Справа № 467/226/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000440, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 грудня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка Арбузинського району, Миколаївської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх і непрацездатних осіб не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Суд визнав доведеним, що у серпні 2019 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не установлено, у ОСОБА_5 , який побачив на території смітника, розташованого поблизу с. Агрономія Арбузинського району Миколаївської області, дикоростучі рослини коноплі, виник умисел, спрямований на придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Реалізуючи задумане, у серпні 2019 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не установлено, ОСОБА_5 , перебуваючи на території смітника, розташованого поблизу с. Агрономія Арбузинського району Миколаївської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, для власного вживання зірвав гілку дикоростучої рослини коноплі, яку, помістивши до мішка, переніс до свого домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , де, обірвавши з гілки, висушивши та подрібнивши листя і суцвіття коноплі, помістив їх до паперового згортку і журналу, який зберігав в приміщенні житлового будинку до 13 грудня 2019 року, тим самими незаконно придбав, виготовив та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб канасіб загальною вагою у перерахунку на висушену речовину 16,534 г. без мети збуту.

Таких висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України щодо доказів і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, з

урахуванням показань обвинуваченого, які повністю збігаються із з установленими органом досудового розслідування та викладеними в обвинувальному акті фактичними обставинами учиненого кримінального правопорушення.

Так, допитаний у порядку ст. 351 КПК України обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав суду, що точної дати не пам`ятає, але десь під осінь 2019 року, він, прибравши територію свого домоволодіння, поїхав на велосипеді до смітника, який розташований поблизу с. Агрономія Арбузинського району Миколаївської області, аби викинути сміття.

Побачивши на смітнику дикоростучі рослини коноплі, він зірвав велику гілку, яку, поламавши, поклав до мішка і привіз додому.

Обірвавши з неї листя та суцвіття, він висушив їх під шифериною, яка знаходиться на подвір`ї його домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 .

Коли листя коноплі висохли, він подрібнив їх шляхом тертя об москітну сітку та помістив до журналу, який зберігав в одній із кімнат житлового будинку.

Частину подрібленої коноплі він зберігав у паперовому згортку, який знаходився у веранді на лавці під робочим одягом.

Обвинувачений, крім цього, показав, що зірвав та зберігав коноплю для власного вживання шляхом куріння з періодичністю один два рази на місяць у якості знеболюючого. Мети її збуту він не мав та ніколи нікому вживати її не пропонував.

Ці показання обвинуваченого щодо часу і місця, способу вчинення кримінального правопорушення, у тому числі, й перебігу подій та спрямованості умислу, суд визнає належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для нього значення, та допустимим, так як вони отримання у порядку, визначеному КПК України, і сприймались судом безпосередньо.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обвинувачений погодився з недоцільністю дослідження усього обсягу доказів у справі, так як повністю згодний з обставинами, що встановлені досудовим слідством і викладені у обвинувальному акті.

При цьому, суд відмічає, що ОСОБА_5 дав у судовому засіданні послідовні і логічні показання, які за своєю суттю збігаються з викладеними в обвинувальному акті фактичними обставинами вчиненого ним кримінального правопорушення, а тому вони не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження і кваліфікації його дій, добровільності та істинності його позиції із даного питання.

За таких обставин, переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження та правову кваліфікацію своїх дій, не оспорює її, за відсутності сумнівів в добровільності його позиції, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням частини зібраних досудовим слідством доказів, у яких посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення йому покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, зокрема, що характеризують його особу.

Так, у порядку ст. 358 КПК України суд дослідив висновок експерта №2152 від 18 грудня 2019 року, згідно якого надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом вага якого, у перерахунку на висушену речовину складає 1, 327 г (пакет № ЕХР0151637) та 15,207 г. (пакет №ЕХР 0233384).

Крім того, дані цього висновку вказують й на факт вживання обвинуваченим наркотичного засобу шляхом паління, оскільки на експертне дослідження були надані полімерні пляшки, на яких виявлено нашарування екстракту канабісу.

Тож суд приходить до висновку, що цими джерелами доказів, як то, показаннями обвинуваченого та висновку експерта, у їх сукупності, підтверджуються обставини, що регламентовані ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення (часу, місця, способу його вчинення), винуватості обвинуваченого, форми його вини, мотивів і мети вчинення інкримінованого правопорушення (злочину).

Будь-яких інших доказів з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, під час здійснення досудового розслідування, а також доказів, що здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не виявлено і сторонами не доведено, у тому числі й в ході проведення обшуку за місцем мешкання обвинуваченого.

А тому, суд, за своїм внутрішнім переконанням, сформованим у порядку ст. 94 КПК України, шляхом оцінки наданих у його розпорядження доказів, як кожного окремо, так і їх сукупності, у тому числі, їх обсягу, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення (злочину), за обставин, доведених судом із дотриманням стандарту «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»), тобто, із таким ступенем достовірності доказів, за якого тягар доведення із сторони обвинувачення слід визнати знятим.

