печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
В С Т А Н О В И В
19.12.2019 р. прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до суду із означеним клопотанням, посилаючись на те, що досудове розслідування не можливо закінчити до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді, існують об`єктивні обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, зокрема, не проведено перелік слідчих (розшукових) і процесуальних дій, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, втім ризики, передбачені ст. 177 КПК України і встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний запобіжний захід підозрюваному, не зменшилися і продовжують існувати, а тому наявна необхідність у продовженні строку тримання підозрюваного під вартою, оскільки запобігти таким ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.
В судовому засіданні підозрюваний, його захисники заперечували проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, вислухавши учасників провадження, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов до наступного.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000829 від 06.09.2019 р.
02.07.2019 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
03.07.2019 р. Печерським районним судом м. Києва до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 29.08.2019 р., включно, із визначенням розміру застави.
19.08.2019 р. Печерським районним судом м. Києва підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 19.09.2019 р., включно, із визначенням розміру застави.
17.09.2019 р. Печерським районним судом м. Києва підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 14.11.2019 р., включно, із визначенням розміру застави.
11.11.2019 р. Печерським районним судом м. Києва підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 20.12.2019 р., включно, із визначенням розміру застави.
19.12.2019 Печерським районним судом м. Києва строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000829 від 06.09.2019 р. продовжено до 10 місяців, тобто до 20.04.2020 р., включно.
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
За правилами ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).
Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що дані, що вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в доказах, що приєднані до клопотання, одночасно враховує, що означене встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу, вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, строків досудового розслідування, які, у свою чергу, були предметом апеляційного розгляду.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У означеному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у провадженні доказами. Їх сукупність надає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, є обґрунтованою, що з метою здійснення подальшого розслідування дає підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Втім, за практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, та зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Європейський суд з прав людини у справі «Михалкова та інші проти України» у рішенні від 13.01.2011 р. зазначив, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Слідчий суддя при розгляді клопотання приймає до уваги, що у кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів. Разом з тим, для здобуття належних та допустимих доказів для прийняття законного рішення на даний час у цьому провадженні проводяться слідчі (розшукові) дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, втім для закінчення досудового розслідування та звернення до суду із обвинувальним актом необхідно провести такі слідчі (розшукові), процесуальних дій:
отримати дозвіл суду на використання матеріалів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;
підготувати та вручити повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри;
провести слідчий експеримент з підозрюваними;
перекласти матеріали кримінального провадження на турецьку та голландську мови;
перекласти відео- і аудіозаписи за результатами негласних слідчих (розшукових) дій на турецьку та голландську мови;
скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Результати таких процесуальних дій мають важливе значення для досудового розгляду кримінального провадження, а саме: встановлення події кримінального правопорушення, винуватості підозрюваного, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, інших обставин, які підлягають доказуванню. За викладених обставин вбачається, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, із якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Слідчим суддею в ході розгляду клопотання не встановлено даних про наявність підстав для заміни ОСОБА_7 запобіжного заходу на менш м`який, ніж тримання під вартою, оскільки не спростовано існування у кримінальному провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Сторона обвинувачення довела, що ризик передбачений пунктом 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема, санкція особливо тяжкого злочину передбачає покарання від дев`яти до дванадцяти років позбавлення полі, та невідворотність вказаного покарання, таке може спонукати останнього до зміни місця постійного проживання, пов`язаного з виїздом до непідконтрольних на цей час територій України, а також, враховуючи вік та стан здоров`я підозрюваного, не виключається можливість спроб останнього незаконно виїхати до інших країн.
Стосовно інших ризиків, передбачених пунктами 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя приймає доводи прокурора, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, що він не має постійного місця роботи в Україні, а, отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки незаконний збут наркотичних засобів може приносити швидкий стабільний заробіток, а на теперішній час органом досудового розслідування достовірно не встановлено канали надходження наркотичних засобів, незаконний збут яких інкримінується підозрюваному, та осіб, які причетні до його незаконного надходження на територію України, та безпосередньо до підозрюваних у вказаному провадженні.
Отже слідчий суддя на виконання приписів ст.ст. 177, 178 КПК України, практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так, як вони сформульовані у повідомлені про підозру, приходить до висновку про доведеність ризиків, їх актуальність.
На підставі викладеного, проаналізувавши надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, здійснені слідчі і процесуальні дії, та ті, які орган досудового розслідування має здійснити, слідчий суддя приходить висновку про задоволення клопотання, також враховує принцип диспозитивності, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують тільки ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України, приймає до уваги, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, що стороною захисту не спростовані надані стороною обвинувачення докази, які дають підстави для висновку про необхідність продовження дії запобіжного заходу з метою забезпечення прав, свобод підозрюваного і одночасно з метою забезпечення виконання завдання кримінального провадження органом досудового розслідування. Слідчий суддя, враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, фактичні обставини справи, високу суспільну небезпечність інкримінованого діяння при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначає розмір застави у 1 562 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3 000 602,00 грн., такий розмір застави, на думку слідчого судді, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, передбачених КПК України.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_7 вера у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, такі підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування, розгляду справи по суті.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В
Клопотання задовольнити.
Продовжити до 18 лютого 2020 р., включно, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000829 від 06.09.2019 р.

Одночасно продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави для забезпеченя виконання обов`язків, визначених КПК України, в розмірі 1 562 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3 000 602,00 грн.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:
Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172
Банк: Державна казначейська служба України, м. Київ
р/р № 2089.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , в разі внесення застави, наступні обов`язки, зобов`язавши прибувати до слідчого Головного слідчого управління Національної поліції ОСОБА_8 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом, а саме:
не відлучатись із населеного пункту, де він проживатиме, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та реєстрації;
заборонити спілкування із свідками та іншими підозрюваними у зазначеному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язки, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 18.02.2020 р., включно, але не більше строків досудового розслідування.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки піозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1