Справа № 309/1510/20
Провадження № 1-кс/309/414/20
У Х В А Л А

30 червня 2020 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_7 погодженого прокурором Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000622 щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, сезонного робітника, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_7 перебувають матеріали кримінального провадження №0000622 стосовно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України з посиланням на те, що надійшло повідомлення про те, що в ніч з 26 на 27.06.2020 р. невідома особа шляхом вільного доступу проникла до підсобного приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , звідки викрала 10 мішків цементу.

27.06.2020 року слідчим СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області слідчим ОСОБА_7 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000622 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 червня 2020 року, близько 04 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на вулиці Слов`янська в м. Хуст, а саме на території спільного дворогосподарства квартирного будинку АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу до сарайного приміщення умисно, тобто усвідомлюючи протиправність, караність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, незаконно викрав 10 мішків цементу.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , знаходячись за вищевказаною адресою переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, тобто усвідомлюючи протиправність, караність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, проник до сарайного приміщення, звідки викрав пластикові труби, дві водоваги та металевий кут для даху.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 .

Беручи до уваги вищевикладене, встановлено наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

27.06.2020 р. ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України. 27.06.2020 р. стороною обвинувачення відповідно до ст.278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні також підтверджена протоколом огляду місця події, а саме гаражного приміщення ОСОБА_4 , де знаходилися викрадені речі та відеозапису з приміщення Універмаг, де зафіксований автомобіль ОСОБА_4 ..

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти власності, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких та відповідальність за вчинення якого, згідно ч. 3 ст. 185 КК України, передбачена у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Отже, враховуючи міцність соціальних зв`язків ОСОБА_4 який є непрацюючим, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив умисний злочин, а тому існують ризики, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілих та свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжувати повторно вчиняти кримінальні правопорушення, а тому враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, тому слідчий просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий ОСОБА_7 підтримав подане клопотання, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор просить суд задоволити клопотання, зазначивши на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 , захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання слідчого. Просять обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, оскільки слідчим не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. На виклики слідчого, прокурора або суду підозрюваний зобов`язується з`являтися, від органів досудового розслідування не переховуватиметься, на потерпілого та свідків тиснути не буде. У підозрюваного на утриманні перебуває неповнолітня дитина, він працює сезонним робітником, має постійне місце проживання та реєстрації.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та захисника, вивчивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 27.06.2020 р. по факту крадіжки 10 мішків цементу, вчиненої невідомою особою з підсобного приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

29.06.2020 року підозрюваному були надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Як вбачається із матеріалів клопотання, у розпорядженні слідчого по даному кримінальному провадженню є достатні дані, що свідчать про обґрунтовану підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що у ході розгляду клопотання слідчим та прокурором не доведено наявність доказів того, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Так, ОСОБА_4 молодий за віком, має постійне місце проживання та реєстрації, у нього є неповнолітня донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по місцю проживання

характеризується посередньо, потерпілий ОСОБА_8 подав заяву про відсутність у нього претензій до підозрюваного.

Характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів.

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан.

Згідно ч.2 п.4 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад шість років.

Прокурором та слідчим в обґрунтування клопотання зазначені ризики щодо можливості переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, але зазначені ризики не були обґрунтовані, а базуються на припущеннях, а тому не можуть бути прийняті судом при обранні виняткового запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

Тому, вирішуючи питання про відмову в задоволенні клопотання слідчого враховую вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а також загальну спрямованість реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

Таким чином в судовому засіданні прокурор не обґрунтував неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, за таких обставин є підстави вважати за необхідне застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт, відмовивши у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із

виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, виходжу із того, що згідно матеріалів клопотання та пояснення ОСОБА_4 він фактично постійно проживає в АДРЕСА_1 .

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою та не відлучатися з місця проживання в період доби з 19.00 год. до 07.00 год.; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади всій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 183-184, 193-196, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_7 погодженого прокурором Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з дня винесення даної ухвали з покладанням на нього наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою.; в період доби з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня не залишати місце постійного проживання, а саме квартиру АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади всій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_4 під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляція до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1