Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/4097/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.02.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеного 11.10.2019р. до ЄРДР за №0000966 по обвинуваченню-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, приватний підприємець, депутат Нижньоселищної сільської ради Хустського району 7-го скликання, одружений, раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 11.10.2019р., близько 19.17 години, керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «Mercedec-benz» моделі «508 D КА», реєстраційний номерний знак Угорщини НОМЕР_1 , що підтверджується висновком експерта №10/435 від 08.11.2019р., рухаючись зі швидкістю 50 км/год. по вул.Незалежна в с.Руська Долина, Виноградівського району в напрямку с.Нове Село, Виноградівського району, де під час руху грубо порушив вимоги п.п.12.3, 1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306, а саме не врахував дорожню обстановку, що склалася, не забезпечив безпеку дорожнього руху внаслідок чого, біля будинку №80 по вул.Незалежна, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який рухався у попутному з ним напрямку руху, на краю проїжджої частини дороги.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 , згідно висновку експерта №185 від 12.10.2019р. отримав тілесні ушкодження у виді: саден шкірних покровів чола справа та з ліва, щоки справа в ділянці гребеня здухвинної кістки справа та правого стегна в нижній третині, які згідно п.2.3.2 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 №6, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я; крововиливу на внутрішні поверхні м`яких тканин голови; закритого перелому ребер справа другого по ключичній лінії, з третього по десяте по передньо - підпахвинній та біляхребетній лінії, зліва з третього по шосте по ключичній і задньо - підпахвинній лінії; розриву легенів; ЗЧМТ з субарахноїдальним крововиливом; перелому шийного відділу хребта, між третім і четвертим хребцем з розривом міжхребцевого диску та спинного мозку, розриву печінки та селезінки, забою лівої нирки, являються небезпечними для життя і по цій ознаці, згідно п.2.1.2 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 №6, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження і є в прямому причинно - наслідковому зв`язку із настанням смерті.

Згідно висновку експерта від 04.12.2019р. №130/12 водій автомобіля марки «Mercedec-benz» моделі «508 D КА», реєстраційний номерний знак Угорщини НОМЕР_2 .М.Данча, мав технічну можливість шляхом своєчасного негайного застосування екстренного гальмування уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 та з технічної точки зору, умовами настання даної ДТП є факт невідповідностей дій водія вимогам п.п.12.3 ПДР- «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та 1.10 ПДР України, в частині тлумачення поняття «небезпека для руху», - «зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу, чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися», оскільки він маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, несвоєчасно застосував гальмування.

Невиконання водієм ОСОБА_7 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали, а саме скоєння дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої настала смерть пішохода ОСОБА_8 .

Отже, своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, вказавши, що дійсно він 11.10.2019р., близько 19.17 години, керуючи автомобілем марки «Mercedec-benz» моделі «508 D КА», реєстраційний номерний знак Угорщини НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 50 км/год. по вул.Незалежна в с.Руська Долина, Виноградівського району в напрямку с.Нове Село, Виноградівського району, де під час руху біля будинку №80 по вул.Незалежна, допустив наїзд на пішохода Й.Й.Болдог, який рухався у попутному з ним напрямку руху, на краю проїжджої частини дороги. Після наїзду на пішохода зупинився, викликав поліцію та швидку допомогу, намагався надати потерпілому першу медичну допомогу. Про скоєне жаліє, щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Представник потерпілої в суді вказав, що потерпіла до обвинуваченого не має ні матеріальних ні моральних претензій, оскільки такий на досудовому слідстві повністю відшкодував їй як моральні, так і матеріальні збитки, а відтак просить суд суворо не карати обвинуваченого.

Визначаючи в порядку, передбаченому ст.349 ч.ч.2-3 КПК України, обсяг доказів,які будуть досліджуватися та порядок їх дослідження визначається ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинений ним злочин, оскільки таке ним вчинено у стані осудності.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Призначаючи обвинуваченому покарання за ч.2 ст.286 КК України суд, відповідно до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь і характер небезпечності вчиненого злочину, його тяжкість, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини і причини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, і які пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

Окрім того, при призначенні покарання за ст.286 ч.2 КК України істотне значення має думка потерпілого щодо виду і розміру покарання, який необхідно призначити винуватцю ДТП.

