Комінтернівський районний суд м.Харкова
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м.Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ),
перекладачів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку
Азербайджанської Республіки, громадянина Азербайджанської Республіки, з середньою освітою, одруженого, маючого дитину ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 258-5, ч.1 ст.263 КК України, та
ОСОБА_9 (з 04.02.2016 року - ОСОБА_10 ),
ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Баку Азербайджанської Республіки, громадянина Азербайджанської Республіки, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зарєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 258-5, ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У період з жовтня 2013 року по травень 2015 року, точна дата не встановлена, громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Харкові та Харківської області, діючи за попередньою змовою та з відома громадянина України ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) будучи активним прихильником терористичної організації Ісламська Держава» , а також усвідомлюючи і підтримуючи злочинні методи її діяльності, створив та забезпечив постійне функціонування каналу переміщення членів зазначеної міжнародної терористичної організації з країн Кавказу та Центральної Азії транзитом через територію України і Турецької Республіки до сирійсько-іракської зони для їх участі у бойових діях на боці вказаної терористичної організації через міжнародний аеропорт «Харків» (м. Харків, вул. Ромашкіна, 1) та у зворотному напрямку; здійснював їх матеріальне та фінансове забезпечення грошовими коштами, місцями тимчасового проживання, паспортними та проїзними документами за межі України тощо, а також координував діяльність не встановлених в ході досудового розслідування осіб, визначаючи місце, час та умови перетину державного кордону України в напрямку «в`їзд-виїзд».

При цьому, ОСОБА_8 постійно узгоджував свої дії з не встановленими досудовим розслідуванням особами, які перебували на території Турецької Республіки та Сирійської Арабської Республіки, одержуючи від них фінансову та іншу допомогу для здійснення злочинної діяльності.

Дії ОСОБА_8 суперечать чинному законодавству України. Відповідно до Резолюції Ради Безпеки ООН 1267 (1999) «Ісламська держава в Іраку та Леванті» (далі «ІДІЛ») є групою, яка відокремилась від міжнародної терористичної організації «Аль-Каїда» та під номером QE.J.115.04 включена до переліку терористичних організацій, який формується Комітетом Ради Безпеки ООН. 29.06.2014 «ІДІЛ» була перейменована на «Ісламську Державу».

Згідно з Резолюціями Ради Безпеки ООН 2170 (2014), 2178 (2014), 2199 (2015) діяльність Ісламська Держава» пов`язана із вчиненням численних злочинних терористичних актів, спрямованих на вбивство цивільних осіб та інших жертв, знищення майна, а також культурних, релігійних об`єктів та підрив світлової стабільності, призводить до нищівного гуманітарного впливу на цивільне населення, вимушеного переселення мільйонів людей та провокування міжрелігійної напруженості, вчинення злочинів проти людяності та міжнародного правопорядку, тощо.

Так, ОСОБА_8 в період час з жовтня 2013 року по травень 2015 року в м. Харкові та Харківській області здійснив організаційне та інше сприяння діяльності терористичної організації Ісламська Держава», а саме переміщення членів зазначеної міжнародної терористичної організації з країн Кавказу та Центральної Азії транзитом через територію України і Турецької Республіки до сирійсько-іракської зони для їх участі у бойових діях на боці вказаної терористичної організації через міжнародний аеропорт «Харків» (м. Харків, вул. Ромашкіна, 1) та у зворотному напрямку; здійснив їх матеріальне та фінансове забезпечення грошовими коштами, місцями тимчасового проживання, паспортними та проїзними документами за межі України тощо, а також координацію діяльності вказаних осіб шляхом визначення місця, часу та умов перетину ними державного кордону України в напрямку «в`їзд-виїзд».

Крім того, в жовтні 2013 року, точна дата не встановлена, продовжуючи сприяти діяльності Ісламська Держава», виконуючи прохання учасника вказаної терористичної організації на ім`я ОСОБА_15 , ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою та з відома ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), зобов`язався зустріти на території України, забезпечити житлом, грошовими коштами та проїзними документами для виїзду за межі України громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_16 , який у період із грудня 2012 року до вересня 2013 року брав участь у терористичній діяльності на території Сирійської Арабської Республіки та пройшов повний курс диверсійної і мінно-вибухової підготовки у терористичних угрупованнях, що входять до складу вищевказаної міжнародної терористичної організації, в тому числі з метою вчинення терористичних актів на території Республіки Казахстан та Киргизької Республіки.

