Провадження № 1-кс/161/592/20
У Х В А Л А
про арешт майна

м. Луцьк 21 січня 2020 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , представників власника майна адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 про арешт майна, вилученого 11.12.2019 в ході проведення обшуку,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого 11.12.2019 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: однієї металевої бочки розміром 313 см висотою та 213 см діаметром, в якій наявний нафтопродукт (дизельне пальне) по висоті від низу (дна) бочки до позначки висотою 120 см; трьох скляних пляшок ємністю по 1 літр із відібраними нафтопродуктами (дизельне пальне) зразок № 1, № 2 та №3, з забороною користуватись та розпоряджатись вказаним майном.
Клопотання мотивує тим, що у провадженні СУ ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 06.12.2019 до ЄРДР за № 0000836, за попередньою правовою кваліфікацією ст.272 ч.1 КК України.

11.12.2019 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено речі, перелік яких вказаний в клопотанні.
Постановою слідчого від 12.12.2019 вищевказані речі визнано речовими доказами, оскільки вони є знаряддям вчинення злочину і зберігають на собі його сліди.

Оскільки вказані предмети, на думку слідчого та прокурора, мають важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, з метою їх дослідження органом досудового розслідування, та в зв`язку з тим, що вони відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тому звернулися з даним клопотанням до суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку прокурора та слідчого, які, кожен зокрема, підтримали клопотання, думку власника майна та його представників, які, кожен зокрема, просили відмовити в арешті майна, мотивуючи свою позицію незаконністю, невмотивованістю поданого клопотання, а також тим, що власник майна не є суб`єктом вчинення кримінального правопорушення, по якому здійснюється провадження, не доведено обгрунтування підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, по якому здійснюється провадження, а тому вилучені предмети не мають значення речових доказів у даному провадженні, приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів клопотання вбачається, що майно було вилучено 11.12.2019 в ході проведення обшуку, клопотання подано до суду 12.12.2019, а тому суд вважає, що строки його подачі слідчим, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, дотримано.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для арешту вищевказаного майна, оскільки виявлене та вилучене майно є речовими доказами у межах даного провадження, законність його походження та його використання в судовому засіданні не доведена, а тому з метою збереження речових доказів та дослідження органами досудового слідства, оскільки майно, у вигляді речей, відповідає критеріям, визначеним ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 11.12.2019 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
1. Одна металева бочка розміром 313 см висотою та 213 см діаметром, в якій наявний нафтопродукт (дизельне пальне) по висоті від низу (дна) бочки до позначки висотою 120 см.
2. Три скляні пляшки ємністю по 1 літр із відібраними нафтопродуктами (дизельне пальне) зразок № 1, № 2 та №3.
Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
На підставі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1