У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0000618

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м.Миколаєва від 12 березня 2020 року у відношенні

ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3, 4, 5 ст. 185 КК України

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.03.2020 клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено. Продовжено обвинуваченому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 10 травня 2020 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати, обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник ОСОБА_5 вважає ухвалу незаконною і необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, не дотримання практики ЄСПЛ.

На думку апелянта, ухвала ґрунтується на припущеннях. Зазначає, що обставини кримінального провадження судом об`єктивно не з`ясовані, не досліджені докази та не оцінені відповідно до ст. 94 КПК України, та висновки суду першої інстанції не підтверджуються доказами. Вказує, що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово заявляв, що у нього є свідки, які можуть довести, що на момент вчинення злочинів, він знаходився в іншому місці. Проте, суд першої інстанції безпідставно відхилив всі доводи сторони захисту.

Крім того, зазначає, що сторона захисту неодноразово заявляла про порушення права на захист, оскільки обвинувачений більше 2-х років утримується під вартою, переклад процесуальних документів на грузинську мову не здійснюється.

Вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення, не врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має сім`ю, постійне місце проживання, за місцем реєстрації не проживав, оскільки дана територія на теперішній час є окупованою, а також те, що відносно ОСОБА_6 не заявлено цивільного позову про відшкодування майнової шкоди.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва з 04 грудня 2019 року знаходиться обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_6 та інших, обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3, 4, 5 ст. 185 КК України

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, мотивуючи тим, що існують достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення, ці ризики на даний час не зменшилися.
Обґрунтовує клопотання тяжкістю злочинів, у вчиненні яких ОСОБА_6 обвинувачується, відсутність постійного місця роботи та офіційного стабільного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків.

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання прокурора, мотивував це рішення тим, що на теперішній час обставини, які враховані при застосуванні запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого, не зменшилися, а тому подальше тримання під вартою є виправданим, оскільки не можливо запобігти зазначеним прокурором ризикам, застосувавши до обвинуваченого будь-який більш м`який запобіжний захід, в тому числі і ті, що просила сторона захисту.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Обвинувачений ОСОБА_6 про дату та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином, клопотання про участь у судовому засіданні під час апеляційного розгляду не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся у відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження №0000618 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3, 4, 5 ст. 185 КК України, постановлено ухвалу про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неможливість завершення судового розгляду з ухвалення судового рішення по суті у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії обраного обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Про наявність зазначених ризиків свідчать матеріали кримінального провадження, з яких вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, не працював, не мав легальних джерел доходу, та постійного місця мешкання на території України.

Висновки суду першої інстанції про наявність на даний час ризиків, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, - є правильними.

Враховуючи наявність зазначених ризиків, відомості про особу обвинуваченого, які у цілому є негативними, обставини кримінального провадження, значну кількість епізодів інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, та не знаходить підстав для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, про що просить апелянт.

Посилання апелянта на те, що при прийнятті рішення судом першої інстанції не оцінені досліджені докази стосовно висунутого обвинувачення, не обговорюються, оскільки рішення по суті обвинувачення не прийнято і ці доводи не є предметом розгляду у даному провадженні.

Під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, приймав участь перекладач з української мови на грузинську - ОСОБА_9 . Тому доводи захисника ОСОБА_5 про порушення прав обвинуваченого ОСОБА_6 на захист, у зв`язку з відсутністю перекладу клопотання прокурора на зрозумілу йому мову, є неспроможними.

За такого, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 травня 2020 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3