ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2090/20 Справа № 183/2338/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001029 28 листопада 2018 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001029 28 листопада 2018 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Обґрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що в обвинувальному акті йдеться про скоєння певних дій, які інкримінуються ОСОБА_7 , особами, які в даному кримінальному провадженню до відповідальності не притягаються, їх роль та статус не зрозумілі, не має таких відомостей і реєстр матеріалів досудового розслідування. Вказує, що ані виклад фактичних обставин, ані формулювання обвинувачення в обвинувальному акті не містять посилання на фактичні дані, які б підтверджували відношення земельної ділянки, яка є предметом інкримінованого ОСОБА_7 злочину, ДП «Новомосковський лісгосп», який в даному провадженні визнано потерпілим, як відсутня в обвинувальному акті і посилання на те, в чому саме полягали добровільні дії ДП «Новомосковський лісгосп» щодо передачі майнових прав на земельну ділянку, яка є предметом інкримінованого ОСОБА_7 злочину. Звертає увагу, що як видно з Реєстру матеріалів досудового розслідування представник потерпілого ОСОБА_10 був допитаний 24 лютого 2020 року (п. 48 Розділу І Реєстру матеріалів досудового розслідування), однак постанова про залучення до провадження представника потерпілого ОСОБА_10 була винесена 19 березня 2020 року (п. 28 Розділу іІ Реєстру матеріалів досудового розслідування), тобто представника потерпілого було допитано на місяць раніше, ніж залучено у даному статусі до кримінального провадження. Крім того, суд зазначив, що стороною обвинувачення не в повному обсязі були відкриті матеріали досудового розслідування, а саме, не було надано можливості ознайомитися з речовими доказами у вигляді земельних ділянок з зазначеними в ухвалі кадастровими номерами, що є суттєвим порушенням, яке не може бути усунуте судом в ході судового розгляду. Також суд вказав, що не скріплення печаткою обвинувального акту, в сукупності з іншими вищевикладеними обставинами, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Також судом вказано, що до обвинувального акту надано Реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001029 щодо ОСОБА_7 п.п. 3, 31, 32, 34, 52 Розділу І «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» містить посилання на «клопотання про арешт майна», «клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів», «клопотання про проведення обшуку», «клопотання про обрання запобіжного заходу», відповідно, однак клопотання не є процесуальною дією, а є відповідною формою звернення слідчого, прокурора до суду, наслідком чого є відповідне Рішення суду (в даному випадку Ухвала), про наявність чи відсутність якого в Реєстрі матеріалів не зазначено взагалі. Крім того, зазначений Розділ містить послання на внесення відомостей в ЄРДР по тринадцяти кримінальним провадженням (пункти 1, 4, 6, 8, 10, 12, 14, 16, 18, 20, 22, 24, 26 Розділу І) та Доручення про проведення по ним досудового розслідування (пункти 2, 5, 7, 9, 11, 13, 15, 17, 19, 21, 23, 25, 27 Розділу І), однак відносно кого або за фактом чого вносились відомості в ЄРДР, а також, які рішення прийняті по вищезазначеним кримінальним провадженням з Реєстру не вбачається, як не вбачається і кому саме надавались доручення щодо здійснення досудового розслідування по вказаним кримінальним провадженням. Дана обставина позбавляє суд можливості визначитися, яке відношення зазначені кримінальні провадження мають до даного кримінального провадження № 0001029 по обвинуваченню ОСОБА_7 . Звертає увагу, що п. 20 Розділу ІІ «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» містить посилання на постанову про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення, однак не містить відомостей, дії кого були перекваліфіковані і з якої норми на яку саме; п. 32 Розділу ІІ «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» містить посилання на постанову про виділення матеріалів досудового розслідування, однак не містить відомостей про те, яких матеріалів, відносно кого; п. 33 Розділу ІІ «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» містить посилання на постанову про відмову в задоволенні клопотання, однак не містить відомостей якого клопотання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в обвинувальному акті чітко зазначено, що під час досудового розслідування не надалось можливим встановити чи сам обвинувачений підробив документи чи вони були надані йому іншою особою, за вказаним фактом деякі матеріали були виділені. Вказує, що в обвинувальному акті чітко вказано, що земельна ділянка, заволодіння якою інкримінується обвинуваченому, перебуває у постійному користуванні ДП Новомосковський лісгосп, який і було визнано потерпілим. Зазначає, що представника потерпілого було допитано 24 березня 2020 року, а зазначення в реєстрі датою допиту 24 лютого 2020 року є опискою. Зазначає, що 25 земельних ділянок речових доказів, на невідкриття яких посилається в ухвалі суд, є частинами земельної ділянки з кадастровим номером :03:037:0004, заволодіння якої інкримінується обвинуваченому та яку стороні захисту було відкрито. Звертає увагу, що ст. 291 КПК України не передбачає скріплення обвинувального акту печаткою. Вказує, що в реєстрі зазначено ухвали суду за результатами розгляду клопотань слідчого та прокурора. Зазначає, що законом не передбачено зазначення в реєстрі матеріалів досудового розслідування, відносно кого або за фактом чого вносились відомості до ЄРДР, а також які рішення прийняті по вищезазначеним кримінальним провадженням, кому надані доручення та це є предметом розгляду в судовому засіданні під час дослідження доказів. Звертає увагу, що ст. 109 КПК України не передбачено зазначення в реєстрі матеріалів досудового розслідування, відносно кого здійснено перекваліфікацію, які саме матеріали провадження виділено та які клопотання заявлено учасниками процесу.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд.