02.10.2013 року виконуючи попередні домовленості, до ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (Київська обл., Бориспіль-7) авіарейсом Стамбул-Київ прибув ОСОБА_16 . В той же день, перебуваючи на території аеропорту, ОСОБА_16 зателефонував ОСОБА_8 , який вказав йому на необхідність прибути до автовокзалу м. Харкова.

В подальшому ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою та з відома ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), знаючи про наміри ОСОБА_16 переправитись до Республіки Казахстан з метою вчинення терактів, спрямував останнього до м. Мерефа Харківського району, де особисто зустрів його та поселив у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 , в якому проживав ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ).

У листопаді 2013 року, точна дата не встановлена, діючи з відома та за погодженням з ОСОБА_8 , а також будучи обізнаним щодо мети прибуття ОСОБА_16 в Україну та його подальших намірів переправитись до Республіки Казахстан та Киргизької Республіки з метою вчинення терористичних актів, ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) придбав йому проїзний документ на поїзд сполученням Харків-Москва, квиток на авіарейс сполученням Москва-Бішкек, а також надав 300 доларів США та 2000 російських рублів, чим вчинив фінансування тероризму.

24.11.2013 року на підставі наданих ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) проїзних документів ОСОБА_16 пасажирським поїдом сполученням Кисловодськ-Москва виїхав з України та транзитом через Російську Федерацію прибув до Киргизької Республіки. В подальшому ОСОБА_16 нелегальним шляхом переправився в Республіки Казахстан, де 12.08.2014 року був затриманий співробітниками Комітету національної безпеки Республіки Казахстан .

10.02.2015 року спеціалізованим міжрайонним судом з кримінальних справ Карагандинської області Республіки Казахстан ОСОБА_16 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 233-1 (пропаганду тероризму) та та 233-2 (участь у терористичній діяльності) КК Республіки Казахстан, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком 11 років.

Крім того, у невстановлений час, ОСОБА_8 не маючи відповідного дозволу МВС України, придбав у не встановлених досудовим розслідуванням осіб бризантну вибухову речовину загальною масою 326,8 г, електродетонатор ЕДП-р, а також гранату РГД-5.

В подальшому ОСОБА_8 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно перемістив вибухову речовину з елетродетонатором до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а гранату РГД-5 до автомобіля марки «KIA SPORTAGE», литовський номерний знак НОМЕР_1 , який на той час перебував у його користуванні, де протиправно зберігав їх без передбаченого законом дозволу.

27.05.2015 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 виявлено та вилучено бризантну вибухову речовину загальною масою 326,8 г та електродетонатор ЕДП-р, які згідно з висновком експерта ІСТЕ СБ України є вибуховою речовиною та бойовим припасом відповідно.

Також у той же день в автомобілі марки «KIA SPORTAGE», литовський номерний знак НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 виявлено та вилучено гранату РГД-5, яка відповідно до висновку експерта ІСТЕ СБ України є бойовим припасом.

Також, у період з жовтня 2013 року по травень 2015 року громадянин України ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), перебуваючи в м. Харкові та Харківській області, діючи за попередньою змовою та з відома громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_8 , будучи активним прихильником терористичної організації Ісламська Держава», а також усвідомлюючи і підтримуючи злочинні методи її діяльності, створив та забезпечив постійне функціонування каналу переміщення членів зазначеної міжнародної терористичної організації з країн Кавказу та Центральної Азії транзитом через територію України і Турецької Республіки до сирійсько-іракської зони для їх участі у бойових діях на боці вказаної терористичної організації через міжнародний аеропорт «Харків» (м. Харків, вул. Ромашкіна, 1) та у зворотному напрямку; здійснював їх матеріальне та фінансове забезпечення грошовими коштами, місцями тимчасового проживання, паспортними та проїзними документами за межі України тощо, а також координував діяльність не встановлених досудовим розслідуванням осіб, визначаючи місце, час та умови перетину державного кордону України в напрямку «в`їзд-виїзд». При цьому ОСОБА_8 постійно узгоджував свої дії з не встановленими досудовим розслідуванням особами, які перебували на території Турецької Республіки та Сирійської Арабської Республіки, одержуючи від них фінансову та іншу допомогу для здійснення злочинної діяльності.
Такі дії ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) суперечать чинному законодавству України. Відповідно до Резолюції Ради Безпеки ООН 1267 (1999) «Ісламська держава в Іраку та Леванті» (далі «ІДІЛ») є групою, яка відокремилась від міжнародної терористичної організації «Аль-Каїда» та під номером QE.J.115.04 включена до переліку терористичних організацій, який формується Комітетом Ради Безпеки ООН. 29.06.2014 «ІДІЛ» була перейменована на «Ісламську Державу».

