Справа № 489/6427/19
Кримінальне провадження №1-кс/489/331/20
УХВАЛА
02 квітня 2020 р. м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області від 31.01.2020 про відмову в задоволенні клопотання № 325 від 29.01.2020 про видачу процесуальних документів у кримінальному провадженні № 0001969,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулась до суду в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на постанову слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області від 31.01.2020 про відмову в задоволенні клопотання № 325 від 29.01.2020 про видачу процесуальних документів у кримінальному провадженні № 0001969.
Скарга обґрунтована тим, що 27.01.2020 нею до СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області подано клопотання про видачу пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0001969 від 31.05.2019. Постановою від 31.01.2020 слідчий відмовила ОСОБА_3 у видачі пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілої. Вважає такі дії незаконними, оскільки в своїй заяві ОСОБА_3 повідомила про скоєне відносно неї кримінальне правопорушення, та вважає, що права потерпілого в неї виникли з моменту подання заяви. За таких обставин у слідчого не було підстав для відмови у задоволенні клопотання.
Вислухавши пояснення заявника та слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 31.05.2019 до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 .
Виходячи з оглянутих матеріалів внесених до ЄРДР, орган досудового розслідування послідовно не визнає і це наразі підтвердив в судовому засіданні слідчий за ОСОБА_3 статусу потерпілого, посилаючись на формальний склад злочину передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України.
29.01.2020 ОСОБА_3 звернулась до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області з клопотанням про видачу їй пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0001969 від 31.05.2019.
Свою позицію в судовому засіданні вона обґрунтувала відсутністю імперативної вимоги КПК про визнання рішенням слідчого особи потерпілою і на відсутністю окремого рішення слідчого про відмову у визнанні її такою.
Постановою слідчого від 31.01.2020 в задоволенні клопотання ОСОБА_3 було відмовлено, в зв`язку з тим, що було встановлено, що ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0001969 має статус заявника.
Згідно ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, в тому числі потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
В матеріалах кримінального провадження № 0001969 відсутнє саме процесуальне рішення про відмову у визнанні потерпілим, що може бути оскаржено в порядку ст. 303 КПК України. Проте наявне повідомлення, в якому зазначено про необхідність подання клопотання про залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження як потерпілого.
За таких обставин, зважаючи, що орган досудового розслідування не визнає за ОСОБА_3 статусу потерпілого у кримінальному провадженні, але відповідного процесуального рішення всупереч вимог ч. 5 ст. 55 КПК України самостійно ним не прийнято, а заявниця з відповідним клопотанням і не зверталася, то її скарга є передчасною оскільки оцінку обґрунтованості чи необґрунтованості визнання чи не визнання за певною особою статусу потерпілого суд може дати у порядку розгляду скарги передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, якою не є скарга, що наразі розглядається.
Тому слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_5 необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області від 31.01.2020 про відмову в задоволенні клопотання № 325 від 29.01.2020 про видачу процесуальних документів у кримінальному провадженні № 0001969 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1