не розслідувати групове вбивство. Протиправні дії процесуальних прокурорів з невиконання ухвал Шевченківського районного суду м. Львова від 27.03.2019, 05.09.2019, 15.10.2019 та клопотання потерпілих щодо зміни порядку досудового розслідування через об`єднання вказаних двох проваджень в одне потерпілі багаторазово оскаржували також прокурору Львівської області. Востаннє, 28.11.2019 року заявники звернулись до прокурора Львівської області із клопотанням №23, у якому просили вжити заходів щодо розслідування кримінальних проваджень №0004073 та №0000082. Проте, станом на день подачі скарги у заявників немає жодної інформації про результати розгляду клопотання, що вважають грубим процесуальним порушенням.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали в повному обсязі, просили таку задовольнити з підстав, викладених у ній. Окрім того, заявник ОСОБА_3 зазначає, що досудове розслідування у справі вбивства його сина ОСОБА_7 триває поза межами розумних строків, чим обмежуються його права та законні інтереси; він звертався з приводу відсторонення групи прокурорів, вважаючи їх зацікавленими у розслідуванні справи, проте, прокурор області, до якого він звертається з приводу неналежного, неефективного та необ`єктивного розслідування, на його звернення не реагує.

ОСОБА_5 подала в суд заяву у якій просила слухати скаргу без її участі.

Прокурор в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки; однак його неявка не перешкоджає розгляду скарги відповідно до вимог ст.306 КПК України. Прокурором другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області ОСОБА_14 скеровано на адресу суду письмові заперечення на скаргу. У своїх запереченнях зазначає, що слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004073 від 12.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за фактом нанесення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , які спричинили смерть останнього. За наслідками проведеного досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, з урахуванням отриманих доказів, відповідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України скеровано до Шевченківського районного суду м. Львова для розгляду по суті. Водночас, в ході здійснення досудового розслідування не здобуто фактичних даних, які б свідчили про причетність інших осіб до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також про вчинення злочину, передбаченого ст. 115 КК України. 22.11.2019 ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні повернуто прокурору, в порядку ст. 314 КПК України. Разом з тим, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, прокурором у кримінальному провадженні 29.11.2019 внесено апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 22.11.2019, на даний час судовий розгляд триває. Крім цього, слідчим відділом Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000082 від 20.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. За результатами проведення досудового розслідування 18.11.2019 слідчим у кримінальному провадженні було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Відтак, вважає, що підстави для об`єднання кримінальних проваджень, відсутні.

Заслухавши пояснення заявника, розглянувши доводи скарги, приходжу до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме, в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ч. 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.3 КПК України, керівник органу прокуратури Генеральний прокурор України, прокурор Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та Севастополя, міжрайонний прокурор, прокурор міста, району, прирівняні до них прокурори та їх заступники, які діють в межах своїх повноважень.

Згідно із частиною 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Як передбачено пунктом 9-1 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (ст.17) прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури. Під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті.
Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор має право давати вказівки будь-якому прокурору.

Прокурором вищого рівня є:

1) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів окружної прокуратури - керівник окружної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;

2) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів обласної прокуратури - керівник обласної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;

3) для керівника окружної прокуратури, його першого заступника та заступників - керівник відповідної обласної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;

4) для керівника обласної прокуратури, його першого заступника та заступників, керівника та заступника керівника підрозділу, прокурора Офісу Генерального прокурора - Генеральний прокурор чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;

5) для першого заступника та заступника Генерального прокурора - Генеральний прокурор.

Відповідно до ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування, у разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні,а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004073 від 12.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за фактом нанесення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , які спричинили смерть останнього.
Як убачається із матеріалів скарги та приєднаних доказів, процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0004073 від 12.11.2016р. здійснює прокуратура Львівської області (відділ процесуального керівництва при провадження досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області).

За наслідками проведеного досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, з урахуванням отриманих доказів, відповідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України скеровано до Шевченківського районного суду м. Львова для розгляду по суті.
22.11.2019 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні повернуто прокурору, в порядку ст. 314 КПК України.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, прокурором у кримінальному провадженні 29.11.2019 подано апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 22.11.2019, на даний час судовий розгляд триває.