Згідно з Резолюціями Ради Безпеки ООН 2170 (2014), 2178 (2014), 2199 (2015) діяльність Ісламська Держава» пов`язана із вчиненням численних злочинних терористичних актів, спрямованих на вбивство цивільних осіб та інших жертв, знищення майна, а також культурних, релігійних об`єктів та підрив світлової стабільності, призводить до нищівного гуманітарного впливу на цивільне населення, вимушеного переселення мільйонів людей та провокування міжрелігійної напруженості, вчинення злочинів проти людяності та міжнародного правопорядку, тощо.

Так, в період часу з жовтня 2013 року по травень 2015 року, точний час не встановлено, ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) в м. Харкові та Харківській області здійснив організаційне та інше сприяння діяльності терористичної організації Ісламська Держава», а саме переміщення членів зазначеної міжнародної терористичної організації з країн Кавказу та Центральної Азії транзитом через територію України і Турецької Республіки до сирійсько-іракської зони для їх участі у бойових діях на боці вказаної терористичної організації через міжнародний аеропорт «Харків» (м. Харків, вул. Ромашкіна, 1) та у зворотному напрямку; здійснив їх матеріальне та фінансове забезпечення грошовими коштами, місцями тимчасового проживання, паспортними та проїзними документами за межі України.
Також, приблизно в жовтні 2013 року, точний час не встановлено, продовжуючи сприяти діяльності Ісламська Держава», виконуючи прохання учасника вказаної терористичної організації на ім`я ОСОБА_15 , ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), діючи за попередньою змовою та з відома ОСОБА_8 , зобов`язався зустріти на території України, забезпечити житлом, грошовими коштами та проїзними документами для виїзду за межі України громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_16 , який у період із грудня 2012 року до вересня 2013 року брав участь у терористичній діяльності на території Сирійської Арабської Республіки та пройшов повний курс диверсійної і мінно-вибухової підготовки у терористичних угрупованнях, що входять до складу вищевказаної міжнародної терористичної організації, в тому числі з метою вчинення терористичних актів на території Республіки Казахстан та Киргизької Республіки.
02.10.2013 року виконуючи попередні домовленості до ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (Київська область, Бориспіль-7) авіарейсом Стамбул-Київ прибув ОСОБА_16 . В той же день, перебуваючи на території аеропорту, ОСОБА_16 зателефонував ОСОБА_8 , який вказав йому на необхідність прибути до автовокзалу м. Харкова.
В подальшому ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою та з відома ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), знаючи про наміри ОСОБА_16 переправитись до Республіки Казахстан з метою вчинення терактів, спрямував останнього до м. Мерефа Харківського району, де особисто зустрів його та поселив у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 , в якому проживав ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ).
У листопаді 2013 року, точний час не встановлено, діючи з відома та за погодженням з ОСОБА_8 , а також будучи обізнаним щодо мети прибуття ОСОБА_16 в Україну та його подальших намірів переправитись до Республіки Казахстан та Киргизької Республіки з метою вчинення терористичних актів, ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) придбав йому проїзний документ на поїзд сполученням Харків-Москва, квиток на авіарейс сполученням Москва-Бішкек, а також надав 300 доларів США та 2000 російських рублів, чим вчинив фінансування тероризму.
24.11.2013 року на підставі наданих ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) проїзних докумнтів ОСОБА_16 пасажирським поїздом сполученням Кисловодськ-Москва виїхав з України та транзитом через Російську Федерацію прибув до Киргизької Республіки. В подальшому ОСОБА_16 нелегальним шляхом переправився в Республіки Казахстан, де 12.08.2014 року був затриманий співробітниками Комітету національної безпеки Республіки Казахстан. 10.02.2015 року спеціалізованим міжрайонним судом з кримінальних справ Карагандинської області Республіки Казахстан ОСОБА_16 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 233-1 (пропагадна тероризму) та 233-2 (участь у терористичній діяльності) КК Республіки Казахстан, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 11 років.
Крім того, у невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) не маючи відповідного дозволу МВС України, придбав у не встановлених досудовим розслідуванням осіб бризантну вибухову речовину загальною масою 449,2 г, електродетонатор ЕДП-р, 3 пістолети «Stalker 317-S» №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та 1113-31937 калібром 9 мм, 12 патронів до пістолета Макарова, 5 пістолетних патронів із «посиленими» гумовими кулями калібру 9 мм РА та гранату Ф-1.
У подальшому ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно перемістив вибухову речовину з електродетонатором, пістолети та патрони до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , а гранату до автомобіля марки «Toyota» моделі «Prado», номерний знак НОМЕР_4 , який на той час перебував у його користуванні, де протиправно зберігав їх без передбаченого законом дозволу.
На початку травня 2015 року, не встановлений у ході досудового розслідування час, ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) передав шляхом дарування пістолет Stalker 317-S» № НОМЕР_2 своєму знайомому відомості у відношенні якого виділені в окреме провадження.
27.05.2015 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) виявлено та вилучено бризантну вибухову речовину, загальною масою 449,2 г та електродетонатором ЕДП-р, пістолета Макарова, 5 патронів із гумовими кулями, які згідно з висновками експерта ІСТЕ СБ України є вибуховою речовиною, бойовими припасами та вогнепальною зброєю.
Також цього ж дня в автомобілі марки «Toyota» моделі «Prado», номерний знак НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), виявлено та вилучено гранату Ф-1, яка відповідно до висновку експерта ІСТЕ СБ України є бойовими припасами.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 258-5, ч.1 ст.263 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень (злочинів), викладених в обвинувальному акті, розкаявся у скоєному, та пояснив наступне.

