Справа № 357/4731/20
У Х В А Л А

19 травня 2020 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши по кримінальному провадженню за № 0001957 від 16.05.2020, за ознаками злочину, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України клопотання слідчого слідчого відділення Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

захисник-адвокат: ОСОБА_6 ,

підозрюваний: ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
Слідчий слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді даного місцевого суду про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в рамках даного кримінального провадження, враховуючи наявність обставин, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177, ст. 178, п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Так, клопотання вмотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16 травня 2020 року о 11 год. 15 хв. слідчим слідчим відділом Узинського відділу поліції Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , на підставі ухвали слідчого судді, була розпочата слідча дія - обшук житла за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000944 від 05.03.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. До участі у вказаній слідчій дії, в порядку ст. 40 КПК України, був залучений оперуповноважений ВКП Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 та інші співробітники оперативного підрозділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

В цей час до місця проведення процесуальної дії підійшов ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, який достовірно знаючи, що вказані особи є працівниками правоохоронного органу та виконують свої службові обов`язки, розпочав словесний конфлікт із працівниками поліції та почав намагатися проникнути всередину будинку, і тим самим вчиняти дії, які б могли завадити проведенню вказаної слідчої дії.

Після чого між працівниками поліції з одного боку та ОСОБА_5 з іншого боку розпочалась сутичка, під час якої ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із працівниками поліції, діючи з метою протидії законній діяльності останніх, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків, умисно наніс удар кулаком лівої руки в обличчя ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови.

В подальшому протиправні дії ОСОБА_5 були припинені працівниками правоохоронного органу.

16.05.2020 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; слідчим експериментом за участю підозрюваного ОСОБА_14 , що підтверджують фактичні обставини вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , вбачається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину середньої тяжкості, передбаченого, ч. 2 ст. 345 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування такого виду запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на вказаних свідків у кримінальному провадженні.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що останній підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні , є те, що останній , з метою спотворення фактичних обставин справи та уникнення відповідальності може впливати на потерпілого та світків, оскільки відповідальність за вчинений злочин передбачає позбавлення волі на певний строк.

Також необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, його репутацію, вік та стан здоров`я.

Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

Викладене вище свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у світлі чого заявник просить застосувати до підозрюваного в межах строку досудового розслідування запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання.

Позиція сторін
У судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус.

Захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 необхідно відмовити, оскільки клопотання не обгрунтоване, ризики, зазначені в клопотанні носять формальний характер. При цьому пояснив, що підозрюваний вину у скоєному повністю визнає, щиро розкаюється. Також зазначив, що ОСОБА_5 має статус учасника АТО, перебував в зоні проведення бойових дій, мав контузію. А тому вважає, що підозрюваному може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Мотиви, з яких виходила слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася, у ракурсі установлених фактичних обставин
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: … 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

У цьому випадку, вимоги ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 132 КПК України заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинувачення, як передумови, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п.1- п.3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як убачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий, прокурор обґрунтовують тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

У цьому випадку, в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України за викладених у клопотанні обставин.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах 16.05.2020 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження за № 001957, у ході якого ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину за ч. 2 ст. 345 КК України, а також подано органом досудового розслідування до слідчого судді дане клопотання про застосування запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України, слідчий суддя враховує таке.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що згідно протоколу затримання від 16.05.2020 ОСОБА_5 був затриманий у порядку ч. 1 ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 11.45 год. 16.05.2020), письмове повідомлення про підозру вручено йому з дотриманням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України 16.05.2020 о 21.00 год. Постановою про звільнення особи з кабінету слідчого від 16.05.2020 ОСОБА_5 звільнено о 21.05 год. 16.05.2020.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква Київської області, громадянин України, із професійно-технічною освітою, не працюючий, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий.

Слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин, визначених ст. 132, п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177, пункти 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують її з останнім, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Однак, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, слідчий суддя не визнає їх переконливими, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)) вважає, у даному конкретному випадку, не обґрунтовано, оскільки вони належним чином не умотивовані слідчим, прокурором к зв`язку з тим, що останній зареєстрований та має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, уважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваного кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутація підозрюваного; майновий стан; наявність постійного місця проживання в м. Біла Церква, Київської області; вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, а також ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, що його створює підозрюваний, вказують на те, що до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж цілодобовий домашній арешт, відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 КПК України, а саме прокурором доведені обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведено обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Таким чином, закон покладає обов`язок доказування протягом розгляду клопотання наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК на які вказує слідчий та прокурор, а також враховуючи не доведеність належних та достатніх даних, які б в своїй сукупності вказували на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним в клопотанні ризикам та наявність ризиків які він зазначає.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав згідно ч. 3 ст. 194 КПК України для задоволення клопотання.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановлення факту наявності у провадженні обставин визначених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання заявника не підлягає задоволенню та вважає за можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши останнього прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом у визначений час, місце, залежно від стадії кримінального провадження; заборонити відлучатися з населеного пункту в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду, адже саме такий запобіжний захід, на переконання слідчого судді, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись статтями 176-179, 181, 184, 194, 196, 205, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України- відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на два місяці по 19.07.2020 включно.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема:

- не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 20.05.2020 о 08.20 год. у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Першотравнева, 4-А.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1