Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4276/20
Провадження № 1-в/644/332/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 року м. Харків.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відношенні засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого,

засудженого вироком Сватівського районного суду Луганської області від 08.11.2019 року за ч.3 ст.185, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі; згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 07.04.2020 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі за період з 09.09.2019 року по 08.11.2019 року.

Початок строку відбування покарання 12.06.2018 року.

Кінець строку відбування покарання 12.05.2021 року, -

В С Т А Н О В И В :
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Заява засудженого обґрунтована тим, що засуджений відбув більшу частину призначеного покарання, має два заохочення, не має стягнень, працює, відшкодував збитки потерпілим, одружений, має сина, страждає на туберкульоз.

В судове засідання з`явився прокурор, який проти клопотання засудженого заперечував, оскільки 27.05.2020 року рішенням засідання комісії державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» ОСОБА_4 відмовлено в направленні матеріалів до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, оскільки за рішенням комісії засуджений не довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_4 надав суду клопотання про розгляд заяви про умовно-дострокове звільнення у його відсутність.

Представник виправної установи до суду не з`явився, про розгляд заяви повідомлявся своєчасно та належним чином.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку прокурора, який проти задоволення заяви заперечував, суд приходить до висновку про відмову в її задоволені виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Сватівського районного суду Луганської області від 08.11.2019 року за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 07.04.2020 року на підставі ч.5 ст.72 КК України засудженому ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі за період з 09.09.2019 року по 08.11.2019 року.

Початок строку відбування покарання 12.06.2018 року. Кінець строку відбування покарання 12.05.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, відповідно до норми ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Рішенням комісії державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» від 27.05.2020 року вирішено не направляти матеріали до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, рішення мотивовано тим, що засуджений оскільки не довів своє виправлення, вирішено повторно розглянути питання про можливість застосування ст.81 КК України не раніше через 6 місяців.

10.06.2020 року, тобто фактично за два тижні після рішення комісії, засуджений ОСОБА_4 самостійно звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Матеріали особової справи засудженого не містять в собі відомостей щодо обставин, які змінилися за період з 27.05.2020 року по 10.06.2020 року, та могли бути підставою для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого.

Згідно характеристики засудженого від 27.05.2020 року засуджений ОСОБА_4 окрім іншого, не став на шлях виправлення, має не сплачені процесуальні витрати у розмірі 1375,62 грн.

Разом з цим суд враховує, особу засудженого ОСОБА_4 , який неодноразово засуджений за вчинення особливо тяжких та тяжких злочинів (ч.1 ст.115, ч.3 ст.185 КК України). 25.06.2014 року умовно-достроково звільнявся від відбування покарання за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 26.05.2002 року за ч.1 ст.115 КК України. Проте 20.01.2016 року знову вчинив умисний тяжкий злочин та був засуджений вироком Сватівського районного суду Луганської області від 06.12.2016 року за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.ст.75,76 КК України. Однак на підставі ухвали Сватівського районного суду Луганської області від 10.05.2018 року звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні ОСОБА_4 було скасовано у зв`язку з порушенням засудженим умов та правил відбування покарання з випробуванням.

Наявність обставин, на які посилається засуджений ОСОБА_4 , а саме наявність двох заохочень, робота, сімейний стан та стан здоров`я тощо, враховуються судом під час вирішення питання про застосування умовно-дострокового звільнення, проте не є безумовною підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи рішення комісії виправної установи від 27.05.2020 року, особу засудженого та відомості про судимості засудженого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, у зв`язку із чим подальше його перебування в колонії є доцільним, а його умовно-достроково звільнення від відбування призначеного покарання не є можливим, у зв`язку з чим, в задоволенні заяви ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 372, 376, 539 КПК України, ст.81 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Копію ухвали направити засудженому, прокурору для відома, начальнику Державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1