ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000060 від 14 січня 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гюмрі, Республіки Вірменія, громадянина Республіки Вірменія, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2019 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, штраф сплачено 19.08.2019 року,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2019 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 прибув до промислової території за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 30, де побачив підсобне приміщення, двері якого були відчинені та у нього раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у той же час та у тому ж місці ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, повторно, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться непоміченими, так як особи які там знаходяться сплять, скориставшись незамкненими вхідними дверима проник до підсобного приміщення. Далі, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 визначив предметом свого злочинного посягання мобільний телефон марки «Samsung S6» в корпусі золотистого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 7000 гривень, з сім картою мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_2 , яка не має вартості, грошові кошти в сумі 76 гривень, які знаходились у вказаному підсобному приміщенні та належать ОСОБА_9 .
В подальшому ОСОБА_3 , викрав вищевказане майно та вийшов із ним з підсобного приміщення, після чого з викраденим майном зник з місця скоєння кримінального правопорушення, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 7076 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті та пояснив, що 14 січня 2019 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, він викрав з підсобного приміщення, за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 30, мобільний телефон марки «Samsung S6» з сім картою мобільного оператора та грошові кошти в сумі 76 гривень. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_3 за встановлених судом обставин за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує повне визнання обвинуваченим вини та щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше судимий.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, критичне відношення винного до вчиненого, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого та враховуючи його поведінку після вчинення злочину, та під час судового розгляду, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв з`ясуванню обставин вчинення даного злочину, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вважає, що строк попереднього ув`язнення, а саме з моменту затримання обвинуваченого - 14.01.2020 р. слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 5, 65, 68, 70, 71, 72 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом визначеного іспитового строку, такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосований до ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання до набрання вироком суду законної сили, а після набрання вироком законної сили, - скасувати.

Арасханяна ОСОБА_10 звільнити з під варти в залі суду.

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 18 червня 2020 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 , термін його попереднього ув`язнення, з 14 січня 2020 року по 18 червня 2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.01.2020 року (справа №521/613/20, провадження №1-кс/521/495/20), на підставі клопотання слідчого погодженого з прокурором, в ході досудового розслідування, а саме скасувати арешт накладений на мобільний телефон марки «Samsung» модель «S6» ІМЕІ: НОМЕР_1 , в корпусі золотистого кольору, з пошкодженим екраном та тріщиною на задній поверхні телефону; грошові кошти в сумі 76 гривень, номіналами (50, 20, 5, 1) гривні.
Речові докази, а саме:

-мобільний телефон марки «Samsung» модель «S6» ІМЕІ: НОМЕР_1 ; грошові кошти в сумі 76 гривень, номіналами (50, 20, 5, 1) гривні, - повернутими потерпілому ОСОБА_9 , як власнику.

- паспорт громадянина Республіки Вірменії на ім`я ОСОБА_3 , - повернутими засудженому ОСОБА_3 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1