Справа № 505/2898/19 Провадження 1-кп/505/308/2019
УХВАЛА
Іменем України

19.12.2019 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Подільську Одеської області клопотання прокурора ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000904, внесеному до ЄРДР 14.07.2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 знаходиться на розгляді кримінальне провадження № 0000904 по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні 19.12.2019 року прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , дія якого закінчується 26.12.2019 року.
В судовому засіданні прокурор зазначив, що ризики, які враховувались судом при обранні цієї міри запобіжного заходу та її продовженні існують й надалі, а саме: обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду, оскільки злочин, який йому інкримінується відноситься до категорії тяжких, за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, обвинувачений усвідомлює про неминучість покарання у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; перешкоджати судовому провадженню та вчиняти інші злочини. Обвинувачений ніде офіційно не працевлаштований, джерела отримання доходів невідомі. Крім того, судовий розгляд вказаного кримінального провадження триває, а тому просив задовольнити подане клопотання. Вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 необхідне для забезпечення подальшого розгляду кримінального провадження.
Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили застосувати до останнього більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.
Потерпілий ОСОБА_8 до суду не з`явився, надавши заяву про розгляд кримінального провадження без його участі.
Суд, заслухавши клопотання прокурора, думку учасників судового провадження, приходить до наступного.
До спливу строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.
Згідно правової позиції Європейського суду у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Так, наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а тому клопотання захисника з цього приводу не підлягає задоволенню.
Суд вважає, що продовження строку тримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Відтак, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строку тримання під вартою до 15.02.2020 року.
Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000904, внесеному до ЄРДР 14.07.2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Котовськ Одеської області, громадянину України, офіційно не працевлаштованому, із середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.02.2020 року, включно.
Копії ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, направити Одеській УВП №21.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1