Справа № 529/318/19
Провадження № 1-кп/535/6/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Котельва об`єднане кримінальне провадження за № 0000034 від 14 лютого 2019 року, за № 0000154 від 02 травня 2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, освіта базова загально-середня, не одруженого, не працюючого, без постійного місця реєстрації, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не військовозобов`язаного, раніше судимого: 14.04.1989 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. ст. 17, 81 ч.3, 81 ч.3 КК УРСР до 3 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 29.03.1991 року Червоногвардійським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 142 ч.3, ст.142 ч.2, 141 ч.2, 42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 21.03.1996 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 141 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі; 16.06.1999 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 141 ч.2 КК України до 4 років позбавленні волі з конфіскацією майна; 06.10.2005 року Амур - Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі; 04.12.2012 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. ст. 185 ч.3, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки; 11.04.2013 року Червоноградським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 3 місяців позбавленні волі. 18.11.2015 умовно-достроково звільнений з Солонянської ВК № 21 Дніпропетровської області, невідбутий строк 6 місяців 11 днів.; 24.11.2016 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, 70 ч. 4 КК України до 3 років позбавленні волі; 26.12.2018 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч.4 КК України, шляхом частково складання покарань за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 24.11.2016 року остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зараховано в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто з 12 травня 2016 року по 26 грудня 2018 року включно. 26.12.2018 року у зв`язку з відбуттям призначеного покарання звільнено з під варти з залу суду,
в скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 маючи не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення і перевиховання не став та повторно вчинив нові корисливі злочини при наступних обставинах.

Так, Обвинувачений ОСОБА_4 14.02.2019 року, у період часу близько 13 години до 13 годин 30 хвилин, перебуваючи за адресою вул. Незалежності, 66, в с. Диканька, Полтавської області, шляхом вільного доступу зайшов до приміщенні будинку Диканської районної ради та Диканської райдержадміністрації.
Під час перебування у приміщенні, ОСОБА_4 , помітив відчинені двері кабінету приймальної голови районної ради, що знаходився зліва від вхідних дверей у кінці коридору будівлі на першому поверсі. Зайшовши до кабінету, ОСОБА_4 поряд зі столом побачив мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5» золотистого кольору з сім картою «Водафон Україна», абонентський номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 , який вирішив викрасти.
Реалізуючи свої злочинні наміри на викрадення чужого майна, таємно, повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, з метою наживи, ОСОБА_4 викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5» золотистого кольору ринкова вартістю якого на момент викрадення, згідно висновку експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України №352 від 22.02.2018 становить 2000 грн. з сім картою «Водафон Україна» вартістю 25 гривень, які належали ОСОБА_6 .
Після цього, ОСОБА_4 , залишив приміщення районної ради, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим довівши свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна до кінця та завдав тим самим потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 2025 гривень.
Збитки заподіяні кримінальним правопорушенням на загальну суму 2025 гривеньвідшкодовані в ході досудового розслідування шляхом повернення викраденого майна.

Крім цього обвинувачений ОСОБА_4 26.05.2019 року, близько 15 годин 30 хвилин, перебуваючи поряд з районним будинком культури «Скіфія», що розташований за адресою: сел. Котельва, вул. Полтавський Шлях, 207, Полтавської області, Котелевський район, поряд з яким шляхом вільного доступу, таємно, повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, викрав велосипед марки «FIRE», червоно-сірого кольору, вартість якого згідно довідки вартості майна від 08.05.2019 року, виданою суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_7 , становить 1600 гривень, який належав ОСОБА_8 .
Після цього, ОСОБА_4 залишив місце події, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим довівши свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, до кінця та завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на вказану суму.
Збитки, заподіяні кримінальним правопорушенням, становлять 1600 гривень, які у ході досудового розслідування та судового розгляду не відшкодовані.

У судовому засіданні після роз`яснення головуючим суті обвинувачення ОСОБА_4 зазначив суду, що йому зрозуміло суть обвинувачення, він визнає себе винним та виявив бажання давати суду показання.
Під час системного допиту в ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_4 в свої поясненнях суду свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів) визнав повністю, підтвердивши фактичний виклад обставин зазначених в обвинувальних актах, щодо місця, часу, способу вчинення кримінальних правопорушень (злочинів) пов`язаних з крадіжками чужого, а саме мобільного телефону та велосипеду. Під час системного допиту пояснив суду, що дійсно 14 лютого 2019 року близько о 13 години в сел. Диканька в приміщенні Диканської районної ради та райдержадміністраціївикрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5». Даним мобільним телефоном користувався доки працівники поліції не виявили та не вилучили даний телефон. Перебуваючи в сел. Котельва поряд з районним будинком культури поміти спортивний велосипед «FIRE», який викрав, і на ньому поїхав до м. Полтави де продав за 500 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив суду, що вину визнає повністю, щиро розкаюється в скоєному, шкодує про вчинене. Просить суд суворо не карати його.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися в установленому законом порядку. Потерпілі кожен окремо до суду надали заяви, в яких просять суд розгляд справи проводити без їх участі, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не мають.