У період з жовтня 2013 року по травень 2015 року точного часу подій він не пам`ятає проживаючи в м. Харкові разом з знайомим ОСОБА_9 допомагав в переміщення осіб з країн Кавказу та Центральної Азії транзитом через територію України і Турецької Республіки до сирійсько-іракської зони для їх участі у бойових діях на боці організації Ісламська Держава». При цьому він за домовленостями з іншими особами, які знаходилися за межами України, імен яких на даний час він не пам`ятає та від яких отримував фінансову допомогу, надавав матеріальну допомогу особам, які прямували до Сирії, надавав їм місце для проживання, допомагав у придбанні квитків, тощо. Кількість зазначених осіб та їх імен він не пам`ятає.

Також в жовтні 2013 року, точного часу він е пам`ятає на прохання особи ім`я ОСОБА_15 , разом з ОСОБА_9 пообіцяв надати допомогу та організувати перебування та проїзд громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_16 на території України. Йому було відомо, що ОСОБА_16 в 2012 - 2013 року брав участь військових діях на території Сирійської Арабської Республіки та пройшов курс навчання диверсійної підготовки. Після прибуття ОСОБА_17 на територію України до аеропорту «Бориспіль», в телефонній розмові ОСОБА_8 пообіцяв зустріти його на автовокзалі та сказав приїхати до м. Харкова. Після зустрічі з ОСОБА_17 , знаючи про наміри ОСОБА_17 переправитись до Республіки Казахстан, ОСОБА_8 зі згоди та за домовленістю з ОСОБА_18 поселив його у житловому будинку в якому проживав ОСОБА_18 у сел. Нова Водолага. Пізніше ОСОБА_18 придбав ОСОБА_17 квиток на поїзд до м. Москва та авіаквиток до м. Бішкек, а також надав йому грошові кошти. Після чого ОСОБА_17 виїхав з території України.

Крім того, ОСОБА_8 пояснив, що він придбав вибухову речовину з електродетонатором та гранату РГД-5, які зберігав за місцем свого проживання та в автомобілі «KIA SPORTAGE». При цьому зазначив, що на даний час не пам`ятає за яких обставин та точний час подій, у зв`язку з спливом часу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 258-5, ч.1 ст.263 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень (злочинів), викладених в обвинувальному акті, розкаявся у скоєному, та пояснив наступне.

У період жовтня 2013 року травня 2015 року, точного часу подій він не пам`ятає, разом з знайомим ОСОБА_8 він надавав допомогу в переміщення осіб з країн Кавказу та Центральної Азії транзитом через територію України і Турецької Республіки до сирійсько-іракської зони для їх участі у бойових діях на боці організації Ісламська Держава». При цьому він разом з ОСОБА_8 за домовленостями з іншими особами, які знаходилися за межами України, від яких отримував фінансову допомогу, надавав матеріальну допомогу особам, які через територію України прямували до сирійсько -іракської зони, надавав їм місце для проживання, гроші та допомагав у придбанні квитків.

Точного часу він не пам`ятає приблизно в жовтні 2013 року, на прохання особи ім`я ОСОБА_15 , пообіцяв надати допомогу та організувати перебування та проїзд громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_16 на території України, який 2012 - 2013 року брав участь військових діях на території Сирійської Арабської Республіки та пройшов курс навчання диверсійної і мінно-вибухової підготовки у терористичних угрупованнях та мав намір з України переправитись до Республіки Казахстан. Після прибуття ОСОБА_17 на територію України за домовленістю з ОСОБА_19 , він поселив його у житловому будинку в якому він поживав у сел. Нова Водолага. Пізніше він придбав ОСОБА_17 квиток на поїзд до м. Москва та авіаквиток до м. Бішкек, а також надав йому грошові кошти. Після чого ОСОБА_17 виїхав з території України.

