Єдиний унікальний номер 722/192/20
Номер провадження 1-в/722/26/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі та розглянути справу без його присутності.

Прокурор ОСОБА_4 та представник виправної колонії ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, подавши письмові заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, при цьому прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання, а представник виправної колонії заперечив щодо його задоволення, посилаючись на те, що засуджений не досяг відповідного ступеню виправлення.

У відповідності до вимог ч.5 ст.539 КПК України, розгляд клопотання здійснювався за відсутності представника спостережної комісії.

Дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_3 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий: вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 28.02.2017 року за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 9 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 11.07.2017 року вирок в частині призначеного покарання змінено, призначено остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 21.07.2017 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.289, ч.4 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховано з моменту його затримання, тобто з 25.01.2017 року.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 26.09.2017 року вирок суду 1-ї інстанції від 21.07.2017 року залишено без змін.
Постановою Верховного суду від 06.12.2018 року ухвалу суду апеляційної інстанції від 26.09.2017 року скасовано та призначено новий розгляду у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 06.02.2019 року вирок суду 1-ї інстанції від 21.07.2017 року змінено та засуджено ОСОБА_3 за ч.2 ст.289, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_3 зараховано строк попереднього ув?язнення з 25.01.2017 року по 26.09.2017 року та з 06.12.2018 року по 06.02.2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, внаслідок зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі є 22.04.2021 року.
Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
У відповідності до ст.12 КК України, злочин, за вчинення якого засуджено ОСОБА_3 , відноситься (ч.2 ст.289 КК України) до категорії умисних тяжких злочинів.

Як встановлено судом, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_3 відбув 3 роки 11 місяців 11 днів позбавлення волі, що становить більше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного тяжкого злочину.
Відповідно невідбутий засудженим ОСОБА_3 строк покарання у виді позбавлення волі станом на час розгляду судом клопотання становить 1 рік 1 місяць 19 днів.
Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.102 КВК Українирежим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених. Режим у колоніях має зводити до мінімуму різницю між умовами життя в колонії і на свободі, що повинно сприяти підвищенню відповідальності засуджених за свою поведінку і усвідомленню людської гідності. Режим створює умови для суспільно корисної праці засуджених, загальноосвітнього і професійно-технічного навчання, соціально-виховної роботи та громадського впливу.

Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 за час перебування в слідчому ізоляторі м.Чернівці до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався.
З 17.10.2017 року засуджений відбуває покарання в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)».

Як вбачається із довідки про заохочення і стягнення на засудженого, за час відбування покарання в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» засуджений ОСОБА_3 в одному випадку притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення знято достроково у виді заохочення. За сумлінну поведінку і ставлення до праці по підсумкам роботи за 1 квартал 2018 року (16.04.2018 року) заохочувався у вигляді подяки.

Частинами 1 та 5 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №35 від 14.02.2020 року та особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_3 після розподілу з дільниці карантину, діагностики та розподілу і по липень 2018 року був працевлаштований різноробочим котельні. З серпня 2018 року по грудень 2018 року працював різноробочим їдальні для засуджених. З поставленими йому завданнями намагався справлятися. З січня 2019 року по 14 лютого 2019 року перебував у державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор (№33)». Після повернення до установи і до квітня 2019 року продовжував працювати різноробочим в їдальні для засуджених. В травні 2019 року до будь-яких оплачуваних робіт не залучався. З червня 2019 року по серпень 2019 року був працевлаштований днювальним відділення. З вересня 2019 року і по теперішній час працює днювальним адміністративної будівлі, з поставленими йому обов`язками намагається справлятися.
Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої 17.02.2020 року начальником державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_6 , встановлено, що засуджений ОСОБА_3 увідношенні до персоналу установи тактовний, роботи з благоустрою установи та відділення намагається виконувати постійно, своє спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті та порядку, на заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні та установі реагує посередньо, намагається робити для себе відповідні висновки. В 2018 році отримав спеціальність «Електрогазозварник» в навчальному центрі, який функціонує при установі. У серпні 2019 року подав заяви на участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт» та «Духовне відродження». Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом побачень, отримання посилок та передач, взаємовідносини із рідними добрі.
Як вбачається із вироку суду засуджений свою вину у вчиненні злочину визнав повністю.
Відповідно до довідки медичної частини №40 від 13.02.2020 року засуджений ОСОБА_3 працездатний, на даний час стан його здоров`я задовільний.
Згідно довідки бухгалтерії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» за №16, станом на 13.02.2020 року на виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення із засудженого ОСОБА_3 заборгованості, який надійшов до установи 21.12.2019 року. На даний час заборгованість становить 88997,96 грн.
Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із виписки з протоколу №5 від 26.07.2019 року засідання комісії відділення СПС №2 з оцінки ступеню виправлення засуджених, станом на 26.07.2019 року засуджений ОСОБА_3 не став на шлях виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Таким чином, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

З огляду на викладене, а також враховуючи в сукупності встановлені обставини щодо поведінки та ставлення до праці засудженого ОСОБА_3 протягом всього періоду відбування покарання, суд не погоджується з визначеною комісією відділення СПС №2 від 26.07.2019 року оцінкою ступеню виправлення засудженого, оскільки її визначення мало місце більше 7-ми місяців тому, а тому об?єктивно не відповідає ступеню виправлення засудженого станом на час судового розгляду клопотання.
Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.2, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 21.07.2017 року, умовно-достроково на невідбутий строк 1 (один) рік 1 (один) місяць 19 (дев`ятнадцять) днів.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_3 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)».

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1