УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.02.2020 Справа №598/190/19

Колегія суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря с/з ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференціїкримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 06 серпня 2018 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження із матеріалами за №0000215 від 06 серпня 2018 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.309 КК України.

Під час розгляду в судовому засіданні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою прокурор зазначив, що слід продовжити строк застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжно заходу у вигляді тримання під вартою терміном до двох місяців, оскільки строк застосування вказаного запобіжного заходу обвинуваченому закінчується 16 лютого 2020 року та на даний час кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 перебуває на стадії судового розгляду, а підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, оскільки ризики, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу останньому, не зменшились. Зокрема, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких є особливо тяжким, та за який у разі доведеності вини передбачено покарання від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, а тому з метою ухилення від покарання він перебуваючи на волі, зможе переховуватися від суду, а також про наявність вказаного ризику свідчить те, що дружина обвинуваченого та його син проживають в Республіці Білорусь, куди зможе також виїхати і обвинувачений, перебуваючи на волі. Крім того ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у різні способи, в тому числі застосовуючи насильство та погрози, схиляючи їх таким чином до дачі неправдивих показань чи до їх зміни, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тому більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 заперечили щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та просять змінити запобіжний захід останньому на домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 підтримали думку прокурора щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою та враховуючи думку прокурора, потерпілої та її представника, які вважають за необхідне продовжити обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечили щодо продовження строку тримання під вартою та клопочуть про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого слід відмовити за безпідставністю та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до двох місяців з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, ухвалою слідчого судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 08 серпня 2018 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому ОСОБА_8 неодноразово продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зокрема 17 грудня 2019 року останньому продовжено строк тримання під вартою строком до 16 лютого 2020 року.

Колегія суддів враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Таким чином, колегія суддів не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу, незважаючи на те, що потерпіла та свідки у кримінальному провадженні вже допитані під час судового розгляду, однак з метою недопущення незаконного впливу на них з боку обвинуваченого щодо зміни їх показань в подальшому, а також оскільки інших даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.

Крім цього у судовому засіданні встановлено, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_8 кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.309 КК України, одне з яких за ступенем тяжкості відноситься до особливо тяжкого злочину. Ризики, визначені в ухвалі суду про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також про продовження його строку, на даний час не зменшились, зокрема, він з огляду на санкцію статей обвинувачення, зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показань в подальшому, крім цього ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання і при обставинах вчинення злочину, про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити й інше кримінальне правопорушення, а також перебуваючи на волі останній зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Таким чином менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що в задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого до двох місяців.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст. ст. 318, 331, 336, ч.ч.1, 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 на домашній арешт відмовити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_8 терміном до двох місяців, тобто до 11 квітня 2020 року.

Судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 06 серпня 2018 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.309 КК України, відкласти на 14 год. 00 хв. 28 лютого2020 року, повторити виклик учасників судового провадження та надати вимогу на конвоювання в зал судових засідань обвинуваченого ОСОБА_8 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_8 , його захиснику та прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_8 .

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3
Головуючий суддяОСОБА_1