Провадження № 1-кс/761/7959/2020
У Х В А Л А
Іменем України
06 травня 2020 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в межах кримінального провадження № 0002364 від 03 квітня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Заявник обґрунтовує клопотання тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 квітня 2020 року було прийнято рішення про накладення арешту на автомобіль марки «DAEWOO», моделі «Lanos», сірого кольору, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та зв`язку ключів, в тому числі і від автомобіля, які поміщено до пакету «Національна поліція України» ЕХР0219716, в ході проведення огляду за добровільною згодою користувача автомобіля марки «DAEWOO», моделі «Lanos», сірого кольору, реєстраційний номер: НОМЕР_1 .

Заявник зазначає, що арешт на майно накладено необґрунтовано, а тому просить слідчого суддю його скасувати.

Заявник в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Заслухавши думку заявника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
З матеріалів кримінального провадження № 0002364 від 03 квітня 2020 року, вбачається що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2020 року, було накладено арешт на вищевказане майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Отже клопотання подано до належного суду.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що відповідно до вимог ч.2 ст. 170 КПК України арешт зазначеного в клопотанні майна, має на меті забезпечити збереження речових доказів, оскільки арештоване майно підпадає під ознаки ст. 98 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Доводи сторони заявника, що арешт на майно накладено необгрунтовано, не знайшли свого підтвердження в доводах клопотання та пояснення заявника.
Разом з тим, арешт на майно було накладено маже місяць тому, відомостей про проведення експертиз з вказаним майном слідчому судді надано не було.
Також заявником доведено, що позбавлення її, як власника майна, права користування арештованим майном призводить до перешкод у її пересуванні, та унеможливлює надання допомоги її батькам, які такої допомоги потребують.
Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на майно накладено обгрунтовано.
В той же час, враховуючи, що за період дії ухвали про накладення арешту, слідчий мав змогу провести необхідні слідчі дії з таким майном, та враховуючи що власник майна зобов`язується зберігати таке майно та при необхідності проведення слідчої дії пред`явити таке майно слідчому та прокурору, слідчий суддя вважає за можливе скасувати обмеження у виді заборони користування арештованим майном.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в межах кримінального провадження № 0002364 від 03 квітня 2020 року задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року, по справі № 761/10236/20, в частині заборони користування автомобілем марки «DAEWOO», моделі «Lanos», сірого кольору, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та зв`язкою ключів.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1