Справа № 199/3603/20
ВИРОК
іменем України

10.07.2020 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_5

законного представника

неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0000360 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Пустомити, Пустомитівського району, Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не маючого на своєму утриманні дітей та непрацездатних осіб, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого, останній раз: 29.06.1999 Львівським обласним судом за ст.93 п. «А», «Е», «И», ч.2 ст.206, ч.3 ст.142, ч.2 ст.81, ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ч.4 ст.19, ч.2 ст.140, ч.1 ст.145, ч.2 ст.196-1, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років з додатковим покаранням у вигляді конфіскації майна. Звільнений 10.01.2013 з Катеринославської виправної колонії Рівненської області по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , 04.03.2020 приблизно о 18 годині 30 хвилин, біля будинку № 34, по вулиці Клубній у місті Дніпрі побачив незнайомого ОСОБА_5 , після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

В той же час, ОСОБА_7 , перебуваючи в тому місці, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинено повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, підбіг до потерпілого ОСОБА_5 з переду та діючи умисно, розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілого та оточуючих, з метою вилучення майна, кулаком лівої руки наніс один удар останньому в область правої щоки, чим спричинив фізичний біль. Далі, ОСОБА_7 , застосовуючи фізичну силу рук, повалив ОСОБА_5 на землю лицем вниз, після чого, схилившись над останнім, обхопив його шию ззаду ліктем правої руки. Подолавши таким чином бажання ОСОБА_5 до опору, наказав віддати йому належний потерпілому мобільний телефон. Виконуючи наказ, ОСОБА_5 дістав з правої кишені джинсів, одягнутих на ньому, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4A», та передав його ОСОБА_7 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи викрадений мобільний телефон у руках, ОСОБА_7 зник з місця вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду, яка становить 1380 гривень 00 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_7 провину визнав повністю. Суду показав, що дійсно він при вказаних у обвинувальному акті обставинах, підбіг до потерпілого ОСОБА_5 з переду та діючи умисно, наніс один удар останньому в область правої щоки, чим спричинив фізичний біль. Далі, застосовуючи фізичну силу рук, повалив ОСОБА_5 на землю лицем вниз, після чого, схилившись над останнім, обхопив його шию ззаду ліктем правої руки та наказав віддати йому належний потерпілому мобільний телефон. Отримавши який, він зник з місця вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

30.05.2020 у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України, а 08.07.2020 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_7 укладена угода про визнання винуватості,

Відповідно до вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_7 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та обсяг підозри за ч.2 ст.186 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, а саме на призначення обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років без застосування спеціальної конфіскації та відповідно до ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки та застосувати обмеження, передбачені п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В угоді передбачені наслідки їх ухвалення та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_7 .

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті.

Суду також показав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який відноситься до корисливих умисних тяжких злочинів, беззастережно і добровільно, повністю визнає свою вину у пред`явленому обвинувачені.

Крім того, ОСОБА_7 зазначив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угод про визнання винуватості, визначені ст.ст.472, 473 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угод та наполягає на затвердженні даної угоди.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник - ОСОБА_6 у судовому засіданні заявили, що будь яких претензій до ОСОБА_7 вони не мають, не заперечують проти затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим.

За таких підстав суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а тому дії обвинуваченого повинно кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_7 судом роз`яснено, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, а також розуміє, що умисне невиконання угод є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Таким чином, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст.ст.470,472 КПК України, добровільність їх укладення, відповідності інтересам суспільства, можливості її виконання та наявності всіх правових підстав для затвердження угоди.

З урахуванням вищевикладеного, а, також, даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, тобто: ОСОБА_7 щиро кається; дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність; має постійне місце проживання, тому, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання від 08.07.2020 року за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років без застосування спеціальної конфіскації та відповідно до ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки та застосувати обмеження, передбачені п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, і, вважає це доцільним з огляду на наявність декількох обставин, пом`якшуючих покарання, відсутність обставин, обтяжуючих покарання, а також, враховуючи, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст.314,369,371-374,468,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 08.07.2020 року про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000360, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України затвердити.

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди від 08.07.2020 року про визнання винуватості покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без застосування спеціальної конфіскації.

Відповідно до ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки та застосувати обмеження, передбачені п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь експерта ОСОБА_8 документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 300,00 гривень.

Відповідно до ст.100 КПК України речовий доказ чотири оптичні диски, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченому, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди.

На підставі ч.6 та ч.7 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, а неповнолітньому потерпілому та його законному представнику копію вироку направити не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1