КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю представника ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційні скарги представника ТОВ «Буд.Ідеал», адвоката ОСОБА_5 , та директора ТОВ «ЦЕМЕКС ТРЕЙД» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 15 січня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС п`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, а саме на суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, що належить в тому числі і ТОВ «Буд.Ідеал» () на суму 918 944, 03 грн. та ТОВ «ЦЕМЕКС ТРЕЙД» () на суму 72 295, 73 грн.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів.

В апеляційних скаргах представник ТОВ «Буд.Ідеал», адвокат ОСОБА_5 , та директор ТОВ «ЦЕМЕКС ТРЕЙД» ОСОБА_6 просять ухвалу слідчого судді скасувати в частині арешту майна зазначених товариств та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого в цій частині відмовити. Так, апелянти зазначають, що арештоване майно не відноситься до речових доказів, оскільки не підпадає під жодну з ознак ст. 98 КПК України. Крім того, згідно доводів апеляційних скарг, ТОВ «Буд.Ідеал» та ТОВ «ЦЕМЕКС ТРЕЙД» є підприємствами, які здійснюють господарську діяльність у відповідності до вимог чинного законодавства, а їх посадові особи не мають ніякого відношення до кримінального провадження та не перебувають у статусі підозрюваних чи обвинувачених і не являються особами, які несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Посилаються апелянти і на негативні наслідки такого обмежувального заходу для ТОВ «Буд.Ідеал» та ТОВ «ЦЕМЕКС ТРЕЙД».

Одночасно ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ставлять питання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на ті обставини, що вони не повідомлялись про розгляд клопотання слідчого про арешт майна.

Прокурор та директор ТОВ «ЦЕМЕКС ТРЕЙД» ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлені про дату розгляду справи, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, а тому, виходячи з положень ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг та клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 404 КПК України, ухвала слідчого судді перевіряється лише в межах апеляційних скарг представника ТОВ «Буд.Ідеал», адвоката ОСОБА_5 , та директора ТОВ «ЦЕМЕКС ТРЕЙД» ОСОБА_6 та лише щодо арешту майна вказаних товариств.
Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення власників майна та їх представника, колегія судді погоджується з доводами апелянтів щодо поважності пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді та вважає за можливе поновити його.

Також, дослідивши надані суду матеріали, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів поданих апеляційних скарг щодо безпідставності накладення арешту на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «Буд.Ідеал» та ТОВ «ЦЕМЕКС ТРЕЙД» на яку вказані платники податку мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, п`ятим СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000011 від 10 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Згідно доводів клопотання слідчого про арешт майна, невстановлені особи, перебуваючи на території міста Києва, протягом 2018-2019 років, внесли в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичних осіб, серед яких і ТОВ «Буд.Ідеал» та ТОВ «ЦЕМЕКС ТРЕЙД», завідомо неправдиві відомості.

Крім того, невстановлені особи, використовуючи реквізити підконтрольних підприємств, здійснювали незаконну діяльність, яка полягала у безпідставному формуванні податкового кредиту з ПДВ та завищенню витрат реально діючим підприємствам-вигодонабувачам з використанням реквізитів вказаних вище суб`єктів господарювання з ознаками фіктивності.

Згідно інформації з бази даних ДФС України «Архів Електронної звітності», вказані вище суб`єкти господарювання на своїх спеціальних рахунках мають наступні суми лімітів ПДВ: ТОВ «Буд.Ідеал» () на суму 918 944, 03 грн. та ТОВ «ЦЕМЕКС ТРЕЙД» () на суму 72 295, 73 грн.

В рамках вказаного кримінального провадження слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) в тому числі і по ТОВ «Буд.Ідеал» () на суму 918 944, 03 грн. та ТОВ «ЦЕМЕКС ТРЕЙД» () на суму 72 295, 73 грн., з метою збереження речових доказів.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя послався на наявність підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України.
З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Крім того, ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Разом з тим, сума ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) не підпадає під жодну з критерій ст. 98 КПК України. Також, можливість накладення арешту на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) не визначена і ст. 170 КПК України.
Відтак, висновки слідчого судді щодо наявності підстав для накладення арешту на суму ПДВ поТОВ «Буд.Ідеал» та ТОВ «ЦЕМЕКС ТРЕЙД» не ґрунтуються на вимогах закону.
Визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною умовою для накладення на нього арешту, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Також, слід зазначити, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню, а тому наявність постанови слідчого про визнання майна речовим доказом не може бути беззаперечною підставою для накладення арешту на майно у разі відсутності розумних підозр вважати його доказом злочину.
За таких обставин, ухвала слідчого судді в частині арешту суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «Буд.Ідеал» та ТОВ «ЦЕМЕКС ТРЕЙД» підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом, якою, у відповідності до встановлених вище обставин, в задоволенні клопотання слідчого в цій частині слід відмовити.

Таким чином апеляційні скарги представника ТОВ «Буд.Ідеал», адвоката ОСОБА_5 , та директора ТОВ «ЦЕМЕКС ТРЕЙД» ОСОБА_6 , підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги представника ТОВ «Буд.Ідеал», адвоката ОСОБА_5 , та директора ТОВ «ЦЕМЕКС ТРЕЙД» ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 15 січня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС п`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_7 , скасувати в частині накладення арешту на суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, що належать ТОВ «Буд.Ідеал» () на суму 918 944, 03 грн. та ТОВ «ЦЕМЕКС ТРЕЙД» () на суму 72 295, 73 грн.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС п`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_7 в частині арешту суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, що належать ТОВ «Буд.Ідеал» () на суму 918 944, 03 грн. та ТОВ «ЦЕМЕКС ТРЕЙД» () на суму 72 295, 73 грн., відмовити.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2008/2020 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1