Справа № 712/5298/20
Провадження №1-кс/712/2741/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2020 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси клопотання слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2020 року слідчий звернувся до слідчого судді з указаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «Dodge RAM «1500», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_7 , мешканця АДРЕСА_1 , який був вилучений під час проведення огляду місця події 03.06.2020 р. навпроти центрального входу Черкаського відділу поліції що за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська 104.

Клопотання обґрунтовано тим, що до чергової частини надійшло повідомлення від ОСОБА_8 , 1997 р.н., про те, що 02.06.2020 невстановлені особи із попередньою змовою, перебуваючи за адресою: м. Черкаси вул. Гоголя, 337 біля приміщення «Центр зайнятості» вимагали грошові кошти. ЄО 25388 від 02.06.2020.

В ході досудового розслідування встановлено до чергової частини надійшло повідомлення від ОСОБА_8 , 1997 р.н., 02.06.2020 невстановлені особи із попередньою змовою, перебуваючи за адресою: м. Черкаси вул. Гоголя, 337 біля приміщення «Центр зайнятості» вимагали грошові кошти.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленим слідством особами, які розділяючи злочинні погляди, діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив, а саме незаконного збагачення за рахунок майна потерпілого ОСОБА_8 , керуючи автомобілем Dodge RAM «1500», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 вимагали у потерпілого грошові кошти.

03.06.2020 року у ході огляду місця події навпроти центрального входу до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, що за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська 104, був вилучений автомобіль Dodge RAM «1500», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та в подальшому поміщений до штраф майданчику Черкаського ВП ГУНП та опечатано.

Слідчий у клопотанні зазначає, що в ході досудового розслідування, виникла необхідність в накладенні арешту на майно, а саме на автомобіль Dodge RAM «1500», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився навпроти центрального входу Черкаського відділу поліції, що за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська 104, в зв`язку з чим, слідчий звернувся до слідчого судді з указаним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважав його необгрунтованим та безпідставним.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно положенням ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Підстави для накладення арешту на майно з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч. 2 ст. 170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Аналіз вище зазначених норм закону вказує, що у разі розгляду клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя повинен перевірити доводи поданого клопотання щодо наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до мети, яку зазначає слідчий чи прокурор у своєму клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку арешту майна з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів причетності власника автомобіля Dodge RAM «1500», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідуєтьтся в рамках кримінального провадження № 0002354.

За наведених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність слідчим необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки стороною обвинувачення не доведено та слідчим суддею не встановлено ознак речових доказів, під яке підпадає майно, питання про арешт якого вирішується.

Керуючись ст.ст. 170-174, 369 - 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1