Також, обвинувачений пояснив, що він без передбаченого законом дозволу придбав вибухову речовину з електродетонатором, 3 пістолети «Stalker» з патронами до пістолета Макарова, 5 пістолетних патронів із «посиленими» гумовими кулями та гранату Ф-1, які зберігав за місцем свого проживання та автомобілі марки «Toyota Prado». Пояснив, що не пам`ятає за яких обставин та точний час подій, у зв`язку з спливом часу. Один з пістолетів він у травні 2015 року подарував своєму знайомому громадянину Азербаджанської Республіки.
Витрати на провадження судових експертиз обвинувачені не оспорювали.
Показання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності їх позиції.

Приймаючи до уваги, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) повністю визнали свою вину в інкримінованих їм злочинів, їх показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченим та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, та вони вважать недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду та кваліфікує його дії:

за ч.1 ст.258-3 КК України - як організаційне та інше сприяння діяльності терористичної організації;

за ч.2 ст.258-5 КК України- як фінансування тероризму, тобто фінансове та матеріальне забезпечення окремого терориста, за попередньою змовою групою осіб;

за ч.1 ст. 263 КК України як придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Також, на підставі викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) у вчиненні інкримінованих йому злочинів «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду та кваліфікує його дії:

за ч.1 ст.258-3 КК України - як організаційне та інше сприяння діяльності терористичної організації;

за ч.2 ст.258-5 КК України- як фінансування тероризму, тобто фінансове та матеріальне забезпечення окремого терориста, за попередньою змовою групою осіб;

за ч.1 ст. 263 КК України як придбання, носіння та зберігання та передачу вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно зі ст.66 КК України, суд визнає, щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), згідно зі ст.66 КК України, суд визнає, щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Вивчаючи відомості про особу обвинуваченого, суд встановив що ОСОБА_8 , є громадянином Азербайджанської Республіки, одружений, має на своєму утриманні малолітнього сина ОСОБА_14 , не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, страждає на захворювання остеохондроз хребта, за місцем попереднього ув`язнення характеризується задовільно, раніше не судимий.
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого, суд встановив що ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) є громадянином Азербайджанської Республіки (04.02.2016 року рішення про набуття громадянства України скасовано), не одружений, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем попереднього ув`язнення характеризується задовільно, раніше не судимий.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) обвинувачується у скоєнні злочинів, що відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

У відповідності до ч. 1 ст. 33 КК України сукупністю злочинів є вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено.
За таких обставин, суд вважає необхідним призначити обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) покарання відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим відносно основного та додаткового покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, негативне ставлення ОСОБА_8 до вчиненого, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, думку прокурора, який вважав за доцільне призначення остаточного покарання з застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років 4 місяців з позбавленням права займатися комерційною діяльністю, пов`язаною з оформленням та переоформленням документів для іноземців з метою в`їзду та виїзду на територію чи з території України, або документів для тимчасового перебування іноземців на території України на строк 2 роки та з конфіскацією майна, колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права займатися комерційною діяльністю, пов`язаною з оформленням документів для іноземців з метою в`їзду та виїзду на територію чи з території України, або документів для тимчасового перебування іноземців на території України та з конфіскацією майна.

