ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/2244/19 Номер провадження 11-сс/814/802/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю представника
власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 01 листопада 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.
Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000470 за ч. 1 ст. 286 КК України, частково задоволено клопотання слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 та накладено арешт на:

-вантажний автомобіль марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 , мешканця м. Нікополь, Дніпропетровської області, яким фактично користувався та керував в момент ДТП ОСОБА_10 , мешканець АДРЕСА_1 .

-легковий автомобіль марки «Skoda A5», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 .

Місцем зберігання вантажного автомобіля марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 визначено у власника ОСОБА_9 , мешканця м. Нікополь, Дніпропетровської області.

Місцем зберігання легкового автомобіля марки «Skoda A5», д.н.з. НОМЕР_2 , визначено у власника ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцям. АДРЕСА_2 .

Згідно з ухвалою, слідчий СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, зазначивши, що 25.10.2019 р. на а/д Київ-Харків поблизу с. Вишняки Хорольського району ОСОБА_10 , керуючи вантажним автомобілем марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 , не розрахував відстань та допустив зіткнення з легковим автомобілем марки «Skoda A5», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , який рухався попереду в супутньому напрямку, внаслідок чого водій та пасажир легкового автомобіля отримали тілесні ушкодження

Відомості по даному факту 26.10.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000470 з кваліфікацією даного кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України.

Мотивуючи рішення щодо часткового задоволення клопотання, слідчий суддя послався на те, що слідчим наведено достатньо підстав вважати, що зазначені у клопотанні слідчого автомобілі є речовими доказами в рамках кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про вчинення якого у встановленому законом порядку внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на них могли зберегтися сліди злочину, а отже з метою забезпечення проведення необхідних судових експертиз, необхідно накласти арешт на зазначене майно.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала.
У поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області про арешт майна задовольнити, накласти арешт на вантажний автомобіль марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 , мешканця м. Нікополь, Дніпропетровської області, яким фактично користувався та керував в момент ДТП ОСОБА_10 , мешканець АДРЕСА_1 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт, який буде зберігатися на території автостоянки для вантажних автомобілів належній ФОП Кобець, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , накласти арешт на легковий автомобіль марки «Skoda A5», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт, який буде зберігатися на території Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою м. Хорол, вул. Незалежності, 80, Полтавської області.

Вказує на незаконність ухвали в частині повернення транспортних засобів власникам, не позбавлення власників (законних володільців) права користуватися, проводити ремонтні роботи, розпоряджатися, відчужувати транспортні засоби, оскільки винесена без врахування всіх обставин кримінального провадження.

Вважає, що передача транспортних засобів власникам без позбавлення права користуватися, проводити ремонтні роботи, розпоряджатися, відчужувати транспортні засоби, жодним чином не зможе перешкодити їх прихованню, пошкодженню, перетворенню або втраті транспортних засобів та слідів злочину.

При цьому, сама експлуатація транспортного засобу може призвести до зміни його ознак (знос, ремонт, непередбачене руйнування) та у зв`язку з чим, призначені у кримінальному провадженні судові експертизи не зможуть надати об`єктивні висновки.

На думку прокурора таке обмеження прав власників є розумним і співрозмірним із завданнями кримінального провадження щодо встановлення винної особи у кримінальному провадженні.

Позиції інших учасників судового провадження.
Представник власника майна ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги та, пославшись на вимоги п. 20 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, вказав на незаконність вимоги прокурора щодо поміщення транспортного засобу МАN д.н.з. НОМЕР_1 на територію автостоянки для вантажних автомобілів належній ФОП Кобець. Також додав, що на сьогодні будь-які експертні дослідження із транспортним засобом не проводилися, також не встановлено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілих, оскільки останні відмовляються від проходження судово-медичної експертизи.

Прокурор до суду апеляційної інстанції не з`явився, звернувся із клопотанням в якому апеляційну скаргу підтримав та просив її розглянути у його відсутність.

Мотиви суду.
Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається задля досягнення певної мети. Слідчим у клопотанні метою для арешту майна зазначено унеможливлення втрати слідів злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В п. 1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та, в цьому випадку, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, на підставі наданих ініціатором клопотання матеріалів, повинен з`ясовувати обставини, визначені ч. 2 ст. 173 КПК України, зокрема, правову підставу для арешту майна.

З клопотання слідчого вбачається, що відомості до ЄРДР за № 0000470 за ч. 1 ст. 286 КК України, внесені за фактом ДТП, що сталася 25.10.2019 р. на а/д Київ-Харків поблизу с. Вишняки Хорольського р-ну за участі вантажного автомобіля марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , та легкового автомобіля марки «Skoda A5», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , внаслідок якої водій та пасажир легкового автомобіля отримали тілесні ушкодження.

Для накладення арешту на вказані автомобілі з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт, слідчий звернувся до слідчого судді.

Однак слідчий суддя задовольнив подане клопотання частково, визначивши місцем зберігання даних транспортних засобів у їх власників, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України та необхідність збереження майна.

З таким рішенням прокурор не погодився, пославшись на те, що передача транспортних засобів власникам без позбавлення права користуватися, проводити ремонтні роботи, розпоряджатися, відчужувати транспортні засоби, жодним чином не зможе перешкодити їх прихованню, пошкодженню, перетворенню або втраті транспортних засобів та слідів злочину.

При цьому, сама експлуатація транспортного засобу може призвести до зміни його ознак (знос, ремонт, непередбачене руйнування) та у зв`язку з чим, призначені у кримінальному провадженні судові експертизи не зможуть надати об`єктивні висновки.

Обґрунтованість накладення арешту на майно ніким не оспорюється, зокрема і власниками майна, а тому зазначені обставини колегією суддів не досліджуються, виходячи з положень 404 КПК України.

Частиною 4 ст. 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Із клопотання вбачається, що слідчий просить накласти арешт на майно зокрема для необхідності проведення експертиз. На це також посилається і прокурор в апеляційній скарзі.

Однак, під час апеляційного розгляду представник власника майна ОСОБА_6 повідомив, що з 25.10.2019 по теперішній час жодних експертиз не проводилося та до власників майна не зверталися з вимогою щодо надання транспортних засобів для проведення відповідних експертиз. Також повідомив, що наразі не встановлено ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілими у ДТП.

Наведені відомості не спростовані наявними матеріалами, оскільки ані до матеріалів клопотання, ані до апеляційної скарги не додано підтверджуючих доказів того, що у кримінальному провадженні № 0000470 призначені будь-які експертизи.

Слушним є посилання представника власника майна автомобіля марки МАN д.н.з. НОМЕР_1 адвоката ОСОБА_6 на порушення п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012, яким передбачено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Тому доводи прокурора про необхідність зберігати вказаний автомобіль на території автостоянки для вантажних автомобілів належній ФОП ОСОБА_12 є такими, що не ґрунтуються на вимогах вказаної Постанови КМУ.

Крім того, прокурором не спростовано обраний слідчим суддею спосіб накладення арешту майна, та не наведено обґрунтованих доводів, які б переконали апеляційний суд в тому, що визначений слідчим суддею спосіб накладення арешту зможе перешкодити досудовому розслідуванню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 01 листопада 2019 року про накладення арешту без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4