Справа № 740/4911/19
Провадження № 1-кп/740/143/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження прокурорів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ніжині кримінальне провадження № 0001109 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Галиця Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, пенсіонера, одруженого, маючого середню освіту, раніше судимого вироком Ніжинського міськрайонного суду від 08.02.2012 року за ч.1 ст. 121, ч.1 ст.263, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2019 року близько 20-ї години 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходився за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де з мотивів тривалих неприязних відносин в ході сварки зі своєю донькою ОСОБА_7 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та доводячи свої наміри до кінця, передбачаючи наслідки у виглядi заподіяння тiлесного ушкодження та бажаючи їх настання, умисно завдав один удар кулаком правої руки в область грудної клітини ОСОБА_7 , в результаті чого завдав останній тілесні ушкодження у виглядi: синця у проекції лівої молочої залози, що згiдно висновку судово-медичного експерта відноситься до категорії легкого тiлесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини в пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що 28.08.2019 року у вечірній час за місцем проживання в с. Безуглівка в нього дійсно був конфлікт, але не з дочкою а із зятем, який його вдарив, та вони між собою боролися. Причиною конфлікту було те, що зять схопив його дружину за одяг і тряс. Він вважає це неповагою до дружини. Свою дочку він не бив, вона є конфліктною людиною. Вважає дочку монстром, який хоче зжити його зі світу.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 28.08.2019 року за місцем свого проживання мала конфлікт з матір`ю, який був спровокований останньою із-за банок для консервації. Вона повідомила, що помитих нею банок не брала, однак мати не могла зупинитись, сварилася. Батько зненацька забіг у кімнату, де була вона з меншою дочкою ОСОБА_8 , та вдарив її рукою у груди, а потім погою в живіт і вона впала. Матері в цей час в кімнаті не було. А дочка злякалася, бо бачила як вона падала та вдарилася хребтом і копчиком. Піднятися вона не могла, за станом що настав, тому старша донька викликала швидку і поліцію. Її батько, відбував реальне покарання за злочин і після повернення з місць позбавлення волі став агресивним та ненависним, постійно погрожує та рукоприкладствує. Всі конфлікти тривають із за тієї обставини, що перед засудженням він подарував їй свою частку будинку, а тепер передував і вимагає повернення. Нанесені ушкодження вона лікувала в лікарні, а на даний час не живе в будинку з батьками, змінивши разом із чоловіком та дітьми місце проживання.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що проживав разом з потерпілою та її батьками, в одному будинку. 28.08.2019 року у дружини виник конфлікт з матір`ю із за банок, однак він не втручався і вийшов з будинку по своїх справах. Через деякий час почув крики потерпілої, а зайшовши в будинок побачив що дружина лежить на підлозі та кричить від болю. Молодша донька була поруч, а потім вибігла на вулицю. Дружина сказала що її побив батько. По приїзду швидкої вона не могла піднятися і їй кололи якісь препарати, а потім забрали в лікарню. Обвинувачений веде себе дуже агресивно, весь час зачіпає як його так і свою дочку, однак остання раніше не подавала заяв до поліції бо соромилася виносити на людський осуд поведінку батька. Обвинувачений своєю поведінкою робив життя з ним в одному будинку нестерпним, тому вони на даний час змінили місце проживання.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що є онукою обвинуваченого. В кінці літа 2019 року між її матір`ю та бабою відбувалась сварка, ініціатором якої була баба, яка пред`являла матері претензії щодо літрової банки. Мати, щоб уникнути конфлікту пішла у спальню, в цей час обвинувачений, який є її дідом, кинувся в кімнату де була мати та її молодша сестра. При цьому він сварився і був дуже агресивний. Тоді вона почула крики меншої сестри та матері, а зайшовши в кімнату побачила матір на підлозі. На крик прибіг вітчим ОСОБА_9 , який схопив діда і виштовхнув його у іншу кімнату. Баба при цьому намагалась завадити вітчиму. Коли в хату забіг вітчим, вона зрозуміла що дід вже не буде битись, тому вибігла на вулицю і викликала поліцію і швидку. Дід продовжував сваритись навіть при поліції. Вона чула як баба пропонувала звалити вину за мамине побиття на вітчима. Вона щодня провідувала матір у лікарні, у неї був великий синець на грудях та на губі.
Допитана в якості свідка неповнолітня ОСОБА_11 , в судовому засіданні пояснила, що в їхній сім`ї відбувалися часті сварки, які ініціювалися бабою та дідом. 28.08.2019 року вона була разом із мамою в кімнаті, а баба сварилася за банку. Зненацька забіг дід і спочатку рукою а потім ногою вдарив маму, від чого вона впала на спину. Вона дуже злякалася і почала кричати, в мати кричала від болю. Коли в кімнату забіг батько він виштовхав діда в іншу кімнату. Поліцію викликала сестра. На теперішній час вони не живуть з дідом і бабою.
Допитана в якості свідка сторони захисту ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що сварки в їхньому домі влаштовував зять та дочка. Вони весь час нецензурно висловлюються, не вміють виховувати дітей, та провокують конфлікти. В той день обвинувачений не чіпав дочку. Конфлікт був між зятем і обвинуваченим. З приводу чого дочка перебувала в лікарні їй невідомо. Коли вона заходила у спальню не бачила ніяких ушкоджень у дочки. Дочка все придумує, а онучка ще замала щоб свідчити правдиво.