Також, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного,обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання,, негативне ставлення ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) до вчиненого, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, думку прокурора, який вважав за доцільне призначення остаточного покарання з застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років 4 місяців з позбавленням права займатися комерційною діяльністю, пов`язаною з оформленням та переоформленням документів для іноземців з метою в`їзду та виїзду на територію чи з території України, або документів для тимчасового перебування іноземців на території України на строк 2 роки та з конфіскацією майна, колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права займатися комерційною діяльністю, пов`язаною з оформленням документів для іноземців з метою в`їзду та виїзду на територію чи з території України, або документів для тимчасового перебування іноземців на території України та з конфіскацією майна.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням: судово-балістичної експертизи № 95/6 від 19.06.2015 року в сумі 3069,20 грн.; судово-дактилоскопічної експертизи № 111/6 від 18.06.2015 року в сумі 920,76 грн.; судово-дактилоскопічної експертизи № 108/6 від 17.06.2015 року в сумі 2301,90 грн.; комплексної хімічної та експертизи вибухових речовин (дослідження) № 99/6, 144/5 від 08.07.2015 року в сумі 1534,60 грн.; судово-дактилоскопічної експертизи № 100/6 від 23.06.2015 року в сумі 184,26 грн.; судово-дактилоскопічної експертизи № 102/6 від 19.06.2015 року в сумі 368,52 грн.; вибухотехнічної експертизи № 101/6 від 07.07.2015 року в сумі 552,78 грн.; вибухотехнічної експертизи № 103/6 від 30.06.2015 року в сумі 1922,44 грн.; судово-дактилоскопічної експертизи № 104/6 від 22.06.2015 року в сумі 737,04 грн.; комплексної (у частині вибухотехнічних досліджень) судової експертизи (дослідження) № 98-109-141/6-158/5 від 10.07.2015 року в сумі 1841,52 грн.; комплексної (у частині дактилоскопічних досліджень) судової експертизи (дослідження) № 95-97-110/6 від 09.07.2015 року в сумі 491,36 грн.; судово молекулярно-генетичної експертизи №20-776 від 20.07.2015 року в сумі 2215,92 грн.; судово молекулярно-генетичної експертизи №20-779 від 21.07.2015 року в сумі 2215,92 грн.; судово молекулярно-генетичної експертизи №20-780 від 21.07.2015 року в сумі 2215,92 грн.; судово молекулярно-генетичної експертизи №20-778 від 21.07.2015 року в сумі 2215,92 грн.; судово молекулярно-генетичної експертизи №20-777 від 20.07.2015 року в сумі 2215,92 грн.; судово молекулярно-генетичної експертизи №20-781 від 21.07.2015 року в сумі 2215,92 грн.; експертизи (дослідження) відео-звукозапису № 114/4 від 20.11.2015 року в сумі 3836,50 грн.; експертизи (дослідження) відео-звукозапису № 113/4 від 19.11.2015 року в сумі 3836,50 грн.; експертизи (дослідження) відео-звукозапису № 112/4 від 05.11.2015 року в сумі 4987,45 грн.; експертизи (дослідження) відео-звукозапису № 111/4 від 03.11.2015 року в сумі 4987,45 грн.; експертизи (дослідження) відео-звукозапису № 101/4 від 23.11.2015 року в сумі 3069,20 грн.; експертизи (дослідження) відео-звукозапису № 105/4 від 30.10.2015 року в сумі 6138,40 грн.; експертизи (дослідження) відео-звукозапису № 102/4 від 26.10.2015 року в сумі 4296,88 грн.; експертизи (дослідження) відео-звукозапису № 67/4 від 24.09.2015 року в сумі 8440,30 грн.; експертизи (дослідження) відео-звукозапису № 62/4 від 21.09.2015 року в сумі 6138,40 грн.; експертизи (дослідження) відео-звукозапису № 57/4 від 27.07.2015 року в сумі 5524,56 грн.; експертизи (дослідження) відео-звукозапису № 56/4 від 27.07.2015 року в сумі 11049,12 грн.; експертизи (дослідження) відео-звукозапису № 61/4 від 31.07.2015 року в сумі 6138,40 грн.; експертизи (дослідження) відео-звукозапису № 66/4 від 24.09.2015 року в сумі 6138,40 грн.; комп`ютерно-технічної експертизи № 119/2 від 27.08.2015 року в сумі 920,76 грн.; комп`ютерно-технічної експертизи № 115/2 від 23.11.2015 року в сумі 7366,08 грн.; комп`ютерно-технічної експертизи № 118/2 від 23.11.2015 року в сумі 5984,94 грн.; комп`ютерно-технічної експертизи № 114/2 від 23.11.2015 року в сумі 2071,71 грн.; комп`ютерно-технічної експертизи № 117/2 від 04.09.2015 року в сумі 767,30 грн.; комп`ютерно-технічної експертизи № 116/2 від 16.09.2015 року в сумі 1381,14 грн., судово-технічної експертизи (дослідження) № 285/1 від 05.08.2015 року в сумі 1474,08 грн., судово криміналістична експертиза відео-, звукозапису № 10677 від 13.05.2019 року в сумі 20410 грн., судово-почеркознавчої експертизи в сумі 12912,20 грн., в загальному розмірі 148 951,27 грн., підлягають стягненню в рівних частках з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) на користь держави відповідно до ст. 124 КПК України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) призначається покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити їм запобіжний захід у вигляді тримання від вартою.

