Справа № 645/49/20
Провадження № 1-кп/645/502/20
УХ В А Л А
іменем України

01 квітня 2020 р. Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
За участю прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3ОСОБА_3 ,
Обвинуваченого ОСОБА_4
Захисника ОСОБА_5

провівши підготовче судове засідання в місті Харкові у кримінальному провадженні №0003060 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді зазначене кримінальне провадження.

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.12.2019 року обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 18.04.2020 року.

Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що 18.04.2020 року закінчується строк тримання обвинуваченого під вартою, судовий розгляд справи не розпочато, ризики, передбачені ч. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України визначені при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли. Крім того зазначила, що обвинувачений схильний до скоєння нових кримінальних правопорушень, що підтверджується наявність кримінальних проваджень у суді.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою заперечувала вказавши, що прокурором не надано доказів щодо обґрунтованості ризиків та просила змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на нічний домашній арешт.
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні, підтримав думку захисника, стосовно клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою заперечував.

Потерпіла до підготовчого судового засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини не явки суду не повідомила.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого заперечував та просив в задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на те, що ризики, визначені раніше судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до наступного

Відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід строк якого спливає 18 квітня 2020 року.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою суд врахував тяжкість інкримінованих обвинуваченому правопорушень, повторність скоєння кримінальних правопорушень, що підтверджується наявність декількох обвинувальних актів у суді відносно обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, схильність до скоєння корисливих кримінальних правопорушень, вік, стан здоров`я, продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали суду про застосування запобіжного заходу, що виправдовує подальше перебування обвинуваченого під вартою.

Згідно матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.12.2019 року.

Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Європейський Суд з прав людини у справі «Гарькавий проти України» також зазначив, що право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене державою на підставах та в порядку, визначених законом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, суд вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Також враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинувачених та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

Так, у рішенні «Вікс проти Сполученого королівства» ЄСПЧ зазначив, що особу може бути позбавлено права на свободу та особисту недоторканість лише при дотриманні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод , зокрема, за необхідності запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення (п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції).

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості ,переважають правило поваги до особистої свободи.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене, суд, вирішуючи питання щодо продовження тримання особи під вартою, має також виходити з необхідності забезпечення безпеки суспільства, тобто публічного інтересу, який переважає над правами та свободами конкретної особи ,та необхідності запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після вчинення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної (обвинуваченої), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи неможливість завершення судового розгляду кримінального провадження у строк до 18 квітня 2020 року, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 травня 2020 року та відмовити у задоволенні клопотань захисника обвинуваченого, стосовно зміни запобіжно заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в зв*язку з необґрунтованістю підстав для зміни запобіжного заходу.

Разом з тим, виходячи з принципів, закріплених в ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, продовжуючи ОСОБА_4 запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування, суд вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці, переглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, не визначаючи розмір застави, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314-316 КПК України суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 30 травня 2020 року.

Відкласти підготовче судове засідання по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України на 24 квітня 2020 на 11 год. 45 хв.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого та потерпілу згідно обвинувального акту.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1