233 Справа № 233/8826/19
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Іванопілля Костянтинівського району Донецької області, громадянина України, який має вищу освіту, не одруженого, не працюючого, пенсіонера, адреса місця проживання за обвинувальним актом: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.07.2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 263ч.1, 307 ч.3, 311 ч.3 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 11.06.2014 року по амністії,
- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.2 ст.263 КК України,
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дзержинськ Донецької області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, адреса місця проживання за обвинувальним актом: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 08 грудня 2011 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.190 ч.2 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; 18 липня 2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.307 ч.2, ст.311 ч.2 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 11 травня 2015 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ст.185 ч.3 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі,
- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України,
ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, адреса місця проживання за обвинувальним актом: АДРЕСА_3 ,
ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, адреса місця проживання за обвинувальним актом: АДРЕСА_4 ,
- обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України, -
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, прийшов наступних висновків.
Кримінальне провадження підсудне Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області, обвинувальний акт відповідає вимогам встановленим Кримінальним процесуальним кодексом України, підстави для закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України; повернення обвинувального акту прокурору та підстави для направлення обвинувального акту для визначення підсудності - відсутні.
Порушень, що перешкоджають розгляду справи в суді та призначенню справи до слухання, не виявлено.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні звернулася до суду з клопотаннями про продовження строку триманняобвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 під вартою, зважаючи на те, що ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ст.177 КПК України, станом на теперішній час не перестали існувати. При продовженні запобіжного заходу обвинуваченим необхідно враховувати наявність обґрунтованої підозри обвинуваченим у вчиненні інкримінованих злочинів, що підтверджується матеріалами досудового розслідування, а також наявність ризиків: переховування від суду, незаконного впливу на свідків, не допитаних судом та вчинення інших правопорушень. Докази того, що обвинувачені не можуть триматися під вартою, відсутні. Враховуючи те, що ризики не зникли і не зменшилися, просить вирішити питання щодо доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою. З огляду на вищенаведене та враховуючи обставини, зазначені у клопотанні, просила відмовити у задоволенні клопотань захисника ОСОБА_6 і обвинуваченого ОСОБА_10 . Також зауважила, що метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам, а не вже існуючим фактам, переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення інших правопорушень. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_10 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, звернувся до суду з письмовим клопотанням з додатками. Обґрунтовуючи своє клопотання, зауважив на фальсифікацію матеріалів кримінального провадження щодо нього, не обґрунтоване обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину. Крім того вважає, що ризики, на які посилається прокурор, не доведені, він має соціальні зв`язки, мати інваліда 3 групи, яку доглядає, позитивно характеризується за місцем свого мешкання. Відповідно до вимоги про судимість, при попередніх притягненнях до кримінальної відповідальності, щодо нього обиралися запобіжні заходи у вигляді підписки про невиїзд, що свідчить про те, що він не має наміру ухилятися. З огляду на недоведеність обвинувачення і ризиків, передбачених ст.177 КПК України просив змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. Підтримав клопотання захисника ОСОБА_6 .
Захисник ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора і звернувся до суду з письмовими запереченнями, а також з клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 . Обґрунтовуючи свою позицію тим, що ризики, на які посилається прокурор, ним не доведені. Прокурор не довів неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. Крім того, прокурор не довів, які інтереси суспільства переважають над правами обвинувачених. Зі спливом певного проміжку часу прокурор повинен довести, що ризики не зменшились і продовжують існувати. Крім того, зі спливом часу прокурор повинен навести і довести доказами інші обставини на обґрунтування продовження тримання під вартою. ОСОБА_9 на час розгляду клопотання більше шести місяців перебуває під вартою, подальше його тримання під вартою свідчитиме про недотримання конституційних гарантій захисту його прав і свобод людини і громадянина, принципів справедливості та домірності. З огляду на що, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Також підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 з огляду на його обгрунтованність і змістовність.
Захисник ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні не погодився з клопотанням прокурора, підтримав клопотання захисника ОСОБА_6 і обвинуваченого ОСОБА_10 , оскільки сторона обвинувачення повинна надати докази на підтвердження заявлених ризиків. Думка прокурора щодо можливого існування ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків і вчинення інших правопорушень, це абстрактний погляд сторони обвинувачення. З огляду на недоведеність жодного ризику і порушень у кримінальному провадженні, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 і змінити йому запобіжний захід.
Захисник ОСОБА_13 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, підтримав клопотання захисника ОСОБА_6 і обвинуваченого ОСОБА_10 , оскільки клопотання прокурора подано з грубим порушенням вимог процесуального закону, не містить додатків, на обґрунтування заявленим ризикам. Прокурор повинен не тільки зазначити ризики, а й довести їх, а також довести неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів. Його підзахисні мають соціальні зв`язки, ОСОБА_14 батька інваліда, постійне місце мешкання. З огляду на що, просив змінити ОСОБА_11 і ОСОБА_15 запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні відмовився висловлювати свою позицію щодо клопотань прокурора. захисника і обвинуваченого ОСОБА_10 .
Обвинувачені ОСОБА_11 і ОСОБА_12 в підготовчому судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора, вважали ризики, зазначені прокурором, не доведеними. Вони мають соціальні зв`язки, раніше не притягувалися до кримінальної відповідальності, тому просили змінити запобіжний захід на домашній арешт. Підтримали доводи своїх захисників, клопотання захисника ОСОБА_6 і обвинуваченого ОСОБА_10 .