Строк покарання ОСОБА_8 обчислювати з 27 травня 2015 року.
Строк покарання ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) обчислювати з 27 травня 2015 року.
Окрім того, як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) скоїли злочини, передбачені ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 258-5, ч.1 ст.263 КК України на протязі 2013 - 2015 років, починаючи з жовтня 2013 року, тобто до 20 червня 2017 року.

Таким чином, відповідно до ст. 5 КК України та з урахуванням правового висновку Верховного Суду, що міститься в постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) підлягають застосуванню положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) належить зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27 травня 2015 року до набрання вироком законної сили, із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі.

Питання щодо скасування арешту майна суд вирішує відповідно до вимог ст. 174 КПК України

Питання щодо долі речових доказів, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 258-5, ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 258-3 КК України у виді 10 (десяти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі без конфіскації майна;

-за ч.2 ст. 258-5 КК України у виді 9 років (дев`яти) років позбавлення волі з позбавленням права займатися комерційною діяльністю, пов`язаною з оформленням документів для іноземців з метою в`їзду та виїзду на територію чи з території України, або документів для тимчасового перебування іноземців на території України на строк 2 (два) роки та з конфіскацією майна.

-за ч.1 ст.263 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 10 (десяти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з позбавленням права займатися комерційною діяльністю, пов`язаною з оформленням документів для іноземців з метою в`їзду та виїзду на територію чи з території України, або документів для тимчасового перебування іноземців на території України на строк 2 (два) роки та з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 27 травня 2015 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 відраховувати з 27 травня 2015 року.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 , у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили - залишити без змін.

ОСОБА_9 (з 04.02.2016 року - ОСОБА_10 ), визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 258-5, ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 258-3 КК України у виді 10 (десяти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі без конфіскації майна;

за ч.2 ст. 258-5 КК України у виді 9 років (дев`яти) років позбавлення волі з позбавленням права займатися комерційною діяльністю, пов`язаною з оформленням документів для іноземців з метою в`їзду та виїзду на територію чи з території України, або документів для тимчасового перебування іноземців на території України на строк 2 (два) роки та з конфіскацією майна.

