№ 1-кс/756/50/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року м.Київ

Оболонський районним суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0003720,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.
Вобґрунтування скарги заявник вказує на те, що 20.05.2019 року він звернувсяіз заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, але постановою слідчого від 27.05.2019 року у задоволення його заяви відмовлено, оскільки він вважає, що вказана постанова не обґрунтована, тому просить суд її скасувати.
Скаржник в судове засідання не з`явився, проте подав заяву відповідно якої скаргу підтримав та просила її задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, проте подав заяву відповідно до якої просив розглянути скаргу у його відсутність, та просив відмовити у задоволенні скарги.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 20.05.2019 року ОСОБА_3 подав слідчому заяву про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.
Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 від 27.05.2019 року у задоволені вказаної заяви було відмовлено.
Стаття 303 п 7) ч.1 КПК України передбачає, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій особою, якій відмовлено в задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Згідно ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
З наведених вище норм вбачається, що слідчий і прокурор повинні приймати рішення про оголошення підозри будь-якій особі та складання обвинувального висновку керуючись внутрішнім переконанням та власною оцінкою та наявних доказів для цього, тобто є виключно прерогативою слідчого та прокурора, а не за клопотаннями потерпілого або інших учасників кримінального провадження.
Статтею 110 ч. 5 КПК України передбачено, що постанова прокурора, слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови слідчого, останнім не було порушено ст. 110 КПК України, слідчий навів мотиви відмови в задоволенні клопотання. Отже, висновки слідчого є обґрунтованими та відповідають меті досудового розслідування.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для задоволення скарги відсутні.
Керуючись ст. 303, 305-307, 309, 55 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
У задоволені скарги ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0003720 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1