Справа № 487/298/20
Провадження № 1-кс/487/3102/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2020 року місто Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду місто Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 19.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 за ч. 2 ст. 286 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,-
ВСТАНОВИВ:
Прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 19.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 за ч. 2 ст. 286 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відповідальність за вчинення якого передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років, що згідно ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину. В ході досудового розслідування, 23.03.2020 року слідчим суддею Заводського районного суду міста Миколаєва продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням ряду обов`язків. До закінчення дії ухвали слідчого судді, а саме: до 23.05.2020, неможливо завершити досудове слідство у даному кримінальному провадженні у зв`язку із необхідністю проведення значної кількості процесуальних дій, проведення або завершення яких потребує додаткового часу. Крім того, наявні при обрані та продовженні запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 ч.1 КПК України, на теперішній час не зменшилися та продовжують існувати. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, не досягне своєї мети по забезпеченню виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити, зазначив, що на теперішній час у кримінальному провадженні ще не проведено судово-медичну експертизу щодо ступеню тяжкості тілесних пошкоджень потерпілих, слідчі експерименти та інші слідчі дії, необхідні для прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.
Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
За змістом частин 1 та 2 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України).
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).
Судом встановлено, що у проваджені Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебувають матеріали кримінального провадження №0000058 від 19.01.2020 року за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом ГУНП в Одеській області від 26.09.2019 № 1254о/с сержанта поліції ОСОБА_4 призначено на посаду поліцейського-водія СЛМТЗЛ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Відповідно до статей 3, 8, 19, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно вимог статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» (надалі Закон) Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу.

Згідно Закону України «Про Національну поліцію», посадової інструкції поліцейського-водія СЛМТЗЛ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області затвердженої 02.01.2019 року, поліцейський-водій є штатним співробітником Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області і на період роботи входить до складу добового наряду.

Так, 19.01.2020 року приблизно о 16 годині 42 хвилини, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, сержант поліції ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «Опель» модель «Астра», номерний знак НОМЕР_1 (реєстрації Болгарія), темно-синього кольору, у вечірній час доби, по сухому асфальтованому покриттю, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 329056 від 19.01.2020 року) прямуючи по вулиці Люстдорфська дорога навпроти вулиці Китобійна повернув через трамвайні рейки в бік Бізнес-центру «Вузівський», який розташовується за адресою: місто Одеса, вулиця Люстдорфська дорога, 140А.

Прямуючи по провулку до Бізнес-центру «Вузівський», який розташовується за вищевказаною адресою, не витримав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого автомобіля та безпечно керувати ним для уникнення наїзду на пішоходів, які прямували вздовж паркану в сторону Бізнес-центру «Вузівський» та допустив наїзд на пішоходів, а саме: спочатку на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка йшла позаду свого чоловіка та сина, а потім на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Своїми діями водій ОСОБА_4 , порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б), 10.1, та 12.1 «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано:

-п.1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

-п.2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

-п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

-п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини водія ОСОБА_4 , який під час керування транспортним засобом, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: закритий лінійний перелом потиличної кістки з переходом на кістки основи черепу, черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку середньої важкості, забійна рана потиличної ділянки, гематома лобної області зліва, забій лівого колінного суглобу, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Крім цього, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: лінійний перелом потиличної та тім`яної кісток зліва, черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку, забійна рана тім`яної області, забій потиличної та тім`яної областей, переломи 3-8 ребер зліва, забій лівої та правої легені, які відносяться до категорії Тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

10.02.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 23.03.2020 року було продовжено строком до 23.05.2020 року до підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Чонгар, Генічеського району Херсонської області, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло, а саме: фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 21:00 години до 06:00 години, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Крім того, ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 23.03.2020 року було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000058 від 19.01.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, до шести місяців, а саме: до 10.08.2020 року,

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 , це, зокрема, дані: протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.01.2020 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 у період з 18:30 години до 20:00 години, з таблицею фотозображень до нього; висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.01.2020 року відносно ОСОБА_4 ; службової записки від 19.01.2020 року; допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; висновку експерта №191 від 31.01.2020 року щодо встановлення наявність тяжких тілесних пошкоджень у потерпілої ОСОБА_5 ; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.01.2020 року щодо впізнання свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_10 підозрюваного ОСОБА_4 як водія автомобіля, яки здійснив наїзд на пішоходів; висновку експерта №190 від 07.02.2020 року щодо встановлення наявність тяжких тілесних пошкоджень у потерпілого ОСОБА_6 ; послужного списку ОСОБА_4 ; посадової інструкції поліцейського-водія СЛМТЗЛ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 02.01.2019 року; допитів потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; протоколу огляду від 14.02.2020 року записів з камери спостереження БЦ «Вузовський».

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України прокурором доведено обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, визначені пунктами 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, з моменту обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, не зменшилися та виправдовують продовження строку вказаного запобіжного заходу та дії обов`язків.
Зокрема, відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким злочином, санкція даної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі настрок до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя також прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених п. 3 та п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , без встановлення відповідних обмежень, може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилався прокурор, слідчий суддя вважає недоведеним.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України прокурором доведено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме: до 23.05.2020 року.
Так, встановлений ухвалою суду строк дії запобіжного заходу об`єктивно недостатній для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні: проведення судово-медичної експертизи щодо ступеню тяжкості тілесних пошкоджень потерпілих, слідчих експериментів та інші слідчих дій, необхідних для прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчим суддею встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_4 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки.
Слідчий суддя враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення; в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місті його постійного проживання; наявність батьків похилого віку та стан їх здоров`я; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи на посаді адміністратора в ПП «Ультра» та постійного місця навчання в Одеському державному університеті внутрішніх справ на факультеті підготовки фахівців для підрозділів превентивної діяльності;репутацію підозрюваного, який позитивно характеризується за теперішнім та попереднім місцем роботи, позитивно характеризується за фактичним місцем мешкання та за місцем реєстрації, має позитивну характеристику за час проходження у військової служби у військовій частині НОМЕР_2 та за час навчання;майновий стан підозрюваного;відсутність у ОСОБА_4 судимостей; відсутність повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом підлягає задоволенню, оскільки прокурором доведено, що заявлені ризики не зменшилися та не перестали існувати, а також доведено наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали від 23.05.2020 року та виправдовують подальше тримання підозрюваного під домашнім арештом у визначений судом період доби з продовженням строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 186, 194, 199, 309, 370, 372, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Продовжити до 13 липня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Чонгар, Генічеського району Херсонської області, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло, а саме: фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 21:00 години до 06:00 години.
Продовжити до 13 липня 2020 року строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати наступні обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити та попередити ОСОБА_4 , що за невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду; а також може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід
Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді діє до 13.07.2020 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 15.05.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1