Справа № 175/1179/20
Провадження № 1-кс/175/294/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2020 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Слобожанське клопотання слідчого Дніпровського РВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 про арешт майна, а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000428 від 02.04.2020 року за ч.1 ст.213 КК України, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даному матеріалу,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000428 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 квітня 2020 року до ЧЧ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від поліцейського офіцера громадин ОСОБА_5 проте, що 02.04.2020 року приблизно о 13.30 годині, за адресою АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та з ним двоє громадян на авто марки Газель д/з НОМЕР_1 здійснюють незаконний прийом металобрухту. ( ЖЕО 5265 від 02.04.2020).
Згідно протоколу обшуку, складеного 02.04.2020, за участю двох понятих було проведено обшук транспортного засобу марки ГАЗ 3302СПГ д/ НОМЕР_2 за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Волоське, вул.. Крутогірна, біля буд.22 в ході якого було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки ГАЗ 3302СПГ д/з НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , технічний паспорт НОМЕР_3 , металобрухт та ваги.
03.04.2020 року постановою слідчого Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області визнано речовими доказами транспортний засіб марки ГАЗ 3302СПГ д/з НОМЕР_1 , технічний паспорт НОМЕР_4 , металобрухт та ваги.
Слідчий просить накласти арешт на металеві вироби та ваги які знаходились в кузові транспортного засобу марки ГАЗ 3302СПГ д/з НОМЕР_1 з метою доведення вчинення кримінального правопорушення, а також передбачити заборону для особи, у володінні якої перебувало майно, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його, в іншому випадку його використання може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, що є предметом кримінального правопорушення, та може перешкодити кримінальному провадженню.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, що відповідає вимогам ч.4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч.1,2 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, а також гроші у будь-якій валюті готівкою або безготівковій формі, що знаходяться на банківський рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, за наявності достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому КПК. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 87 КПК докази, отримані внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу є недопустимими.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 02.04.2020, за участю двох понятих було проведено обшук транспортного засобу марки ГАЗ 3302СПГ д/ НОМЕР_2 за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Волоське, вул. Крутогірна, біля буд.22 в ході якого було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки ГАЗ 3302СПГ д/з НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , технічний паспорт НОМЕР_3 , металобрухт та ваги.
Відповідно до вимог ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи, здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

А ст. 234 ч.2 КК України передбачає, що обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

І наявність згоди на проникнення до житла особи, яка володіє цим житлом, згідно ст. 233 КПК України, не звільняє від обов`язку прокурора або слідчого звернутися з клопотанням про проведення обшуку чи огляду житла до слідчого судді.

Згідно ухвали слідчого судді від 07.04.2020 року у задоволенні клопотання слідчого Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 про дозвіл на проведення обшуку, який проведено 02.04.2020 року відповідно до вимог ст.233 КПК України транспортного засобу марки ГАЗ 3302СПГ н.з НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 біля будинку АДРЕСА_1 відмовлено.
Таким чином, вважається, що проведена процесуальна дія - огляд місця події є недопустимим доказом, так як цей доказ отриманий в порушення вимог КПК України, а саме внаслідок істотного порушення прав та свобод людини відповідно до положень ст. 87 КПК України.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя не знаходить законних підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту майна.
Роз`яснити, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського РВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 про арешт металевих виробів та ваг, які знаходились в кузові транспортного засобу марки ГАЗ 3302СПГ н.з НОМЕР_1 , відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1