Відтак, судове рішення не набрало законної сили.

Крім цього, слідчим відділом Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000082 від 20.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
За результатами проведення досудового розслідування 18.11.2019року слідчим у кримінальному провадженні було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 11.12.2019 р. означена постанова скасована.

Відтак, у кримінальному провадженні відновлюється досудове розслідування.

У своєму зверненні до прокурора Львівської області від 28.11.2019 р. (клопотання №23) ОСОБА_3 , посеред іншого, клопотав про зміну прокурорів у кримінальному провадженні №0004073 від 12.11.2016 року, однак, в цій частині його клопотання не розглянуто і в межах компетенції прокурора області вмотивоване рішення не прийнято.

Оскарження недотримання розумних строків передбачено ст.308 КПК України.

Згідно зазначеної норми закону, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Таким чином, рішення по скарзі на недотримання розумних строків слідчим, прокурором уповноважений приймати не прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, а прокурор вищого рівня керівник регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники.

З аналізу вищевказаних норм КПК України слідує, що чинним кримінально-процесуальним законодавством у кримінальному провадженні надане право будь-якій особі, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, зокрема, до кола вказаних осіб відноситься і заявник, оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, а прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути відповідне клопотання (скаргу) заявника та за наслідками його розгляду чи задовольнити вказане клопотання (скаргу), надавши відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень, чи винести вмотивовану постанову про відмову в задоволенні клопотання, яка може бути оскаржена слідчому судді відповідно до вимог п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Норма статті 28 КПК України визначає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя, а судового провадження суд.

Слідчим суддею встановлено, що 28.11.2019 року ОСОБА_3 подано на ім`я керівника прокуратури Львівської області клопотання №23, у якому, посеред іншого, потерпілий просив вжити ряд заходів щодо дотримання строків та ефективності розслідування кримінальних проваджень №0004073 та №000008 та забезпечення невідкладних заходів по виконанню рішень Шевченківського суду м Львова від 27.03.2019, 05.09.2019 та 15.10.2019 .

За змістом, вказана скарга стосується недотриманням розумних строків слідчими та прокурорами під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях, яке стосується смерті сина заявників (слідство ведеться понад три роки) та неефективним розслідуванням.

Однак, скарга ОСОБА_3 від 28.11.2019 р. належним чином не розглянута та не повідомлено потерпілого про результати розгляду.

Разом з тим, згідно ст.217 КПК України, об`єднання матеріалів досудового розслідування є правом органу досудового розслідування; рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором, який згідно ст.36 КПК України , здійснюючи свої повноваження є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень забороняється.

Відповідно до ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відтак, слідчий суддя не наділений повноваженням надання вказівок органу досудового розслідування щодо прийняття конкретних процесуальних рішень. В тому числі, щодо прийняття рішень про об`єднання кримінальних проваджень, зміни правової кваліфікації злочинів чи заміни прокурорів.

Вимоги клопотання ОСОБА_3 та, відповідно, скарги слідчому судді, про зобов`язання прокурора області провести оперативну нараду за участі ОСОБА_3 , на якій розглянути стан досудового розслідування кримінальних проваджень, задоволенню не підлягають, оскільки не можуть оскаржуватись в порядку ст.303 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись принципом змагальності кримінального провадження (стаття 22 КПК України) слідчий суддя вважає, що прокуратура Львівської області не належним чином виконала вимоги Закону щодо доведення суду факту розгляду скарги заявника та повідомлення про наслідки розгляду, тому, слід зобов`язати прокурора Львівської області, в межах повноважень, наданих Законом України «Про прокуратуру» та Кримінальним процесуальним кодексом України, розглянути по суті клопотання потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_5 №23 від 27.11.2019 року та повідомити останніх про результати розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора Львівської області, в межах повноважень, наданих Законом України «Про прокуратуру» та Кримінальним процесуальним кодексом України, розглянути по суті клопотання потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_5 №23 від 27.11.2019 року та повідомити останніх про результати розгляду.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .