Провадження № 11-кп/4823/434/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2019 року за №0001665 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2020 року, якою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Понорниця, Коропського району, Чернігівської області, громадина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого (з урахуванням вимог ч.3 ст.503 КПК України), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

відносно вчинення суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ ЧВП ГУ Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_9 , звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 , посилаючись на те, що наявні достатні підстави вважати, що останній причетний до вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 березня 2019 року, близько 10 год. 40 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи по пр. Перемоги, буд. 102 в м. Чернігові, за допомогою банківської картки Акціонерного Товариства «ПУМБ» рахунок № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_10 , яка знаходилась у викраденому ОСОБА_8 в той же день гаманці, який для потерпілої матеріальної цінності не становить, з використанням банківських автоматів самообслуговування (програмно-технічний комплекс) АТМ 2686, що належить Акціонерному Товариству «Укрексімбанк» та АТМ 6360, що належить Акціонерному Банку «Південний», здійснив самообслуговування за операціями з отримання грошей готівкою, вивівши у готівку, шляхом вільного доступу та таємно викравши грошові кошти в сумах 150 грн., 200 грн., 200 грн., а всього 550 грн., що належать ОСОБА_11 , чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_12 , вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

У подальшому, 22 травня 2019 року, близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в маршрутному таксі, що обслуговує маршрут № 30, яке рухалося від зупинки громадського транспорту «Площа Перемоги» до зупинки громадського транспорту «Швейне об`єднання», що знаходиться за адресою пр. Перемоги, буд 40, м. Чернігів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з рюкзака потерпілого ОСОБА_13 , мобільний телефон марки ХІАОМІ Redmi 6 4/64 GВ, вартістю 2300,00 грн., що належить потерпілому ОСОБА_13 , чим спричинив йому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 25 травня 2019 року, близько 12 год. 45 хв., ОСОБА_8 перебуваючи в автобусі, що обслуговує маршрут № 21, який рухався з мікрорайону міста «Масани» до зупинки громадського транспорту «вул. Героїв Чорнобиля», що знаходиться за адресою: вул. Героїв Чорнобиля, буд. 10, м. Чернігів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з лівої бокової кишені джинсів потерпілого ОСОБА_14 , мобільний телефон марки ХІАОМІ Мі А 1 4/64 GВ, вартістю 3300,00 грн., що належить потерпілому ОСОБА_15 , чим спричинив йому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Також, 02 червня 2019 року близько 10 год. 50 хв., ОСОБА_8 перебуваючи у бутіку № 8 на ринку «Центральний» в м. Чернігові, що знадиться за адресою: вул. Ринкова, буд. 1, м. Чернігів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з жіночої сумки потерпілої ОСОБА_16 , мобільний телефон марки Samsung J701F Galaxy J 7 Neo, вартістю 5100,00 грн., що належить потерпілій, чим спричинив їй матеріальну шкоду на вищевказану суму.

У подальшому, 22 серпня 2019 року у вечірній час, ОСОБА_8 перебуваючи в автобусі, що обслуговує маршрут № 21, який рухався по вул. 77-ї Гвардійської Девізії в м. Чернігові до зупинки громадського транспорту ТЦ «Вена», що знаходиться за адресою: вул. 77-ї Гвардійської Девізії - 1В, м. Чернігів, повторно, шляхом вільного доступу з чоловічої сумки потерпілого ОСОБА_17 , таємно викрав мобільний телефон марки НОМТОМ S 16 2/16 GВ, вартістю 1300,00 грн., що належить потерпілому, чим спричинив йому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

У подальшому, 31 серпня 2019 року, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в тролейбусі, що обслуговує маршрут № 9, який рухався по вул. Рокоссовського в м. Чернігові до зупинки громадського транспорту ТЦ «Вена», що знаходиться за адресою: вул. 77-ї Гвардійської Девізії-1В, м. Чернігів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з чоловічої барсетки потерпілого ОСОБА_18 , мобільний телефон марки Samsung J320F Galaxy J 3, вартістю 2100,00 грн., що належать потерпілому, чим спричинив йому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Також, 03 вересня 2019 року, близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в маршрутному таксі, що обслуговує маршрут № 42, яке рухалось по пр. Миру в м. Чернігові до зупинки громадського транспорту «Володимира Дрозда», що знаходиться за адресою: пр-т Миру, буд. 306, м. Чернігів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з рюкзаку потерпілої ОСОБА_19 , жіночий гаманець, який не має для останньої матеріальної цінності, в середині якого знаходилися грошові кошти в сумі 1000 грн., що належать останній, чим спричинив їй матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Своїми діями, які виразились у таємних викраденнях чужого майна (крадіжках), вчинених повторно, ОСОБА_8 , вчинив суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

За сукупністю вчиненого ОСОБА_8 вчинив суспільно-небезпечні діяння, що підпадають під ознаки злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та таємні викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно.