Отже, вирішуючи питання про призначення міри покарання обвинуваченому суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставини вчиненого злочину, характеризуючі дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів-нарколога, -фтизіатра, -психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується лише позитивної сторони, як такий, що має авторитет серед мешканців села, трудолюбивий і врівноважений, скарг на його поведінку не поступало, займається суспільно-корисною працею- є приватним підприємцем та депутатом Нижньоселищної сільської ради Хустського району 7-го скликання, одружений, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався /а.п.60-62,137-138,146/.

Як пом`якшуючі відповідальність обставини суд враховує те, що обвинувачений повністю визнав себе винним, у скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, на досудовому слідстві відшкодував потерпілій матеріальні витрати та моральні страждання. Зокрема, в судовому засіданні представник потерпілої ствердив про відсутність у потерпілої до обвинуваченого жодних матеріальних чи моральних претензій стосовно ДТП, яка трапилась 11.10.2019р. На досудовому слідстві потерпіла також неодноразово заявляла, що до обвинуваченого не має жодних матеріальних чи моральних претензій, а також не буде таких мати і майбутньому, оскільки такі їй відшкодовані в досудовому порядку обвинуваченим, про що надала відповідну нотаріально завірену заяву від 22.10.2019р., що у сукупності підтверджують, що обвинувачений дійсно відшкодував збитки потерпілій.

Отже, з приводу оцінки цих обставин суд зазначає, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою самого факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Разом з тим обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого на досудовому слідстві та у судовому засіданні не встановлено.

За таких вищеперерахованих обставин, з урахуванням позиції потерпілої, яка просила суд не застосовувати до обвинуваченого покарання, пов`язаного із позбавленням волі, оскільки вона до нього не має і не буде мати в майбутньому жодних матеріальних чи моральних претензій- такий в досудовому порядку повністю відшкодував їй завдані матеріальні та моральні страждання, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і повністю визнав свою вину та у вчиненому щиро покаявся, повністю відшкодував потерпілій завдану злочином матеріальну та моральну шкоду, з урахуванням того, що обвинувачений займається суспільно-корисною працею- є приватним підприємцем та депутатом Нижньоселищної сільської ради Хустського району 7-го скликання, а відтак суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції його від суспільства і йому слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у вигляді позбавлення волі без позбавлення його права керування транспортними засобами, із застосуванням до нього іспитового строку, згідно положень ст.ст.75-76 КК України.

На переконання суду призначення обвинуваченому саме такого покарання буде відповідати загальним вимогам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, щодо необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов потерпілою не заявлений.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі становлять: 1.958,05 грн, з яких 758,05 грн.- за проведення інженерно-транспортної експертизи №10/435 та 1.200,00 грн. - за проведення судово-автотехнічної експертизи №130/12, які відповідно до положень ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовується.

Керуючись ст.ст.94,368,370,371,373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення його права керування транспортними засобами.

В порядку ст.ст.75-76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання в частині основного покарання, якщо він протягом річного іспитового строку не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ по справі:

автомобіль марки «Mercedec-benz» моделі «508 D КА», реєстраційний номерний знак Угорщини НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на спецмайданчику Виноградівського відділення поліції, і який відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить громадянину Угорської Республіки B.ARAB AS LASZLO повернути ОСОБА_7 , як законному володільцю /а.п.63/.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Виноградівського районного суду від 15.10.2019р. на автомобіль марки «Mercedec-Benz» моделі «508 DKA», реєстраційний номер Угорщини НОМЕР_1 , який належить B.ARAB AS LASZLO, мешканцю АДРЕСА_2 передавши його на відповідальне зберігання законному володільцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю

АДРЕСА_1 витрати по справі, які становлять1.958,05 грн, з яких 758,05 грн.- за проведення інженерно-транспортної експертизи №10/435 та 1.200,00 грн. - за проведення судово-автотехнічної експертизи №130/12, які відповідно до положень ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.

До набрання вироку законної сили щодо обвинуваченого запобіжні заходи не застосовуються.

На вирок відповідно до ч.2 ст.395 КПК України може бути подана через Виноградівський районний суд апеляція до Закарпатського Апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1