КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 11 лютого 2020 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру, зміну підозри у кримінальному проваджені № 0000375 від 10 травня 2017 року.

12 квітня 2018 року органом досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру від 12 січня 2017 року, а саме у несанкціонованому втручанні в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), що призвело до витоку інформації, шахрайстві та легалізації (відмиванні) доходів, одержаних злочинним шляхом, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України.
13 травня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну підозри від 11 травня 2019 року, а саме у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361, ч. 5 ст. 27 ч. 4 т. 190, ч. 3 ст. 209 КК України.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд даного провадження в суді першої інстанції.

Щодо строку апеляційного оскарження, зазначає що розгляд скарги відбувся без виклику та участі сторони захисту, копію оскаржуваної ухвали вручено 10 січня 2020 року, апеляційну скаргу поштовим зв`язком направлено 13 січня 2019 року, яка надійшла на адресу Київського апеляційного суду 16 січня 2019 року, з дотримання строку, передбаченим законом.
Мотивуючи доводи, викладені в апеляційній скарзі захисник зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, оскільки судовий розгляд здійснено неповно та не об`єктивно, без дослідження всіх обставин справи.
Звертає увагу на те, що повідомлення про підозру від 12 січня 2017 року вручено ОСОБА_6 12 квітня 2018 року, а про зміну підозри від 11 травня 2019 року вручено 13 травня 2019 року в умовах СІЗО м. Полтава.

Наголошує на тому, що чинне законодавство України не передбачає внесення відомостей про підозру особи до Єдиного реєстру досудового розслідування до моменту вручення такій особі повідомлення про підозру.
Окрім того, звертає увагу на те, що відомості про повідомлення про підозру ОСОБА_6 та про зміну підозри внесено в ЄРДР після введення в дію змін, передбачених Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», відтак п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Заслухавши доповідь доповідача, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущено, з огляду на положення абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, однак апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 10 квітня 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000375, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 61, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України.

Вказане кримінальне провадження виділено з кримінального провадження № 0000120, відомості про яке 16 червня 2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у якому 12 січня 2017 року ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 2019 КК України.
11 травня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну підозри, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 25 ч. 2 ст. 361, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України.
16 грудня 2019 року захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 подав до Печерського районного суду міста Києва скаргу про скасування повідомлення ОСОБА_6 про підозру від 12 січня 2017 року та зміну підозри від 11 травня 2019 року у кримінальному проваджені № 0000375 від 10 квітня 2017 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 грудня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною скаргою захисника ОСОБА_5 .
Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя, вивчивши матеріали, додані до скарги, прийшов до правильного висновку, що кримінальне провадження у якому ОСОБА_6 повідомлення про підозру розпочато в 2017 році, а відтак відсутні підстави для оскарження повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні в порядку ст. 303 КПК України.
Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого суді, з огляду на наступне.
Згідно із загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).
Конституція України в ст. 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Формою реалізації ч. 1 ст. 58 Конституції України є положення ч. 1 ст. 5 КПК України, 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, частина перша ст. 303 КПК України, 2012 року, доповнена пунктом 10, який, за загальним правилом, підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом в частині таких змін.
Згідно з п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VІІІ, положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін відповідно до п. 7 § 1 розділу 4 вказаного Закону, тобто з 16 березня 2018 року.
Таким чином, з підстав, зазначених у п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію вищезгаданих змін, а саме з 16 березня 2018 року.
З огляду на те, що відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000375внесено до 16 березня 2018 року, а ОСОБА_6 12 січня 2017 року повідомлено про підозру та 11 травня 2019 року про зміну підозру, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 25 ч. 2 ст. 361, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України, то положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України щодо оскарження повідомлення про підозру та змінену підозру ОСОБА_6 в даному випадку застосовуватися не можуть.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України, відмовив у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про визнання необґрунтованим та скасування у кримінальному провадженні № 0000375 щодо ОСОБА_6 повідомлення про підозру та змінену підозру .

Колегією суддів не вбачає порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді,.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 грудня 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру, зміну підозри у кримінальному проваджені № 0000375 від 10 травня 2017 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/1005/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_8
Категорія ст.303 КПК Доповідач ОСОБА_1