Суд, вислухавши учасників судового провадження та вивчивши клопотання прокурора, захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_10 і додані матеріали, приходить таких висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2019 року у підготовчому судовому засіданні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 23 лютого 2020 року включно.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на стадію кримінального провадження, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, не даючи оцінки зібраним доказам, дійшов висновку про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, приймаючи до уваги існування і не зменшення на теперішній час наступних ризиків:
- передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, ризику того, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , перебуваючи на волі, можуть переховуватися від суду і не виконувати законні вимоги суду, оскільки суворість покарання, яке загрожує останнім за вчинення тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, у разі визнання їх винними, може бути визнана кожним з них більш небезпечною ніж втеча. Оцінюючи вказаний ризик, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року щодо того, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Також, у справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства;
- передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик того, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 можуть незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки їм відомі їх анкетні дані, у зв`язку з чим обвинувачені можуть спробувати схилити їх до зміни своїх показань шляхом вмовляння, залякування, викликанням жалю до себе або будь-яким іншим способом. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Так, відповідно до ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;
- передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, ризик того, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 можуть вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, зважаючи на те, що, згідно обвинувального акту, протиправні дії обвинувачених носили тривалий характер і були припинені співробітниками поліції у зв`язку з їх затриманням. Крім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 раніше притягувалися до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, за які відбували покарання у місцях позбавлення волі.
При цьому, наявність певних соціальних зв`язків, батьків та житла у обвинувачених в світлі наведених вище фактичних даних не є настільки переконливими обставинами, що могли б нівелювати встановлені судом ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України до тієї міри, яка б свідчила про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
В даному випадку суд враховує той факт, що кримінальні правопорушення, передбачені ст.307 КК України, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими непоправними наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, що свідчить про наявність у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу.
Суд враховує також правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п. 80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_6 і обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_9 і ОСОБА_10 з тримання під вартою на інший запобіжний захід; враховуючи ту ступінь суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, що інкримінується обвинуваченим, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, раніше притягнення до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини; суд приходить до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не в змозі запобігти наявним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та виконання ними процесуальних обов`язків.
Суд вважає, що обраний відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особам обвинувачених, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що їм інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , судом на теперішній час не встановлено.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та відмову у задоволенні клопотань захисника ОСОБА_6 і обвинуваченого ОСОБА_10 .
Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченого у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Зважаючи на вищевикладені обставини, ступінь суспільної небезпечності злочинів, що інкримінуються кожному з обвинувачених, враховуючи майновий та сімейний стан останніх та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України, слід залишити незмінним розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків, а саме:
ОСОБА_9 у розмірі 3000 (трьох тисяч) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 5 763 000 (п`ять мільйонів сімсот шістдесят три тисячі) гривень, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
ОСОБА_10 у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
ОСОБА_11 у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
ОСОБА_12 у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Відповідно до ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду, суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.
Вислухавши думку учасників судового провадження про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту.
Справа підлягає розгляду у відкритому судовому засіданні колегією суддів.
Враховуючи наведені вимоги діючого кримінального процесуального законодавства України, суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання інших клопотань від учасників судового провадження, не надходило.
Вирішуючи питання, ініційоване перед судом захисником ОСОБА_6 , про роз`яснення ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2019 року у справі № 233/8826/19, суд звертає увагу захисника ОСОБА_6 про допущення в ухвалі суду описки у визначенні розміру застави обвинуваченому ОСОБА_9 , яка ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2019 року була виправлена судом.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.314-316, 372 КПК України, суд ,-
П О С Т А Н О В И В:
В судове засідання викликати прокурора, захисників, обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 доставити конвоєм.
Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Клопотання захисника ОСОБА_6 і обвинуваченого ОСОБА_10 про заміну запобіжного заходу залишити без задоволення.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строк тримання під вартою в Державній установі «Бахмутській установі виконання покарань №6» Донецькій області на 60 (шістдесят) діб, тобто по 20 квітня 2020 року включно.
Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, у сумі 5 763 000 (п`ять мільйонів сімсот шістдесят три тисячі) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області.
У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_9 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися зі свого місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну строком до 20 квітня 2020 року.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , строк тримання під вартою в Державній установі «Бахмутській установі виконання покарань №6» Донецькій області на 60 (шістдесят) діб, тобто по 20 квітня 2020 року включно.
Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, у сумі 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області.
У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_10 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися зі свого місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну строком до 20 квітня 2020 року.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , строк тримання під вартою в Державній установі «Бахмутській установі виконання покарань №6» Донецькій області на 60 (шістдесят) діб, тобто по 20 квітня 2020 року включно.
Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, у сумі 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області.
У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_11 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися зі свого місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну строком до 20 квітня 2020 року.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , строк тримання під вартою в Державній установі «Бахмутській установі виконання покарань №6» Донецькій області на 60 (шістдесят) діб, тобто по 20 квітня 2020 року включно.
Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, у сумі 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області.
У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_12 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися зі свого місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну строком до 20 квітня 2020 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченим і направити начальнику Державної установи «Бахмутській установі виконання покарань (№6)» в Донецькій області.
Заяву захисника ОСОБА_6 про роз`яснення судового рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2019 року у справі № 233/8826/19 в частині визначення розміру застави ОСОБА_9 вважати розглянутою. Роз`яснити захиснику ОСОБА_6 про допущення у ухвалі суду описки у визначенні розміру застави обвинуваченому ОСОБА_9 , яка ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2019 року була виправлена судом.
На ухвалу учасниками процесу, в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченим, може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Головуючий суддя Суддя: