ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/2002/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0008584 від 23.11.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вазісубалі Гурджанського району, Грузія, громадянина Грузії, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2019 близько о 14 год. 15 хв., ОСОБА_4 , умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного, викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля марки «Fiat Ducato» д.н.з. НОМЕР_1 , який розташований за адресою: м. Київ, на перехресті вул. Привокзальна та Ялтинська.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , впевнившись та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь підготовлених ножиць відкрив замок передніх пасажирських дверцят, після чого, шляхом вільного доступу проник до салону вказаного автомобіля, звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Huawei», моделі «SLA-L22», ІМЕI1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , вартістю 1933 гривені 33 копійки, належний ОСОБА_5 .
Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи при собі вказаний мобільний телефон, почав відходити від автомобіля марки «Fiat Ducato» д.н.з. НОМЕР_1 , щоб покинути місце вчинення злочину, в цей час злочинні дії останнього були помічені сторонніми особами, які побігли за ОСОБА_4 , та почали висловлювати вимогу повернути викрадений телефон.
В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії викрито і вони перестали бути таємним для оточуючих, бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, реалізуючи раптово виниклий умисел на відкрите викрадення чужого майна, утримуючи при собі викрадений мобільний телефон, який належить ОСОБА_5 , намагався з місця вчинення злочину зникнути, однак виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив злочин з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий очевидцями вказаного злочину.
Таким чином, ОСОБА_4 здійснив замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 23.11.2019 р. приблизно о 14-00 год. на перехресті вул. Привокзальна та Ялтинська він побачив автомобіль «Fiat». Він підійшов до цього автомобіля та за допомогою ножиць відчинив двері автомобіля, з салону якого він взяв мобільний телефон «Huawei». Почавши відходити від автомобіля, він був помічений людьми, які почали висловлювати йому вимогу повернути мобільний телефон, але він почав тікати, проте був затриманий перехожими разом із мобільним телефоном, найменування та вартості якого обвинувачений в судовому засіданні не оспорював. У скоєному щиро покаявся.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір збитків, завданих злочином, які усунені внаслідок повернення викраденого майна, позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.ст. 75, 76 КК України.
Найбільш м`яке покарання у виді штрафу суд не може застосувати до обвинуваченого, оскільки обвинувачений повідомив, що не працює та не має можливості сплатити штраф.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавленння волі строком на 1 / один/ рік.
На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 / один/ рік.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня проголошення вироку.

Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання - до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Речові докази:
-металеві ножиці, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві за квитанцією № 006392 від 24.11.19 знищити;
-мобільний телефон марки «Huawei», моделі «SLA-L22» - залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 ;
-автомобіль BMW 525i серії НОМЕР_4 та ключ від вказаного автомобіля, які зберігаються на майданчику тимчасового зберігання за адресою: м. Київ, вул. Фанерна, 4 повернути власнику (користувачу) за наявності відповідних правовстановлюючих документів;
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль BMW 525i серії НОМЕР_4 , яке знаходиться в камері зберігання речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві за квитанцією № 006392 від 24.11.19 - повернути власнику (користувачу) за наявності відповідних правовстановлюючих документів.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1