за ч.1 ст.263 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) покарання у виді 10 (десяти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, з позбавленням права займатися комерційною діяльністю, пов`язаною з оформленням документів для іноземців з метою в`їзду та виїзду на територію чи з території України, або документів для тимчасового перебування іноземців на території України на строк 2 (два) роки та з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахувати ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 27 травня 2015 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) відраховувати з 27 травня 2015 року.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили - залишити без змін.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави процесуальні витрати, понесені при провадженні судових експертиз у загальному розмірі 148 951 (сто сорок вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят одну) грн. 27 коп.
Скасувати арешт, заборону розпорядження та використання автомобіля марки «TOYOTA», моделі «PRADO», номер кузова НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_4 , накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 25.08.2015 року.
Речові докази пістолети з маркуванням «Stalker 917-S» №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_6 , патрони до пістолета Макарова ПМ калібру 9х18 мм, у кількості 9 шт.; патрони калібру 9 мм РА із гумовими кулями, у кількості 2 шт.; залишки від корпусу гранати РГД-5 та запобіжне кільце, всього у кількості 6 шт.; залишки від запалу та корпусу гранати «Ф-1», всього у кількості 6 шт., які поміщені у полієтиленовий пакет зеленого кольору, паперовий пакет білого та паперовий пакет коричневого кольору з відтисками круглої мастильної печатки «Для пакетів №90*Служби безпеки України», «Для речових доказів, обєктів дослідження та зразків №9* Служби безпеки України» з підписами експерта ОСОБА_20 , старшого слідчого ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування СБ України підполковника ОСОБА_21 , що були передані на відповідальне зберігання ДГЗ СБ України згідно акту № 87арт прийняття-передачі знищити після набрання вироком законної сили.
Речовий доказ мобільний телефон «IPHONE» моделі А1533, IMEI НОМЕР_7 , який поміщений у паперовий конверт, опечатаний печаткою «Для пакетів №90 СБУ» та засвідчений підписом слідчого, що переданий на відповідальне зберігання криміналістичному слідчому відділу 2 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України згідно квитанції № 2015/91/1 від 10.11.2015 року конфіскувати в доход держави.
Речовий доказ - сім -картку мобільного оператора «Life», за якою закріплено номер № НОМЕР_8 , що знаходиться в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ оптичний диск DVD-R № PAPA26RG03174895, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Речові докази виріб з тканини чорного кольору у вигляді прапору, розміром 45 см. х 30 см., на якому містяться написи, виконанні іноземною мовою; аркуш паперу, на якому з обох сторін міститься відбитки дата-штампів «Україна 480 Бориспіль 320 14 08», «Україна 095 Бориспіль 320 15 08», «Україна 095 Бориспіль 320 15 08»; аркуш паперу, на якому міститься відбитки дата-штампу «Україна 480 Бориспіль НОМЕР_9 » з рукописними записами на іноземній мові; три дата-штампа «Україна 480 Бориспіль НОМЕР_10 », «Україна 095 Бориспіль НОМЕР_11 » та «Хаучанд 8 05 12 14 8»; дві штемпель подушки; ручка до дата-штампу; хустинка сірого кольору, що були передані на відповідальне зберігання криміналістичному слідчому відділу 2 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України згідно квитанції № 2015/91/3 від 16.11.2015 року знищити після набрання вироком законної сили.
Речові докази три магазини для патронів з наклейкою, на якій міститься текст «СССР магазин РПК74 банелит арт. USSR RPK74MAG-B, цена 195 грн.», з наклейкою, на якій міститься текст «СССР магазин АК74 слива арт. USSR АK74MAG-Р, цена 156 грн.», з позначками у вигляді літер «Л» та «М», поміщені в полімерний пакет синього кольору, як і знаходяться на зберіганні в УТЗО ДГЗ СБ України знищити після набрання вироком законної сили.
Речові докази грошові кошти, а саме молдавська лея номіналом 1: 1 купюра № 919559, грошова купюра не ідентифікованої належності номіналом 5: 1 купюра серії RR № 53403399, казахські тенге номіналом 200: 1 купюра серії ГК № 8055967, російський рубль номіналом 10: 1 купюра серії ХП № 4341341, сирійській фунт 5700: номіналом 200 1 купюра серії В № 54653127, номіналом 500 11 купюр з серіями В та №№ 213522334, 382812368, 138299967, 462541767, 221399558, 134582623, 66883873, 18148297, 69233451, 385923777, 651748866, що були передані на відповідальне зберігання Фінансово-економічному управлінню СБ України згідно квитанцій № 000298, 000297, 000296, 000295, 000294 від 04.09.2015 року конфіскувати в дохід держави.
Речові докази паспорти іноземних громадян, а саме Республіки Узбекистан: Tashmuratov Ilkhomjon, ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт № НОМЕР_12 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт № НОМЕР_13 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт № НОМЕР_14 , Республіки Таджикистан ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , паспорт № НОМЕР_15 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , паспорт № НОМЕР_16 , паспорти громадян України серії НОМЕР_17 , виданий на ім`я ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , серії НОМЕР_18 , виданий на ім`я ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_19 , НОМЕР_20 видані на ім`я ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , військовий квиток серії НОМЕР_21 , посвідчення особи серії НОМЕР_22 , проїзний документ серії НОМЕР_23 на потяг сполученням «Київ-Харків» на ім`я ОСОБА_30 , довідка серї ЗЗ № 019486 від 10.12.2013, видана на ім`я ОСОБА_31 , посвідчення водія № НОМЕР_24 , видане на ім`я ОСОБА_31 , записну книжку в обкладинці чорного кольору з написом «2015», які зберігаються в матеріалах кримінального провадження- знищити після набрання вироком законної сили.
Речові докази - водійське посвідчення на ім`я « ОСОБА_8 » № НОМЕР_25 та на ім`я «Erol Anar» № НОМЕР_26 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - повернути засудженому ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили.
Речові докази мобільний телефон «Samsung Galaxy note 4» SM-N910H, s/n: НОМЕР_27 , IMEI НОМЕР_28 , мобільний телефон «Samsung GSM SM-G900H Galaxy S5», s/n: НОМЕР_29 , IMEI НОМЕР_30 , мобільний телефон «Samsung SM G-530H/DS», s/n: НОМЕР_31 , IMEI НОМЕР_32 , та НОМЕР_33 , що були передані на відповідальне зберігання криміналістичному слідчому відділу 2 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України згідно квитанції № 2015/91/2 від 10.11.2015 року - конфіскувати в доход держави.
Речові докази чеки про грошові перекази про отримання ОСОБА_8 грошових коштів 16.02.2015 року в розмірі 600 євро, тричі по 500 доларів США, 22.04.2015 року в розмірі 500 доларів США, 23.05.2015 року в розмірі 500 та 205 доларів США, прапор чорного кольору з написом на білому фоні, що знаходяться в матеріалах справи зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ посвідку на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_34 , видану на ім`я ОСОБА_8 , що знаходяться в матеріалах справи повернути засудженому ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку вручається прокурору та обвинуваченому.
Інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3