Обвинувачений ОСОБА_7 , захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу суду першої інстанції без зміни.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість судового рішення за наявними у справі матеріалами в межах поданої апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, апеляційний суд вважає переконливими доводи прокурора в апеляційній скарзі про допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, суд має право прийняти таке рішення, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; в ньому не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, або не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону та формулювання обвинувачення.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тобто підводиться підсумок стадії досудового розслідування шляхом формулювання офіційного обвинувачення.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001029 щодо ОСОБА_7 , апеляційний суд приходить до висновку, що при його складанні дотримано вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Суд в порушення вимог ст. 372 КПК України не навів мотивів, з яких він дійшов висновку щодо невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.
Так, при перевірці матеріалів провадження встановлено, що до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001029за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
З пред`явленого обвинувачення слідує, що фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які слідчі вважали встановленими, викладені так, як це відомо органам досудового розслідування на підставі доказів, що є в матеріалах кримінального провадження.

Висновки суду на предмет того, що в обвинувальному акті йдеться про скоєння певних дій, які інкримінуються ОСОБА_7 , особами, які в даному кримінальному провадженні до відповідальності не притягаються, їх роль та статус не зрозумілі, відсутні посилання на фактичні дані, які б підтверджували відношення земельної ділянки, яка є предметом інкримінованого ОСОБА_7 злочину, ДП «Новомосковський лісгосп», який в даному провадженні визнано потерпілим, суд апеляційної інстанції вважає передчасними без врахування доводів сторони обвинувачення, до того ж ці обставини є предметом перевірки при розгляді провадження по суті і не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта, оскільки наведені обставини не стосуються безпосередньо змісту обвинувального акту чи реєстру матеріалів досудового розслідування.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а згідно до вимог статей 338-340 КПК України в судовому засіданні прокурор може змінити обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Крім того, як слідує з долучених до апеляційної скарги постанови про залучення до провадження потерпілого та його представника від 19 березня 2020 року та протоколу допиту представника потерпілого від 24 березня 2020 року ОСОБА_10 було залучено в якості представника потерпілого 19 березня 2020 року та 24 березня 2020 року його було допитано в якості представника потерпілого.
Тобто, реєстр матеріалів досудового розслідування до обвинувального акта у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 містить технічну описку у даті протоколу допиту представника потерпілого, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи прокурора в цій частині.

Посилання суду на те, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено відносно кого або за фактом чого вносились відомості в ЄРДР, які рішення прийняті по вищезазначеним кримінальним провадженням, кому надані доручення, відносно кого здійснено перекваліфікацію, які саме матеріали провадження виділено та які клопотання заявлено учасниками процесу, апеляційний суд не розцінює як такі, що тягнуть за собою необхідність повернення обвинувального акту у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду, прийняте за результатами підготовчого засідання, є незаконним, оскільки при його постановленні були порушені вимоги кримінального процесуального закону.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що приймаючи рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і постановити законне та обгрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК є підставою для скасування ухвали і повернення провадження на новий розгляд у суд першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого провадження суд має перевірити відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, після чого прийняти відповідне рішення, передбачене ст. 314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4