УХВАЛА

7 травня 2020 року
м. Київ

справа № 200/7988/19
провадження № 51-2121 ск 20

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 5 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу. Така вимога має узгоджуватися з правилами ст. 436 цього Кодексу. Також до скарги додаються належним чином завірені копії судових рішень, які оскаржуються.
У силу ст. 433 КПК суд касаційної інстанції (далі Суд) не уповноважений перевіряти повноту розгляду справи, невідповідність висновків у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, а при здійсненні касаційної процедури виходить із фактичних обставин, установлених судами нижчих інстанцій. Відповідно до положень ст. 438 вказаного Кодексу, Суд вправі змінити або скасувати оскаржені рішення у випадку допущення істотних порушень норм матеріального та процесуального права.
Проте всупереч законодавчим приписам у поданій короткій скарзі засудженим не викладено обґрунтування незаконності оспорюваних рішень, допущення судами нижчих інстанцій таких порушень вимог закону, які є істотними і тягнуть за собою обов`язкове скасування вироку та ухвали на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 412414, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку.

Водночас заявлена скаржником вимога про скасування опорюваних рішень без вказівки про подальший рух кримінального провадження суперечить ст. 436 КПК.
Також до скарги ОСОБА_4 не додано копій оскаржених вироку й ухвали, що перешкоджає реалізації положень статей 428, 430 вказаного Кодексу.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Для отримання правової допомоги засуджений може звернутися до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в порядку, передбаченому Законом України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу».
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2020 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3