1-кп/521/1235/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року колегія суддів Малиновського районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора - ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
обвинуваченої - ОСОБА_7
захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000788 від 10.06.2019р., відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Палійово, Біляївського району, Одеської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинувачуваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А :

На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000788 від 10.06.2019р. відносно ОСОБА_7 .

Прокурор висловив думку щодо необхідності продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 , мотивуючи його тим, що ризики які встановлені під час обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний момент не зменшились.

Потерпілий вважав за доцільне звільнити обвинувачену ОСОБА_7 з-під варти, та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник - адвокат ОСОБА_8 , кожен окремо, просили відмовити у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання сторін, вислухавши думку учасників судового розгляду, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до п. 5 рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року № 1-р/2017, У справі № 1-28/2017 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України, під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.
Оскільки обвинуваченій ОСОБА_7 вже обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, колегія суддів може лише вирішити питання про зміну, скасування чи продовження вже обраного запобіжного заходу.
Обвинуваченій ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я. На думку колегії суддів існують ризики, передбачені п.п. 1,3 ст. 177 КПК України, однак вказані ризики не дають колегії суддів достатніх підстав для продовження найбільш суворого запобіжного заходу.
Так обвинувачена ОСОБА_7 знаходиться під вартою з 12.06.2019 року.
Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, під час досудового розслідування, а також продовжуючи запобіжний захід під час досудового розслідування слідчий суддя врахував тяжкість скоєного злочину, обставини злочину, а також особу винної. Також були враховані ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Разом з тим, в теперішній час досудове розслідування закінчено, докази для підтвердження обставин, передбачених ст. 91 КПК України, зібрані.
Відомості про те, що обвинувачена може вчинити інший злочин, прокурором в судовому засіданні не надано.
Таким чином, колегією суддів встановлено, що мета і підстави які були враховані слідчим суддею та судом, під час судового розгляду кримінального провадження змінились і свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу на більш м`який.
При вирішення вказаного питання, колегія суддів також враховує вимоги ст. 178 КПК України. Встановленням особи обвинуваченої, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 народилась у с. Палійова, Біляївського району, на теперішній час проживає у АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Що стосується тяжкості вчиненого злочину та відповідно можливість призначеного покарання, колегією суддів встановлено наступне.
Окрім того, відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каучор проти Польщі (Kauczor v. Poland)», скарга № 45219/06, 03.02.2009 р., Суд зазначає, що хоча суворість можливого покарання приймається до уваги при оцінці ризику ухилення від правосуддя або скоєння нових злочинів, тяжкість пред`явленого звинувачення не може бути єдиним обґрунтуванням тривалого тримання під вартою.
Згідно Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хусейн Есен проти Туреччини (Huseyin Esen v. Turkey), скарга № 49048/99, 08.08.2006 р., Суд зазначає, що хоча «наявність доказів» і можливо розуміти як наявність серйозних доказів винуватості, і в цілому вказані обставини можуть являти собою суттєві фактори, проте вони, не можуть самі по собі виправдовувати тримання під вартою протягом такого тривалого періоду.
Враховуючи викладені обставини, а також практику Європейського суду з прав людини, те, що всі учасники судового провадження знаходяться на стадії судового розгляду кримінального провадження, а тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 не відповідає критерію розумності, колегія суддів вважає, що є всі підстави для звільнення з під варти обвинуваченої ОСОБА_7 , оскільки будь-яких ризиків, які свідчать про необхідність подальшого тримання під вартою обвинуваченої під час судового засідання колегією суддів не встановлено, а прокурором відповідних доказів суду не надано.
Разом з тим, в частині наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, колегія суддів приходить до переконання про необґрунтованість вказаного ризику, оскільки стороною обвинувачення жодним чином не обґрунтовується, на підставі та в зв`язку з якими обставинами, сторона обвинувачення прийшла до вказаних переконань, адже обвинувачена ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.
Колегія суддів вважає, що обвинуваченій ОСОБА_7 необхідно обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною обвинуваченій залишати житло у певний період доби, а також з покладенням на обвинувачену певних процесуальних обов`язків, який на думку суду будуть достатні для належної поведінки обвинуваченої.
Метою зміни запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.
Підставою зміни запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, а також наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.
Обставин які є перешкодою для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, колегією суддів не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 331, 372 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:

Змінити обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з забороною обвинуваченій залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Негайно звільнити обвинувачену ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду.
Зобов`язати обвинувачену ОСОБА_7 невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Роз`яснити обвинуваченій її обов`язок, щодо цілодобової заборони залишати вказане житло.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_7 обов`язки строком на два місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1)прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду.
2)не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду;
3)повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за поведінкою обвинуваченої, яка перебуває під цілодобовим домашнім арештом покласти на співробітників Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області та прокурора.
Строк дії ухвали суду становить два місяці і обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 24.12.2019 року. Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту припиняє свою дію 24.02.2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3