Справа № 591/6871/19
Провадження № 1-кп/591/281/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0003118 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яне Краснопільського району, Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, судимого: 31 січня 2018 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1700 гривень,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 в період часу з 19 лютого по 19 жовтня 2019 року, всупереч вимогам ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство до своєї матері ОСОБА_4 , що призвело до психологічних та фізичних страждань останньої, а саме словесно ображав, погрожував, висловлювався нецензурною лайкою, принижував та залякував, тим самим викликав у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю, що виразилось у приниженні її самооцінки, втрати позитивних емоцій, при цьому 01 квітня, 05 червня та 01 серпня 2019 року ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення відносно матері адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП, а 19 жовтня 2019 року ОСОБА_4 , внаслідок вчинення зазначених відносно неї ОСОБА_5 дій, намагалась покінчити життя самогубством.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні інкримінованого злочину фактично не визнав, заперечивши вчинення відносно своєї матері наведених дій, посилаючись на її похилий вік та незадовільний стан здоров`я.

Надані обвинуваченим покази суд вважає обраним способом захисту з метою уникнення відповідальності, оскільки вони спростовуються зібраними доказами в справі.

Так, потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що дійсно в наведені періоди ОСОБА_5 систематично вчиняв відносно неї зазначені дії, внаслідок чого вона намагалась покінчити життя самогубством, але в останній час він змінився, конфліктів нема, просила його суворо не карати.

Свідок ОСОБА_6 показав суду, що восени 2019 року він був свідком подій, коли ОСОБА_4 на вулиці намагалась покінчити життя самогубством, з її слів внаслідок дій сина, тому і викликали поліцію. Зазначив також, що подібна ситуація вже траплялась раніше в серпні 2019 року.

Також вина ОСОБА_5 підтверджується протоколом огляду місця події, яким зафіксований безлад в помешканні обвинуваченого та потерпілої 19 жовтня 2019 року, коли остання намагалась покінчити життя самогубством, а також копіями постанов суду від 01 квітня, 05 червня та 01 серпня 2019 року, якими підтверджено систематичність вчинення інкримінованих в провину обвинуваченому дій відносно потерпілої.

Підстави для недовіри наведеним доказам, чи стосовно їх неналежності та недопустимості, суду наведені не були.

Таким чином, суд вважає зазначені обставини вчиненого діяння встановленими, факт скоєння ОСОБА_5 цього кримінального правопорушення доведеним, а його дії кваліфікує за ст. 126-1 КК України.
До пом`якшуючої покарання обставини ОСОБА_5 суд відносить відсутність претензій зі сторони потерпілої.
Обтяжуючих покарання обставин ОСОБА_5 суд не вбачає.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він є судимою особою, за місцем проживання характеризується негативно, не одружений.
При призначенні виду та міри покарання суд враховує особу обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, пом`якшуючу покарання обставину.

Враховуючи викладене та негативну репутацію ОСОБА_5 , його майновий стан, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, вік обвинуваченого, стан його здоров`я та вчинення злочину судимою особою, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе лише з призначенням покарання у виді арешту.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Підтвердження наявності в справі процесуальних витрат суду не наведено.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.
На підставі ст.ст. 71, 72, ст. 126-1 КК України, керуючись ст.ст. 368, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 місяці.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 31 січня 2018 року у виді штрафу в розмірі 1700 гривень та покарання призначене цим вироком у виді 1 місяця арешту виконувати самостійно.

Строк відбування покарання обраховувати з моменту затримання особи.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення; особою, що не була присутня при цьому - з дня отримання копії судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1