ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 апеляційну скаргу прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 березня 2020 року у кримінальному провадженні №0000887 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Купка Глибоцького району Чернівецької області, тимчасово проживає в АДРЕСА_1 ,не одруженого,не працюючого,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 березня 2020 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і йому призначене покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта по проведенню судової товарознавчої експертизи в сумі 628, 04 грн.Вирішено долю речових доказів.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 із проханням вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості

Вважає,що судом при призначенні покарання не повною мірою враховано характер вчиненого кримінального правопорушення,суму викраденого, яка є значною,дані про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності,відбував покарання в місцях позбавлення волі та на шлях виправлення не став.

Провадження№11-кп/822/259/20 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_7
Категорія: ст. 185 ч.1КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
Просив ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 місяців арешту.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого, який просив залишити вирок без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та перевіривши її доводи, судова колегія приходить до наступних висновків.

Районним та апеляційним судом встановлено,що обвинувачений ОСОБА_6 09 вересня 2019 року, близько 01-00 год., перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 ,таємно викрав мобільний телефон«Samsung J320H», вартість якого згідно висновку експерта становить 1308,33 грн.

Тим самим, ОСОБА_6 вчинив злочин,передбачений ст.185 ч.1 КК України-таємне викрадення чужого майна(крадіжка)
Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Вирок суду в частині доведеності винуватості та юридичної оцінки дій ОСОБА_6 за ст. 185 ч.1 КК України апелянтом не оспорюється, а тому апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження таких висновків.

Згідно вимог ст. 65 КК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, у кожному конкретному випадку, враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення та наслідки, а також дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.
Судова колегія вважає, що таких вимог суд першої інстанції не дотримався.
Так, призначаючи обвинуваченому покарання, суд вказав, що враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння, який є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не перебуває на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра,скарг по місцю проживання не надходило
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд врахував активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Із врахуванням викладених обставин суд призначив покарання обвинуваченому у виді громадських робіт.
Колегія суддів вважає,що поза увагою та без належної оцінки суду першої інстанції при призначенні покарання залишилось наступне
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із кваліфікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину і обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинений групою осіб, характер та ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Вчинений ОСОБА_6 злочин за ст. 185 ч.1 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорій злочинів середньої тяжкості, санкція ст. 185 ч.1 КК України передбачає найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років.
Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_6 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення умисних тяжких злочинів(в тому числі ст.185 ч.3,289 ч.2 КК України(2001 року),101 ч.3 КК України 1960 року ,тощо) та відбував реальне покарання у місцях позбавлення волі.
Вимога ДІТ(т.1 а.с.42) свідчить про те,що судимості ОСОБА_6 за попередні злочини не погашені,однак стороною обвинувачення неправильно були встановлені дані про особу обвинуваченого та у обвинувальному акті зазначено про те,що ОСОБА_6 в силу ст.89 КК України не судимий.
Зазначене призвело до кваліфікації дій ОСОБА_6 за менш тяжке кримінальне правопорушення,передбачене ч.1 ст.185 КК України(замість ч.2 ст.185 КК України),що районний та апеляційний суд позбавлений можливості виправити,оскільки,відповідно до вимог ст.337 КПК України,судовий розгляд здійснюється в межах висунутого обвинувачення згідно обвинувального акту.
Та обставина,що скарг на ОСОБА_6 по місцю проживання не надходило,не свідчить про його позитивну характеристику,оскільки згідно довідки від 25.09.21019 року обвинувачений за місцем реєстрації в АДРЕСА_2 протягом останніх 10 років не проживає.
Інших характеристик немає.
Із матеріалів провадження вбачається,що ОСОБА_6 не одружений,немає утриманців,не працює,не має постійного джерела доходу.
Викладене у сукупності свідчить про те,що покарання у виді громадських робіт не буде дієвим та достатнім для виправлення обвинуваченого.
Отже,вирок суду в частині призначення покарання слід скасувати та ухвалити новий з підстав, що передбачені ст.ст. 407,409,414, 420 КПК України, оскільки судом призначене покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості скоєного та особі обвинуваченого і є явно несправедливим внаслідок м`якості.
При призначенні покарання ОСОБА_6 судова колегія враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який на шлях виправлення не став.
Обставинами, що пом`якшують покарання,є активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку потерпілій. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
На підставі наведеного, судова колегія вважає, що покарання у виді арешту,яке передбачене санкцією ч.1 ст.185 КК України, буде необхідним і достатнім для досягнення мети покарання, а саме- виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст.404,405,407,409,414,418,420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 березня 2020 року відносно ОСОБА_6 скасувати в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ст. 185 ч.1 КК України у виді 1(одного) місяця арешту.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту фактичного затримання.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржений до Касаційного кримінального Суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3