Провадження №1-кс/523/6046/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2019 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в місті Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка, Миколаївської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2019 року до Суворовського районного суду м. Одеси клопотання слідчого Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4, про обрання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

З матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що ОСОБА_5 в невстановлений в ході досудового розслідування час, знаходячись в невстановленому в ході досудового розслідування місці, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», діючи умисно за попередньою змовою з іншою невстановленою особою придбав невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс та невстановлену кількість психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, які став незаконно зберігати з метою подальшого збуту.
Після чого, 28.11.2019 року приблизно об 20.00 год. діючи умисно за попередньою змовою з іншими невстановленими особами ОСОБА_5 , з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин розфасував їх та став приховувати у різних місцях Суворовського р-ну м. Одеси з метою подальшого збуту. Однак дії ОСОБА_5 були помічені співробітниками поліції, якими на підставі ст.34 ЗУ «Про Національну поліцію» останньому було роз`яснено процесуальні права, обов`язки та запропоновано показати вміст його карманів його куртки. Після чого, ОСОБА_5 витягнув із лівого кармана своїй куртки 5 поліетиленових пакетика, в яких знаходилась рослинна речовина зеленого кольору орієнтовно особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого, заборонено канабіс, який він незаконно зберігав з метою збуту. Далі на місце події була викликана слідчо-оперативна група Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, яка під час проведення слідчих дій виявила та вилучила 5 поліетиленових пакетика з рослинною речовиною зеленого кольору та 32 поліетиленових пакетика з порошкоподібною речовиною білого кольору (орієнтовно психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін) у різних місцях Суворовського р-ну м. Одеси, які ОСОБА_5 приховав з метою збуту.
Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання та просила застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується наступними доказами:
-протоколом оглядів місця події;
-протоколом обшуку за адресою мешкання ОСОБА_5 ;
-речовими доказами по кримінальному провадженню;
-допитами свідків;
-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 28.12.2019 року. Однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не є можливим, оскільки необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, які є необхідними для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин скоєного злочину.
Таким чином, у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:
-витребувати висновок призначеної по кримінальному провадженню експертизи;
-з урахуванням отриманого висновку експертизи повідомити ОСОБА_5 про нову підозру у вчинені кримінального правопорушення;
-ознайомити підозрюваного з матеріалами кримінального провадження;
-скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Провести вказані слідчі дії у 30 денний термін не є можливим у зв`язку з довготривалим та послідовним проведенням судових експертиз.
Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є можливість переховуватись від органів досудового розслідування, суду,; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб будь - яким чином перешкодити кримінальному провадженню.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим, також враховує ступінь тяжкості злочину, який відноситься до категорії тяжких, міцність соціальних зв`язків, те що ОСОБА_5 , відповідно до пояснень батька ОСОБА_7 , відібраних в ході розгляду має місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, прокурором під час розгляду клопотання не надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а підстави викладені вище, для застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 не є вагомим аргументом для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно зі ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Конвенція по суті відсилає до національного законодавства і проголошує зобов`язання держави дотримуватися його матеріальних і процесуальних норм, але вимагає, щоб будь-яке позбавлення свободи відповідало цілям статті 5 з метою захисту особи від свавілля (п. 82 рішення ЄСПЛ у справі "Білоусов проти України" від 07.11.2013). При цьому, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, якщо спочатку тяжкість злочину та підозра, що особа може втекти чи зашкодити слідству, можуть бути достатніми підставами для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, то чим довше відповідна особа знаходиться під вартою, тим більш вагомими і конкретними мають бути підстави для продовження цього заходу, про що має бути зазначено в судовому рішенні.

Зокрема, у справі "Сергій Волосюк проти України" (рішення від 12.03.2009) Європейський суд з прав людини наголосив, що "саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Для цього вони мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях про подовження строку тримання під вартою… Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності продовження строку тримання під вартою, але зі спливанням певного часу ця умова перестає бути достатньою…" (пункти 37, 38).

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (рішення від 26 червня 1991 року), "попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути "формою очікування" обвинувального вироку" (п. 51).

Виходячи із загальних принципів Конвенції, судовим органам не надається вибору між тим, щоб "притягнути обвинуваченого до суду у розумний строк або дарувати йому тимчасове звільнення до суду". До засудження звинувачений повинен вважатися невинним, і мета такого положення полягає, перед усім, у забезпеченні "умовного звільнення", якщо продовження його затримання більше не є обґрунтованим.

Таким чином, національні суди зобов`язані переглядати правомірність попереднього ув`язнення осіб, які чекають суду, з метою забезпечення їх звільнення, коли обставини більше не виправдовують продовження тримання під вартою. Питання розумності терміну тримання під вартою не може бути оцінено абстрактно, але повинне оцінюватися в кожному випадку відповідно до його особливостей, бо немає встановлених строків, застосованих до кожної справи (рішення ЄСПЛ "Маккей проти Сполученого Королівства").

На підставі викладеного, суд вважає, що на даному етапі запобіжний захід в вигляді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 під час розгляду кримінального провадження, та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Підозрюваний має постійне місце проживання, пояснював, що буде виконувати обов`язки, покладені на нього судом. Тобто суд вважає, що на даний час запобіжний захід в вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобіганню ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, застосування до підозрюваної запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, на даний час не є обґрунтованим та не є доцільним.

Зважаючи на існування суспільного інтересу в неупередженому завершенні досудового розслідування даного кримінального провадження, а також даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає наявним ризик можливого недотримання ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків в разі продовження застосування до нього запобіжного заходу. Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя обґрунтовано вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 може бути застосовано запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1)заборонити ОСОБА_5 залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня;

2)прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;

3)заборонити ОСОБА_5 спілкуватися зі свідками по цьому кримінальному провадженню;

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію 29.01.2020 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням домашнього арешту здійснює слідчий, а якщо справа перебуває в провадженні суду, - прокурор.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1