Справа № 305/298/20
Провадження номер 1-кп/305/286/20
УХВАЛА

про призначення справи до судового розгляду

28.02.20. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке 01.01.2020 внесено до Єдиного реєстру досудового розслідувань за № 0000005, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке 01.01.2020 внесено до Єдиного реєстру досудового розслідувань за № 0000005, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою Рахівського районного суду від 26.02.2020 призначено проведення підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просить суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт наданий суду складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає.

Окрім того, прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу, обраного у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки строк дії такого закінчується 01.03.2020, кримінальне провадження не завершене, ризики, визначені слідчим суддею на сьогодні не відпали, справу по суті ще не розглянуто.

Клопотання мотивує тим, що на даний час ризики, визначені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 не відпали, а саме, те, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого і свідків. Зокрема, наявність ризику переховуватись від суду, прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, який відноситься до групи тяжких, його може бути покарано до позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Не дивлячись на те, що обвинувачений хоч і має постійне місце проживання, але враховуючи його незначні соціальні зв`язки, зокрема те, що він не має постійного місця роботи, не одружений, може виїхати із свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім цього, у даному кримінальному провадженні судове слідство ще не розпочато, не допитано свідків та потерпілу, а тому, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 матиме змогу впливати на них.
З наведених підстав, прокурор ОСОБА_3 вважає, що наявні достатні та обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого і свідків.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на інший, більш м`який не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника та просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який.
Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов до наступного висновку.

Дослідивши обвинувальний акт, заслухавши учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає, що відсутні перешкоди для призначення судового розгляду, передбачені ст. 314 КПК України.

Дане кримінальне провадження підсудне Рахівському районному суду Закарпатської області, підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги Закону.

У підготовчому судовому засіданні клопотань, які перешкоджають призначенню кримінального провадження для судового розгляду, не заявлено.

При таких обставинах судом встановлені достатні підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, а також усне клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну раніше обраного запобіжного заходу на інший, більш м`який, суд виходить з наступних міркувань.
Згідно з ч. 3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Як зазначено у пункті 3 рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 № 1-р/2017, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991), зазначив: «тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу».
Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, зазначено, що тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи, а у справі «Іліков проти Болгарії» судом зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема, тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.
Як встановлено судом, стосовно ОСОБА_4 слідчим суддею Рахівського районного суду ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк з 03.01.2020 по 01.03.2020.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що в свою чергу саме по собі може спричинити бажання обвинуваченого ухилитися від суду.
При цьому, суд не володіє жодними належними доказами на підтвердження міцності його соціальних зв`язків. Лікарських протипоказань проти утримання обвинуваченого під вартою суду також не надано.
Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що у межах зазначеного кримінального провадження судове слідство ще не розпочато, потерпіла та свідки не допитані, а тому, перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитися від суду, а також, матиме змогу вплинути на свідків, частина з яких є його родичами, та потерпілу.
Підсумовуючи викладені вище обставини, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки на даний час не відпали ризики, які були встановлені під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відтак, строк дії запобіжного заходу обвинуваченому слід продовжити на 60 діб.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 314, 315 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на 13 годину 00 хвилин, дня 13 березня 2020 року, з обов`язковою участю прокурора, обвинуваченого.
Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово, у залі суду №1 Рахівського районного суду Закарпатської області.
У судове засідання викликати учасників судового процесу.
Клопотання прокурора про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , строком на 60 (шістдесят) діб, тобто по 27 квітня 2020 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
У відповідності до Рішення Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 вказана, у частині продовження строку дії запобіжного заходу ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду упродовж 7 днів з дня її проголошення.

Головуюча суддя: ОСОБА_1