Справа № 991/4251/20
Провадження №11-сс/991/493/20
Слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 року м. Київ
Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,В
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Київ апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27 травня 2020 року про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , на бездіяльність начальника першого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України ОСОБА_9 щодо невинесення мотивованої постанови про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_8 від 24.03.2020 на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002238,

Зміст оскаржуваного судового рішення
і встановлені судом першої інстанції обставини
27 травня 2020 року слідчим суддею Вищого антикорупційного суду було постановлено ухвалу у справі №991/4251/20, якою було відмовлено адвокату ОСОБА_7 у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність начальника першого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України ОСОБА_9 щодо невинесення мотивованої постанови про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_8 від 24.03.2020 року на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002238.
Свою ухвалу слідчий суддя мотивував наступним.
Застосовуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, необхідно виходити з тлумачення цього пункту як такого, що передбачає можливість оскарження саме бездіяльності, а не рішень слідчого та прокурора. Тобто, порядок оскарження передбачає можливість оскарження відсутності процесуального реагування на клопотання сторони захисту. Втім, у цьому випадку прокурор, відповідно до вимог статті 308 КПК України, надав письмову відповідь про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 , а отже прийняв рішення по скарзі та здійснив передбачене статтею 308 КПК процесуальне реагування. Тому лист прокурора про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 на недотримання розумних строків в порядку статті 308 КПК України не може вважатися бездіяльністю прокурора, що підлягає оскарженню.

Вимоги апеляційної скарги
і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись із вказаною вище ухвалою слідчого судді, адвокатом ОСОБА_7 було подано апеляційну скаргу, із урахуванням доповнень до апеляційної скарги від 12.06.2020, у якій вона ставить вимогу про скасування ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27 травня 2020 року та призначення нового розгляду у Вищому антикорупційному суді.
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 аргументувала наступним.

Слідчим суддею при ухваленні рішення про повернення скарги допущено порушення вимог КПК України, які перешкодили судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України це є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. За наявності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27.05.2020 не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому згідно із вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підстави для її скасування.

Скаргу до слідчого судді було подано у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідно до якого може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом.
Із аналізу ст.ст. 110, 303, 307, 308 КПК України вбачається, що у разі оскарження захистом у порядку п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення прокурора вищого рівня про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, та наявності підстав для її задоволення, слідчий суддя повинен скасувати саме постанову, в якій повинно бути мотивовано викладення відповідне рішення, а не лист, яким про це рішення лише повідомлено. Тому, оскільки, за переконанням адвоката, прокурор та слідчий має оформлювати своє рішення про відмову у задоволенні клопотання у вигляді постанови, прокурором допущено бездіяльність, яку може бути оскаржено.

Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 свою апеляційну скаргу підтримала, наполягала на її задоволенні, пояснення надала аналогічні апеляційній скарзі.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є достатньо обґрунтованою і вмотивованою.

Мотиви суду
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши особу, яка подала апеляційну скаргу, прокурора, дослідивши матеріали апеляційного провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Згідно із п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
У скарзі від 24.05.2020, поданій до слідчого судді Вищого антикорупційного суду, адвокат ОСОБА_7 стверджувала, що прокурором допущено неналежне процесуальне реагування на подану йому скаргу, що свідчить про допущення ним бездіяльності, оскарження якої передбачено п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Так, 24.03.2020 підозрюваний ОСОБА_8 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_7 , у порядку ст. 308 КПК України оскаржив прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим та прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002238.
Листом прокурора у кримінальному провадженні № 0002238 начальника першого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України ОСОБА_9 від 17.04.2020 № 16/1/1-32863-14 ОСОБА_8 було повідомлено про результат розгляду вказаного вище звернення.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою на бездіяльність щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
На етапі вирішення питання про призначення до судового розгляду скарги на бездіяльність слідчого або прокурора, або наявність підстав для відмови у відкритті провадження за такою скаргою, слідчий суддя не мав вдаватись до оцінки доводів по суті скарги та робити висновки щодо виконання прокурором ОСОБА_10 вимог ст.308 КПК України, а мав лише співвіднести правову підставу подання скарги, вказану адвокатом ОСОБА_7 , із закріпленими у ст. 303 КПК України.
Як вбачається зі скарги адвоката ОСОБА_7 , остання наполягала в своїй скарзі на тому, що скарга її підзахисного підозрюваного ОСОБА_8 , подана в порядку ст.308 КПК України, не розглянута прокурором вищого рівня належним чином, оскільки процесуальне рішення за наслідками її розгляду прийнято не у належній формі про результати розгляду скаржника повідомлено листом, в той час як, за переконанням адвоката ОСОБА_7 , таке рішення мало бути оформлено відповідною постановою.
Крім того, з матеріалів судового провадження № 991/4251/20 вбачається, що скарга ОСОБА_8 від 24.03.2020 розглянута прокурором ОСОБА_10 17.04.2020 (а.с. 1 10), а за відсутності інформації про те, коли прокурором ОСОБА_10 було отримано зазначену вище скаргу підозрюваного ОСОБА_8 від 24.03.2020 можливо ставити питання про порушення строків розгляду скарги, встановлених ч.2 ст.308 КПК України.
Таким чином, предметом судового розгляду за скаргою адвоката ОСОБА_7 мало бути дослідження питань, чи прийнято рішення за скаргою ОСОБА_8 , поданою в порядку ст.308 КПК України, у строки, встановлені ч.2 зазначеної статті, та чи особа, що звернулась зі скаргою, повідомлена про результати її розгляду у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним Кодексом України. Тобто, така скарга цілком відповідала критеріям допустимості до судового розгляду, встановленим п.1 ч.1. ст.303 КПК України.
Підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Оскільки слідчим суддею під час прийняття рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора, поданої нею 24.05.2020 в інтересах ОСОБА_8 , неправильно були застосовані положення §1 Глави 26 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27 травня 2020 року.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 532 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27 травня 2020 року про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , на бездіяльність начальника першого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України ОСОБА_9 щодо невинесення мотивованої постанови про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_8 від 24.03.2020 на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002238 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27 травня 2020 року у справі № 991/4251/20 скасувати.
Матеріали за справою № 991/4251/20 повернути слідчому судді Вищого антикорупційного суду для виконання вимог ст.ст. 306-307 КПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_11