У Х В А Л А
Справа № 285/1198/20

провадження № 1-кс/0285/268/20

28 березня 2020 року м. Новоград-Волинський

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора…………………...... ОСОБА_3 ,

слідчого……………………….. ОСОБА_4 ,

підозрюваного………………... ОСОБА_5 ,

захисника……………………… ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду,

клопотання слідчого Слідчого відділення Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області,

погоджене прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури,

по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000301 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1ст.115 КК України,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, раніше не судимого, який не працює,

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий 28.03.2020 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб.

Із клопотання слідує, що 26.03.2020 близько 22 год. ОСОБА_5 , знаходячись поблизу будинку № 6 по вулиці Тимошенка в м. Новоград-Волинський, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 умисно наніс йому удар ножем в шию, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

За даним фактом 27.03.2020 розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1ст.115 КК України (далі Злочин).

Підставою клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки Злочину і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з підстав, зазначених у ньому.

ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати домашній арешт, при цьому факт нанесення потерпілому удар ножем підозрюваний не заперечив.
Заслухавши думки сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
27.03.2020 о 01 год. 10 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України та цього ж дня йомуповідомлено про підозру у вчиненні Злочину.
Копія клопотання та матеріалів на його обґрунтування відповідно до ч.2 ст.184 КПК України надані підозрюваному 28.03.2020 о 13 год.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч.1 ст.177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.
Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б могли переконати об`єктивного, неупередженого спостерігача у тому, що відповідна особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Сукупність матеріалів судової справи, наданої суду стороною обвинувачення під час розгляду зазначеного клопотання, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_5 підозрюється.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини та практика Європейського суду з прав людини наголошує, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому, ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
В рішеннях Європейського суду з прав людини «Боцано проти Франції» та «Ходорковський проти Росії» суд відзначив, що при оцінці позбавлення свободи будь-кого, суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними.
Докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний під загрозою покарання, яке може бути призначене у разі визнання його винним, може незаконно впливати на потерпілого або свідків, у зв`язку з чим виникла необхідність у застосуванні до нього запобіжного заходу.
Разом з цим, такий ризик як переховування від органу досудового розслідування, не знайшов свого відображення під час розгляду клопотання та прокурором у судовому засіданні не доведений, а тому не може слугувати підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто ізоляції його від суспільства, та неможливості застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу. На думку суду, це буде порушенням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що її син ОСОБА_5 , повернувшись пізно ввечері 26.03.2020 додому був побитий та весь у крові, при цьому він залишався вдома, а невдовзі був затриманий працівниками поліції, які прийшли до них додому незадовго після повернення сина.
Ст.177 КПК України детально описує ризики, які можуть виправдати тримання під вартою. Крім того, чинний КПК України послідовно проводить концепцію, за якою тягар доведення будь-яких обставин, що свідчать на користь застосування запобіжного заходу, завжди лежить на обвинувачеві. На думку суду, сторона обвинувачення не впоралась із зазначеним тягарем та в судовому засіданні не змогла довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Між тим, відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оскільки сторона обвинувачення не довела обставини, що встановлені судом ризики не можна усунути застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, зокрема проживає з матір`ю, підтримує дружні стосунки з колишньою дружиною, від якої має неповнолітню доньку, постійно проживає за однією адресою, яка співпадає з місцем його реєстрації, раніше не судимий, приходжу до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Водночас, приймаючи до уваги вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення; його особу та соціальну характеристику; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; наявність достатніх даних вважати, що в його діях/поведінці існує ризик незаконно впливати на потерпілого, свідків та оголошення підозри у вчиненні злочину, вважаю доцільним застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 строком 60 дібз покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,3 ч.5 ст.194 КПК України.

Тому встановлені підстави для часткового задоволення клопотання слідчого.
Керуючись ст.ст.177-178, 181, 183,184, 193, 194, 309 КПК України, - слідчий суддя

УХВАЛИЛА:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати вказане місце проживання, строком на 60 (шістдесят) діб.
Визначити строк дії даної ухвали до 27 травня2020 року включно.

Покласти на підозрюваного такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі, якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органу досудового слідства чи суду без поважних причин або не повідомить про причини своєї неявки, або порушить покладені на нього даною ухвалою обов`язки, слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого більш тяжкого запобіжного заходу.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її проголошення органом Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1