КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 березня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 05 травня 2019 року до 18 год. 55 хв., з визначенням застави в розмірі 4 000 000 (чотири мільйони) грн., відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч, Луганської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 157 КК України.

Постановлене рішення мотивоване тим, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування заявлених ризиків у його поведінці, що в сукупності з даними про особу підозрюваного дають підстави для застосування відносно нього виняткового запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною і невмотивованою, оскільки постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим має бути скасована. Так, згідно доводів апеляційної скарги, підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є необґрунтованою, а існування заявлених ризиків є лише припущенням.

Зокрема захисник зазначає, що інкриміноване його підзахисному діяння в частині «підкупу», як способу вчинення злочину, є декриміналізованим.

Посилається апелянт і на незаконність затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України. Крім того, як зазначає апелянт, слідчим суддею, в супереч вимог закону, 07 березня 2019 року було проголошено лише резолютивну частину ухвали, у зв`язку з чим адвокат вважає, що його підзахисний утримувався під вартою без належних на те підстав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного і його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчим суддею вказаних вимог закону дотримано та обґрунтовано прийнято рішення про необхідність застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, під час розгляду клопотання, слідчим суддею, на підставі наданих йому матеріалів, встановлено обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується останньому органом досудового розслідування, і наявність заявлених слідчим ризиків у його поведінці. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. На думку колегії суддів, такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання прокурора матеріалах, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 157 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника з приводу того, що інкриміноване його підзахисному діяння в частині «підкупу», як способу вчинення злочину, є декриміналізованим, то слід зазначити, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у тому, що він своїми умисними діями, за попередньою змовою групою осіб, вчинив перешкоджання вільному здійсненню громадянином свого виборчого права, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 157 КК України.

Також, надані суду матеріали містять достатньо доказів на підтвердження того, що вказані прокурором ризики, на час розгляду клопотання, були реальними і, що інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не в змозі їм запобігти, що виправдовує обмеження права ОСОБА_7 на свободу.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи та тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , яке відноситься до категорії тяжких та має загальносуспільний інтерес, розмір покарання, який загрожує останньому у разі доведення його винуватості, дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, сімейних стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді з приводу того, що запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного в змозі запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні і визначений судом першої інстанції розмір застави. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя, врахував дані про особу ОСОБА_7 , обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, його майновий стан, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам п.1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Посилання захисника на незаконність затримання підозрюваного в порядку ст. 208 КПК України не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та спростовуються наданими суду матеріалами.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу того, що 07 березня 2019 року слідчим суддею було проголошено лише резолютивну частину ухвали, то вказані обставини відповідають положенням ст. 376 КПК України та аж ніяк не можуть свідчити про безпідставність утримання ОСОБА_7 під вартою.

З огляду на вище наведене, колегія суддів приходить до висновку про законність ухвали слідчого судді, а відтак не вбачає підстав для її скасування.

Таким чином апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , за викладених в ній доводів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 березня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 05 травня 2019 року до 18 год. 55 хв., з визначенням застави в розмірі 4 000 000 (чотири мільйони) грн., відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/284/2020 Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1