Виходячи із змісту ст. 325 КПК України обговоривши дані заяви з всіма учасниками процесу, вирішено судове засідання провести без потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільними дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки учасники судового провадження, зокрема прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 його захисник-адвокат ОСОБА_5 кожен окремо вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції. При цьому судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 його захиснику-адвокату ОСОБА_5 та прокурору ОСОБА_3 , що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судовий розгляд кримінального провадження було проведено відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.

Суд системно допитавши обвинуваченого, проаналізувавши норми кримінального закону, вважає, що винуватість ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) за встановлених вище у вироку обставин, які також підтверджуються показаннями наданими самим обвинуваченим, що є процесуальним джерелом доказів, і знайшли своє підтвердження безпосередньо у судовому засіданні.

Суд зазначає, що згідно пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» визначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 винний в скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів) середньої тяжкості, за вище вказаних обставин, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинених повторно, і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить, із вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочину), активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового та судового слідства відповідно до вимог ст. 67 КК України не виявлено.

З урахуванням пом`якшуючих та за відсутності обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого, позицію державного обвинувача, потерпілих суд вважає за можливе і справедливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеженняволі на певний строк в межах санкції відповідної частини та статті не в максимальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України. На думку суду, максимальна межа буде карою, а не покаранням за вчинення конкретних злочинів. При цьому суд вважає, що інший більш м`який вид покарання буде недоцільним і не матиме виховного та профілактичного впливу для обвинуваченого ОСОБА_4 . Крім цього суд виходить з того, що правосуддя в Україні має здійснюватися на засадах принципів справедливості та індивідуалізації.
Таке покарання на думку суду, буде справедливим, співмірним та домірним вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню (злочину), необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню обвинуваченим нових злочинів і в повній мірі відповідатиме меті кримінального покарання.

По даному кримінальному провадженню цивільні позови потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не заявлялися.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 572 гривнізатрачених судовим експертом відповідно до вимог ст. 124 КПК України, необхідно стягти з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання про речові докази по кримінальному провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження (арешт майна) щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Під час судового засідання встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 під час проведення підготовчого судового засідання 17 грудня 2019 року по вище вказаному об`єднаному кримінальному провадженню був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ухвал Котелевського районного суду Полтавської області від 17.12.2019 року, тому строк відбування покарання ОСОБА_4 по даному об`єднаному кримінальному провадженню необхідно обчислювати з часу обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 17.12.2019 року. Та врахувати вимоги ст. 72 КК України щодо зарахування строку перебування під вартою в строк відбуття покарання.

Враховуючи обставини, визначені ст. 178 КПК України, та взявши до уваги ризики, передбачені пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також узв`язку з забезпеченням виконання вище зазначеного вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , якому визначено покарання у виді реального обмеження волі, суд вважає за необхідне запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу продовжити та залишити попередній тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 376, КПК України, суд;-

У Х В А Л И В:

Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) роківобмеження волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту взяття його під варту по даному об`єднаному кримінальному провадженню, тобто з 17 грудня 2019 року.

Зарахувати в строк відбування покарання за даним вироком строк перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою в Державній установі Полтавська установа виконання покарань № 23 (слідчий ізолятор) згідно вимог змісту ст. 72 КК України виходячи з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають: два дні обмеження волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання даного вироку засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу продовжити та залишити попередній тримання під вартою.

Стягти з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 572 гривні.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5», який передано під розписку потерпілій ОСОБА_6 , вважати даний речовий доказ повернутим потерпілій ОСОБА_6 .

Надані прокурором матеріали, що стосуються речових доказів, процесуальних витрат та, що характеризують особу обвинуваченого по кримінальному провадженню залишити на зберіганні при обвинувальному акті в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений через Котелевський районний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженому який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору вирок вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити, обвинуваченому, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя