Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/88/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.02.2020 року, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працює ТОВ ШакоТ вантажником, без утриманців, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , до кримінальної відповідальності притягується вперше,
підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України
застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби до 12.04.2020 року, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ст.194 КПК України
За участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката ОСОБА_9
підозрюваного - ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий, за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням в кримінальному провадженню про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , якому 13.02.2020 року вручено повідомлення про підозру в тому, що він 12.02.2020 року о 16 годин 30 хвилин, по вул. К.Попова, 20 в м. Кропивницькому в приміщенні ТОВ «Простозайм» з погрозою застосування ножа вимагав передачі коштів від потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.02.2020 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою відмовлено. Застосовано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання його під домашнім арештом у певний період доби строком на 59 днів до 12.04.2020 року. Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; заборонити залишати місце постійного проживання: квартиру АДРЕСА_2 в період з 19 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин; надавати можливість працівникам органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного з`являтись за місцем його проживання в квартиру АДРЕСА_2 та вимагати від нього пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти ) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматись від спілкування зі свідками/потерпілими у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях; при слідуванні за викликом до правоохоронних органів або суду і поверненні під домашній арешт не відвідувати магазини, кіоски, громадські розважальні заклади; носити електронний засіб контролю.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що злочин в якому пред`явлено повідомлення про підозру є: тяжким, закінченим, умисним, корисливим. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні злочину за ч.1 ст. 187 КК України передбачає покарання - до семи років позбавлення волі, що є підставою для початку можливого переховування від слідства та суду. Слідчим суддею встановлено наявність ризиків передбачених п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ухилятися від кримінальної відповідальності та можливість підозрюваним впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, які ще в судовому засіданні не допитувалися.
Слідчим суддею зазначено, що прокурор довів сукупність: обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, але не вказав переконливих доводів та не долучив беззастережних доказів недостатності застосування менш суворих видів заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.
Підозрюваному ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України. Разом з тим, сторона обвинувачення не надала доказів умисного переховування, незаконного перешкоджання, неповажності неявок, тобто не довела існування реальних істотних ризиків невиконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Доводи слідчого ґрунтуються на припущеннях, тому не використовуються при доказуванні. Не існує законних передумов стверджувати, про ризик ухилення. Навпаки, дії підозрюваного свідчать про його прагнення об`єктивно дослідити докази, бажанні повно та всебічно їх перевірити і дати належну правову оцінку із зазначенням кваліфікуючих ознак.
Додержуючись правил ч. 1 ст. 178 КПК України, був врахований працездатний вік ОСОБА_7 , а також створені ним міцні соціальні зв`язки, наявність родини, фактичне місце роботи. Матеріали клопотання не містять доказів про намір ухилитись від явки до слідчого. Підозрюваний сприяє слідству, суспільну небезпеку усвідомлює, запевняє у недопущенні у майбутньому вчинення аналогічних кримінальних правопорушень. Не зафіксовано спроб підозрюваного змінити місце його реєстраційного обліку, проживання, роботи чи переховуватись від слідства. Місце постійного проживання підозрюваного та місце проведення досудового розслідування співпадають.
В апеляційній скарзі:
Прокурор Кіровоградського місцевої прокуратури ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування.
Вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а саме нападу з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, яке відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк до 7 років.
Вважає, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілих у цьому кримінальному провадженні.
Зазначає, що застосування менш суворого покарання, ніж тримання під вартою є недопустимими, оскільки не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з положень ст.183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає, орган досудового розслідування мав достатньо часу і процесуальну можливість на відшкодування, процесуальну фіксацію та забезпечення збереження доказів, а також допит свідків і вжити заходи для їх захисту чи зміни анкетних даних останніх, з метою запобігання незаконного впливу на очевидців та їх родичів.
Відповідно до п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України покладає на сторону обвинувачення, при зверненні до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, обов`язок довести не лише існування заявлених ризиків, а і наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріли, колегія суддів вважає, що їх сукупність є достатньою вважати про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та існування заявлених ризиків передбачених ст.177 КПК України.
Разом з тим, надані стороною обвинувачення матеріали не містять жодних відомостей, які б вказували на наявність виключних обставин для застування відносно ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу. Не доведено існування таких обставин і прокурором в судовому засіданні, як в суді першої інстанції, та і при апеляційному розгляді клопотання щодо запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_7 забезпечення виконання обов`язків передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.
Сторона захисту зазначила, що був проведений слідчий експеримент обставин відтворення події на місці вчинення злочину на який підозрюваний за першим викликом слідчого з`явився, передав на зберігання свій закордонний паспорт. На даний час жодного порушення підозрюваним обов`язків передбачених ст.194 КПК України немає.
Від сторін кримінального провадження не надходило заяв про незаконний вплив на них з боку підозрюваного ОСОБА_7 .
Стороною обвинувачення не спростовано невиконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, підтвердження впливу на свідків немає.
Доводи, якими прокурор обґрунтовує наявність підстав для застування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вказує про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, відповідно до вище зазначених норм закону, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.
Отже, у відповідності до вище наведених норм закону, колегія суддів враховує тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, є закінченим, умисним, корисливим, розмір покарання яке загрожує останньому у разі доведення його винуватості, конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, зокрема те, що він в минулому до кримінальної відповідальності не притягувався, зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки під час досудового розслідування та сприяти з`ясуванню обставин подій, на підставі чого погоджується з висновками слідчого судді з приводу того, що достатнім стримуючим засобом неналежної процесуальної поведінки підозрюваного буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Такий вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками та відповідає особі підозрюваного.
Доводи прокурора про необґрунтованість оскаржуваної ухвали є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів Кропивницького апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.02.2020 року, якою застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком на 59 днів без зміни.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3