Справа № 991/2969/19
Провадження1-кс/991/3577/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника УВК Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність керівника УВК Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України, в якій просив:
- зобов`язати керівника УВК Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 внести до ЄРДР відомості, викладені в його заяві за вих. № 3634/20 від 20.12.2019 р. про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України;
- зазначити в резолютивній частині постановленої ухвали усі ним визначені кваліфікаційні статті вчиненого злочину - ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України;
- зобов`язати керівника УВК Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 надати йому належним чином завірені витяги з ЄРДР та пам`ятки про процесуальні права і обов`язки потерпілого у кримінальних провадженнях;
- зобов`язати керівника УВК Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 повідомити суд про виконання ухвали суду відповідно до ст. 534 КПК України та ст. 129-1 Конституції України.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24 грудня 2019 року провадження за вищезазначеною скаргою було відкрито.
Заявник ОСОБА_3 та представник особи, бездіяльність якої оскаржується, були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання, однак до суду не з`явилися.
Від заявника надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі, а також зазначив, що скаргу підтримує в повному обсязі.
Від представника особи, бездіяльність якої оскаржується, жодних заяв до суду не надходило, причини неявки слідчому судді невідомі.
Відповідно до ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи положення статті 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності заявника та особи, бездіяльність якої оскаржується.
У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, та на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Слідчий суддя, ознайомившись із матеріалами скарги, дійшов наступних висновків.
Статтею 303 КПК встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Слідчим суддею встановлено, що заявник, крім іншого, у своїй скарзі оскаржує бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 Кримінального кодексу України, що відповідно до положень ст. 33-1 КПК України підсудне Вищому антикорупційному суду, а також бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст.382, ч. 2 ст. 365, ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 367, ч. 1 ст. 396, 2 ст. 256, ч.1 ст. 111, ст.170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 Кримінального кодексу України, що відповідно до положень ст. 33-1 КПК України непідсудне Вищому антикорупційному суду.
У разі об`єднання в одному провадженні матеріалів досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, серед яких є кримінальні провадження, підсудні Вищому антикорупційному суду, судове провадження здійснює Вищий антикорупційний суд, якщо виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження, які не віднесені до підсудності цього суду, може негативно вплинути на повноту судового розгляду ( абзац 3 пункту 20-2 Перехідних положень Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України).
Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті. Інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо злочинів, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абзацом сьомим частини першої статті 34 цього Кодексу).
Враховуючи викладене, а також те, що заявник оскаржує бездіяльність керівника УВК Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України, серед яких є й такі, що підсудні Вищому антикорупційному суду, то в даному випадку судовий контроль повинен здійснюватися слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
Зазначений висновок узгоджується з висновками колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, викладені в ухвалі від 03.10.2019 р. у справі № 910/378/19.
Під час судового розгляду встановлено, що 21 грудня 2019 року ОСОБА_3 подав до Національного антикорупційного бюро України заяву за вих. № 3634/20 від 20.12.2019 р., в якій викладені відомості, що свідчать про можливе вчинення керівником Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного суду України ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України.
Зазначена заява була отримана Національним антикорупційним бюро України 21 грудня 2019 року, про що свідчить проставлена відмітка НАБУ на відповідній заяві.
Однак, станом на день розгляду скарги, відповідь за результатами розгляду зазначеної заяви від уповноважених осіб НАБУ не надходила, відомості, викладені в заяві за вих. № 3634/20 від 20.12.2019 р., до ЄРДР не вносилися, відповідний витяг скаржнику не надавався.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Відповідно до висновку, викладеному в ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11 жовтня 2019 року у справі № 910/377/19, зі змісту ст.214 КПК України слідує, що якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу кримінального правопорушення, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК. Також, положення законодавства не передбачають здійснення слідчим суддею оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що зі змісту заяви ОСОБА_3 за вих. № 3634/20 від 20.12.2019 р., поданої до НАБУ, вбачається, що заявник порушує питання про вчинення кримінальних правопорушень керівником Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного суду України ОСОБА_5 , а також коротко викладає обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому відповідно до положень ст. 214 КПК відомості, викладені в даній заяві, підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав для задоволення скарги у цій частині.
Що стосується вимоги про зобов`язання уповноважених осіб НАБУ внести Єдиного реєстру досудових розслідувань зазначену заявником попередню правову кваліфікацію дій викладених у заяві, то в цій частині скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Пунктами 4 та 5 частини 5 ст.214 КПК України встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:
4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;
5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Аналіз положень пункту 4 дає підстави зробити висновок, що короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та вносяться до реєстру, наводяться заявником.
Проте, аналіз змісту пункту 5 не дає підстав вважати, що до повноважень заявника належить вирішення питання про попередню правову кваліфікацію наведеного ним злочину.
Частиною 2 статті 60 КПК України встановлено, що Заявник має право:
1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію;
1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань;
2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи;
3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.
Вказаною нормою не передбачено права заявника вирішувати питання про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, відомості про яке вносяться прокурором або слідчим до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, вирішення питання про попередню правову кваліфікацію обставин, які вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вирішується саме слідчим або прокурором, які вносять відповідні дані до реєстру. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, зроблена заявником у заяві, не має обов`язкового характеру для слідчого або прокурора.
Що стосується вимоги скаржника про покладення на уповноважену особу Національного антикорупційного бюро України обов`язку надати витяг з ЄРДР, який підтверджує внесення відомостей за його заявою за вих. № 3634/20 від 20.12.2019 р. про вчинення кримінального правопорушення, то в цій частині скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З огляду на зазначене, уповноважена особа Національного антикорупційного бюро України зобов`язана надати заявнику витяг з ЄРДР, який підтверджує внесення відомостей за заявою ОСОБА_3 за вих. № 3634/20 від 20.12.2019 р. про вчинення кримінального правопорушення, через 24 години з моменту внесення таких відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім того, ОСОБА_3 просить зобов`язати керівника УВК Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 вручити заявнику пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
Згідно ч.1,2 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Частиною 5 вказаної статті встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до п. 10) ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
За такого, слідчий суддя приходить до висновку, що до внесення відомостей в ЄРДР особа має статус заявника, а статус потерпілого виникає саме у кримінальному провадженні, тобто вже після внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Таким чином, вимога про вручення скаржнику пам`ятки про процесуальні права і обов`язки потерпілого є передчасною, оскільки вручення такої пам`ятки здійснюється потерпілому у кримінальному провадженні, після внесення відомостей до ЄРДР.
Що стосується вимоги про зобов`язання керівника УВК Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 повідомити суд про виконання ухвали суду у відповідності до ст. 534 КПК України та ст. 129-1 Конституції України, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні зазначеної вимоги, оскільки за змістом ч. 4 ст. 535 КПК України органи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання, а за такого відсутні підстави додатково зобов`язувати особу, яка буде виконувати рішення суду, повідомляти про його виконання. Крім того, на даний час у слідчого судді не має підстав вважати, що його рішення не буде виконано, а за такого, у цій частині скарга не підлягає задоволенню.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення скарги.
На підставі викладеного, керуючись статтями 214, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України:
- внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 № 3634/20 від 20.12.2019 р.;
- у строк, передбачений ч.1 ст. 214 КПК України, надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1