Одночасно, суд не вбачає підстав для виходу за межі висунутого ОСОБА_5 обвинувачення у порядку ч.3 ст. 337 КПК України у частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, оскільки за наслідками розгляду кримінального провадження обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення виявлено не було.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_5 , суд ураховував роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочину в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» № 4 від 26.04.2002 року.

Зокрема, згідно абз. 6 п.3 вказаної постанови ПВСУ п ід незаконним придбанням розуміється збирання залишків наркотиковмісних рослин на пожнивних земельних площах після зняття з них охорони, на земельних ділянках громадян, а також збирання таких дикорослих рослин чи їх частин на пустирях.

Незаконне виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин - це всі дії (включаючи рафінування, підвищення в препараті концентрації наркотичних засобів і психотропних речовин чи їх переробку), здійснені всупереч встановленого законом порядку, у результаті яких на основі наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів наркотичних засобів і психотропних речовин одержуються готові до використання та (або) вживання форми наркотичних засобів, психотропних речовин або лікарські засоби, що їх містять, чи інші наркотичні засоби, психотропні речовини (абз. 3 п.3 постанови ПВСУ № 4 від 24.06.2002 року).

Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів настає незалежно від його тривалості (азб. 7 п.3 постанови ПВСУ № 4 від 26.04.2002 року).

Водночас, будь-яких обставин, які б свідчили про наявність у обвинуваченого умислу на збут вилучених у нього наркотичних засобів, в ході судового розгляду установлено не було.

За таких обставин, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст. 309 КК України, оскільки він незаконно придбав, виготовив та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Обставин, які згідно ст. 66 КК України, а також будь яких інших обставин, не передбачених вказаною нормою, і які б здатні буди за установлених умов пом`якшити покарання обвинуваченого, а також обтяжуючих обставин відповідно до положень ст. 67 того ж Кодексу, суд не виявив.

Тому вирішуючи питання про обрання міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи зі ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суд враховує положення ст. 12 КК України, зокрема, що учинений ОСОБА_5 злочин відносить до категорії середньої тяжкості ( ч.3 ст. 12 КК України), а окрім цього, бере до уваги особливості й обставини вчинення, зокрема, форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, у тому числі, й вагу наркотичного засобу, тривалість його зберігання, а також те, що канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів.

Що стосується особи обвинуваченого, то суд враховує те, що він має зареєстроване у встановленому порядку місце проживання, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває, так само, як і на обліках органів пробації та Арбузинського РВК, має матір, проте, проживає окремо, на даний час не має судимості і за місцем проживання характеризується прийнятно, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає сталі і допустимі соціальні зв`язки.

За такого, суд переконаний, що покарання обвинуваченому належить призначити у межах санкції ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу, ураховуючи тяжкість вчиненого злочину та майновий стан обвинуваченого, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України ця міра покарання є достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

У той час, як про можливість належної соціалізації ОСОБА_5 та його допустиму репутацію свідчить його спосіб життя, характер учиненого ним кримінального правопорушення та відсутність будь яких відомостей і фактів, які б безумовно дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання.

Крім того, суд бере до уваги досудову доповідь відносно обвинуваченого, складену за дорученням суду старшим інспектором Арбузинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, згідно якої ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та ризик його небезпеки для суспільства, у тому числі, для окремих осіб, оцінюється як середній.

Як наслідок, визначене судом покарання, його розмір та вид, за таких обставин, з огляду на відсутність передумов для застосування ст. 69, 69-1 КК України, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, отже, несвавільним, і пропорційним, тобто, таким, аби не становити надмірного тягаря для особи.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю і обставинами скоєного, а також особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Адже, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства» (заяви № 43759/10 та 43771/12), зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження ніким не заявлений.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, відносно ОСОБА_5 не обирався і підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу немає.

Заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі у виді арешту будь-якого майна, в рамках цього кримінального провадження не застосовувалось.

Долю речових доказів суд вирішує згідно і правилами ст. 100 КПК України та, крім цього, на підставі ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта у розмірі 785,05, що документально підтверджені довідкою про вартість витрат на проведення експертизи ( а.с. 24).

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обрати.

Речовий доказ канабіс вагою у перерахунку на суху речовину 1,116 г. та 14,916 г. та предмети разом із первинним упакуванням, які поміщені до пакету чорного кольору, що опечатаний мішковою індикаторною пластиковою пломбою № 768215 і зберігається в кімнаті речових доказів Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області знищити.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) грн. 05 коп.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

На підставі ч.2 ст. 126 КПК України сторони кримінального провадження та експерт мають право оскаржити вирок в частині визначення розміру процесуальних витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1