Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/167/2020 Справа № 641/752/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м.Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 19.12.1988 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України з випробуванням на 2 роки;

2) 05.12.1990 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 206, ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 141, ст. 17, ч. 1 ст. 215-3, ст. 42, ст.43 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 21.12.1994 року на підставі постанови Балаклійського районного суду Харківської області на не відбутий строк 06 місяців 16 днів;

3) 11.02.1997 року Московським районним судом м. Харкова за ст. 17, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 141, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 7 років позбавлення волі, звільнений 11.09.2003 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

4)14.06.2004 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 263 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 26.04.2005 року на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на не відбутий строк 03 місяця 12 днів;

5) вироком Московського районного суду м. Харкова від 06.05.2019 року за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки з застосуванням ст. 76 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 10.01.2019 року о 19 год. 26 хв., знаходячись у приміщенні магазина «Єва», розташованого за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, 179, де здійснює свою підприємницьку діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» (далі - ТОВ «РУШ»), діючи повторно умисно, за раптово виниклим злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись у відділі з продажу парфумерії, своєю правою рукою одночасно взяв з другої зверху полиці майно, яке належить ТОВ «РУШ», а саме чоловічу туалетну воду «Versace Pour Homme», об`ємом 100 мл. вартістю 1132 грн. 33 коп., а також чоловічу туалетну воду «Versace Pour Homme», об`ємом 50 мл. вартістю 922 грн. 00 коп., які одразу сховав у праву кишеню одягненої на ньому куртки.
Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, пройшов зону касового контролю, та не сплачуючи за вищевказаний товар, з викраденим майном вийшов з приміщення магазину.
Далі ОСОБА_4 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «РУШ», матеріальну шкоду на загальну суму 2054 грн. 33 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені злочину визнав повністю, підтвердив факти та обставини вчинення злочину, викладені вище, їх не оспорював, у скоєному розкаявся, повністю відшкодував спричинену потерпілому матеріальну шкоду. Витрати на проведення експертиз не оспорював.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочину, його показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені та вони вважать недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості; повністю визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому, що відповідно до ст.66 КК України визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання.

Відповідно до ч.2 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий вироком Московського районного суду м. Харкова від 06.05.2019 року за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки з застосуванням ст. 76 КК України.
Відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Також, судом враховано, що ОСОБА_4 вчинив злочин до винесення покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 06.05.2019 року за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції її від суспільства і ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши положення ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання обвинуваченому, на думку суду буде справедливим та достатнім і сприятиме його виправленню та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також під час досудового розслідування представником потерпілого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у загальному розмірі 2728 грн.

Однак, під час розгляду справи, представником позивача ОСОБА_5 до суду було подано заяву в якій зазначив, що у зв`язку з повним відшкодуванням обвинуваченим матеріального збитку, потерпілий не має до нього претензій матеріального та морального характеру.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки від 24.01.2019 про витрати на проведення експертизи №6/214се-19 становлять 429 грн., які повинні бути стягнуті з ОСОБА_4 на користь держави.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 06 травня 2019 року, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку протягом 3 (трьох) років не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» - залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн. 00 коп.
Речовий доказ - акт інвентаризації з примішення магазину «Єва» № від 11.01.2019 року - зберігати в матеріалах кримінальної справи.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя - ОСОБА_1