Справа № 214/635/20
1-кп/214/644/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження №30000002, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2020 року, щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянин України, зареєстрованого та проживаючогоза адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №113-VIII від 15.01.2015 року, відповідно до ст.106 ч.1 п.п.1, 17, 20, ст.112 Конституції України та ст.ст.4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 року оголошено проведення, зокрема, на території Київської області часткової мобілізації та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» №1932-XII від 06.12.1991 року та ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 року, особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
25.10.2016 року Дніпровським РВК у м. Києві ОСОБА_5 призвано на строкову військову службу, яку став проходити у військовій частині НОМЕР_1 .
17.05.2017 року ОСОБА_5 на добровільній основі уклав контракт на 3 роки, про проходження військової служби у Збройних Силах України. Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) від 17.05.2017 року ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення, та призначений на посаду стрільця-радіотелефоніста 2-го відділення 3-го стрілецького взводу стрілецької роти, у військовому званні солдат.
Згідно з ст.24 ч.1 п.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року, з 17.05.2017 року ОСОБА_5 , набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, ст.ст.1, 3, 4, 5, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, та умов укладеного контракту, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
30.08.2019 року ОСОБА_5 , діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог не з`являтися вчасно на службу без поважних причин.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до військової частини НОМЕР_3 та виконувати обов`язки військової служби, у визначений час 30.08.2019 року о 08-00 годині до вказаної військової частини НОМЕР_2 не з`явився і командуванню про своє прибуття не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а направився до місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
20.01.2020 року о 08-00 годин, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_5 , добровільно та з власної ініціативи прибув до військової частини НОМЕР_2 та заявив про себе та вчинений злочин.
Таким чином, обвинувачується ОСОБА_5 , який будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді навідника 1 відділення зенітного взводу зенітної ракетної батареї, у військовому званні солдат, діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до цієї частини та виконувати обов`язки військової служби, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, та умов укладеного контракту у визначений час 30.08.2019 року до військової частини НОМЕР_3 , умисно без поважних причин та без дозволу командування не з`являвся і командуванню про своє прибуття не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а направився до місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину, та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 20.01.2020 року приблизно о 08-00 годині, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової частини НОМЕР_2 та заявив про себе та вчинений злочин.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч.4 ст.407 КК України за ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).
30.01.2020 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, разом з угодою про визнання винуватості від 28.01.2020 року між прокурором військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого, за участю захисника ОСОБА_4 .
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів. Окрім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згодний з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.
Захисник ОСОБА_4 просила затвердити угоду.
Прокурор підтримав укладену з обвинуваченим угоду та просив її затвердити.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з таких підстав.
Згідно з положеннями ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди.
При проведенні підготовчого судового засідання судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє: права, передбачені абз.1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України.
За таких підстав, суд вважає доведеним в підготовчому засіданні, вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України за ознаками нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).
Суд також переконався у добровільності укладення обвинуваченим та прокурором угоди і, що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
При призначені покарання, визначеного угодою від 28.01.2020 року, суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно з положеннями ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_5 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (том 2 а.п.48, 53).

Окрім того, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проходження служби характеризується позитивно (том 2 а.п.14), раніше не судимий (том 2 а.п.45, 46), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (том 2 а.п.48, 53).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 314, 369, 371-374, 468, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.01.2020 року укладену між прокурором військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого, у кримінальному провадженні №30000002, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28.01.2020 року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1