Задовольняючи клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, місцевий суд мотивував своє рішенням тим, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 650 від 05 грудня 2019 року у ОСОБА_8 мають місце клінічні ознаки параноїдної шизофренії (F 20.0 - за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), ОСОБА_8 за своїм психічним станом на період часу, до яких відносяться суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1, ч.2 ст.185 КК України, у вчиненні яких він підозрюється, був позбавлений здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_8 за його психічним станом на теперішній час порушена здатність правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення, тому ОСОБА_8 показане застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2020 року скасувати, через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та неповнотою судового розгляду, в зв`язку з чим закрити провадження по справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує про помилковість висновку суду щодо доведеності вчинення ОСОБА_8 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємного викрадення чужого майна (крадіжка), та таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинених повторно, внаслідок неповноти судового розгляду, що полягає у тому, що під час підготовчого судового засідання судом не було вирішено клопотання сторони захисту та ОСОБА_8 про допит свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , та, змінив порядок дослідження доказів, а потім, не вирішивши вказане клопотання перейшов до судових дебатів, чим порушив права ОСОБА_8 на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки, передбачені ст. 21 КПК та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Крім того, звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що в порушення вимог ст. 23 КПК України судом було покладено в основу свого рішення докази, які судом фактично досліджені не були. Посилаючись на довідку-аналіз від 22 листопада 2019 року №3488/124/12/01/2019 щодо з`єднань абонентських телефонних номерів, зазначає, що достовірно не встановлено їх належність саме обвинуваченому. Також, вказує на те, що безпідставно були покладені в основу судового рішення протоколи пред`явлення ОСОБА_8 для впізнання потерпілим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 за фотознімками, оскільки у вказаних процесуальних документах міститься фото ОСОБА_8 , яке не відповідає його реальній зовнішності. Стверджує, що докази, на які послався суд в оскаржуваному рішенні не відповідають нормам ст.ст. 84,94 КПК України, та на їх підставі не можна зробити висновку щодо вчинення кримінально-караних діянь саме ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_23 , яка висловилася на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши ухвалу у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України мотивувальна частина ухвали повинна містити встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів.

За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині ухвали суду мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у справі, як тих, що були зібрані стороною захисту так і тих, що зібрані стороною обвинувачення, в тому числі і поданих у судовому засіданні.

Згідно з принципом безпосередності дослідження показань, речей та документів, закріпленого ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження отримує усно.

Проте суд, при постановленні ухвали щодо ОСОБА_8 , цих вимог закону не дотримався.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції перерахував докази, які наявні в матеріалах кримінального провадження, та навів лише загальні мотиви їх врахування без детального аналізу.

Крім того, в ході судового розгляду в суді першої інстанції місцевим судом не було дотримано принципу безпосередності дослідження доказів, оскільки, які слідує з технічних записів судових засідань, судом фактично не було безпосередньо досліджено наявні письмові докази з огляду на те, що наявні в матеріалах докази оголошувалися прокурором лише при їх приєднанні до матеріалів провадження, а не судом, тобто ним безпосередньо не досліджувалися.

Наведені вище порушення чинного законодавства колегія суддів вважає такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення у справі, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування даної ухвали.

У даному випадку суд апеляційної інстанції позбавлений можливостей щодо перегляду ухвали суду через фактичне не дослідження доказів судом першої інстанції, а отже і подальшої оцінки таких доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, оскільки з огляду на зміст мотивувальної частини судового рішення, ці обставини під час кримінального провадження в суді першої інстанції не досліджувалися, а тому ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії судового розгляду.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2020 року, якою до ОСОБА_8 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом скасувати, призначивши новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4