Справа № 139/2/20
Провадження № 1-кс/139/56/20
У Х В А Л А
(в порядку ст. 201 КПК України)

26 лютого 2020 року смт Муровані Курилівці

Слідчий суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , з участю прокурора ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и л а:

В провадженні Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000004, зареєстроване в ЄРДР 02 січня 2020 року за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 152 КК України. Підставою внесення таких відомостей до ЄРДР стала заява ОСОБА_6 про те, що її співмешканець ОСОБА_3 зґвалтував її неповнолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02 січня 2020 року за підозрою у скоєнні злочину затримано ОСОБА_3 , а 03 січня 2020 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 03 січня 2020 року щодо підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів.

24 лютого 2020 року захисник підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 (а.с. 9, 10) звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив змінити застосований щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. В обґрунтування клопотання посилався на те, що матеріали кримінального провадження не містять доказів, які прямо вказують на винуватості ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині, а також, що існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не відповідає дійсності, «оскільки ОСОБА_3 не намагатиметься переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, не перешкоджатиме кримінальному провадженню, та не буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення». Запевнив, що ОСОБА_3 зможе постійно проживати у своєї рідної сестри ОСОБА_8 на весь період як досудового розслідування так і розгляду в суді кримінального провадження.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав своє клопотання з підстав, зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_3 , який приймає участь в розгляді клопотання в режимі відеоконференції з місця попереднього ув`язнення, пояснив, що він не вчиняв будь-якого злочину проти неповнолітньої ОСОБА_7 . Просить змінити застосований до нього запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, який він обіцяє добросовісно відбувати у своєї рідної сестри ОСОБА_8 .

Старший прокурор групи прокурорів, що здійснюють повноваження прокурорів у кримінальному провадженні № 0000004, ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, заявивши, що вважає достатніми для висновку про обґрунтованість підозри зібрані на даний момент докази, а про обґрунтованість наявних в процесуальній поведінці підозрюваного ризиків доведено ухвалою Вінницького апеляційного суду при перегляді ухвали слідчого судді від 03.01.2020.

За результатами розгляду клопотання слідчий суддя прийшла до наступного висновку:

Встановлено, що у зв`язку з оголошенням ОСОБА_3 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, ухвалою слідчого судді Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 03 січня 2020 року щодо підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів з моменту затримання (а.с. 6-8). Строк тримання ОСОБА_3 під вартою закінчується 01 березня 2020 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України - підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.

Підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 стало встановлення слідчим суддею:
1) наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 2 і 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та
3) недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.
Захисник підозрюваного при обґрунтуванні свого клопотання посилається на обставину, що матеріали кримінального провадження не містять прямих доказів причетності ОСОБА_3 до інкримінованого йому злочину.
Однак, як слідує із наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвали від 15 січня 2020 року Вінницького апеляційного суду, яким переглядалася ухвала слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу, висновки суду першої інстанції про наявність обґрунтованої підозри та ризиків зроблені вірно.
Крім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини інкримінованих підозрюваному конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у п. 55 рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Щодо обґрунтування цього клопотання в частині відсутності в процесуальній поведінці підозрюваного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то вважаю його недостатнім та непереконливим, аби зробити такий висновок. Так, слідчий суддя, обираючи запобіжний захід ОСОБА_3 та встановлюючи наявність такого ризику як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, виходила не лише з тяжкості злочину, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_3 , а й обставини, що він проживає на території України та Лучинчицької сільської ради без реєстрації. Стороною захисту в цьому судовому засіданні не спростовано цієї обставини, а від так, і самого факту існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до переконання, що клопотання є необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193-196, 197, 201 369-372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и л а:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про зміну запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ___________