Незважаючи на позицію ОСОБА_5 , який своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав, суд вважає що досліджені в судовому засіданні матеріали кримінального провадження в сукупності дають підстави дійти висновку про його причетність до вчинення інкримінованого злочину та його винуватість.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.08.2019 року зафіксовано прийняття заяви від ОСОБА_7 про те, що 28.08.2019 року близько 21-ї години за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , батько ОСОБА_5 завдав їй тілесних ушкоджень.

Рапортами ст. інспектора-чергового Ніжинського ВП ГУНП України в Чернігівській області від 28.08.2019 року підтверджується надходження на службу 102 повідомлення в якому заявниця повідомила, що її дід ОСОБА_13 побив її матір ОСОБА_7 ; а також повідомлення з НРЛ про те, що до лікарні поступила ОСОБА_7 з діагнозом забій попереково-крижового відділу хребта, її побив батько.

Витягом підтверджується внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001109 від 28.08.2019 року відповідно до заяви ОСОБА_7 стосовно спричинення їй тілесних ушкоджень 28.08.2019 року батьком ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 30.09.2019 року та фототаблиці до нього потерпіла ОСОБА_7 в приміщенні Ніжинського ВП ГУНП України в Чернігівській області в присутності понятих розповіла про обставини завдання їй тілесних ушкоджень, при цьому потерпіла пояснила, що 28.08.2019 року близько 20-ї години 30 хвилин в неї виник черговий конфлікт з батьком ОСОБА_5 , в ході якого останній завдав їй один удар кулаком правої руки в область грудної клітини, удар наносився знизу до верху, в результаті нанесеного удару потерпіла відчула різкий біль та відступила кілька кроків назад, в цей момент ОСОБА_5 завдав іще один удар випрямленою ступнею правої ноги, котрий прийшовся в область живота, від нанесеного удару потерпіла не втрималась на ногах та впала на підлогу, під час падіння вона забила поперековий відділ хребта та тривалий час не відчувала нижніх кінцівок, в результаті чого не могла самостійно підвестися до приїзду швидкої медичної допомоги. В подальшому потерпіла на манекені продемонструвала механізм нанесення вищеописаних їй ударів ОСОБА_5 .
З листа Ніжинської центральної районної лікарні Ніжинської районної державної адміністрації № 01-10/751 від 16.09.2019 року вбачається, що ОСОБА_7 знаходилась на лікуванні в хірургічному відділенні Ніжинської ЦРЛ з 28 серпня 2019 року по 03 вересня 2019 року (7 ліжко/днів). Вартість лікування склала 3719,45 гривень.
Висновком судово-медичної експертизи № 158 від 25.09.2019 року підтверджується, що у потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені наступні тілесні ушкодження: синець у проекції лівої молочної залози; забій попереково-крижового відділу хребта. Забій куприка. По механізму спричинення вищеописані тілесні ушкодження виникли в наслідок удару тупим предметом, або об такий. По давності спричинення не суперечать даті 28.08.2019 року. По ступеню тяжкості синець у проекції лівої молочної залози відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я та міг утворитися від удару кулаком в область грудної клітки.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, вина ОСОБА_5 доводиться показаннями свідків допитаних судом. Так, допитана в якості свідка неповнолітня ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 вказала що обвинувачений завдав ОСОБА_7 удару в область верхньої частини тіла, та одного удару ногою в область живота. Вказані свідчення узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи, та протоколом проведення слідчого експерименту. Неповнолітній свідок була допитана судом з участю педагога, який виключив можливість тиску на даного свідка. Тому суд вважає показання даного свідка є правдивими та такими що заслуговують на увагу.
Крім того свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в судовому засіданні дали показання, які повністю узгоджуються між собою та з наявними дослідженими в судовому засіданні доказами, а також свідченнями потерпілої, тому суд вважає їх правдивими та такими, що заслуговують на увагу, а дії ОСОБА_5 щодо заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , доведеними.
Показання свідка ОСОБА_14 в частині не заподіяння жодних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , спростовуються матеріалам дослідженим судом, тому суд розцінює їх такими, що не відповідають дійсності, і вважає їх такими що дані з метою допомогти обвинуваченому, який є її чоловіком, уникнути відповідальності.
З огляду на викладене, позицію обвинуваченого щодо непричетності до заподіяння наявних у потерпілої ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, суд визнає такою, що обрана з метою уникнення від відповідальності за скоєне.
Оцінюючи в сукупності надані та перевірені у судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 , його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, за що він має нести відповідальність.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує досудову доповідь Ніжинського МРВ ФДУ «Центр пробації» в Чернігівській області згідно якої ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, що відноситься до злочину невеликої тяжкості, особу винного, який характеризується за місцем проживання задовільно, є пенсіонером, раніше був засуджений за нанесення тілесних ушкоджень, обставин, що пом`якшують покарання не виявлено, обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів, вчинення злочину в присутності дитини та щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, тому суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним та засудити за ч. 1 ст. 125 КК України призначивши покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Ніжинського
міськрайонного суду ОСОБА_1