УХВАЛА

підготовчого судового засідання про призначення судового розгляду

11 червня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000007 від 11 січня 2020 року відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 - ч.3 ст.368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2020 року дане кримінальне провадження надійшло до Володимир-Волинського міського суду.
Ухвалою суду від 04 червня 2020 року призначено підготовче судове засідання, у якому судом з`ясовано думку учасників щодо можливості призначення справи до судового розгляду, зокрема, наявності підстав для прийняття судом рішень, передбачених п.п. 1- 6 ч.3 ст.314 КПК України.
Прокурор, захисники та обвинувачені вважали, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог статті 291 КПК України, кримінальне провадження підсудне Володимир-Волинському міському суду Волинської області і можливо призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вказали на необхідність підготовки досудових доповідей.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд не встановив підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, з огляду на наступне.
До суду не надходила угода та учасники кримінального провадження не повідомляли суд про її досягнення. З обвинувального акта не встановлено підстав, визначених ст. 284 КПК України, для закриття кримінального провадження. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Кримінальне провадження підсудне Володимир-Волинському міському суду Волинської області.
Підстав для здійснення судового розгляду у закритому судовому засіданні не встановлено.
Також, відповідно до п.6 ч.3 ст.314 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання необхідності надання доручення відповідному представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.
Беручи до уваги, що нижня межа санкції ч. 3 ст. 368 КК України не перевищує п`яти років позбавлення волі, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, суд вважає за необхідне доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання обвинувачених скласти досудові доповіді.
Зважаючи на відсутність перешкод для призначення судового розгляду, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, суд вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, який слід здійснювати у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора, захисників та обвинувачених. Кримінальне провадження належить здійснювати судом одноособово відповідно до вимог ч. 1-3 ст.31 КПК України.
Також, прокурор ОСОБА_8 окремо заявив два клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених раніше на підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України.
Свої клопотання обгрунтував тим, що ухвалами слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2020 року до підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було застосовано запобіжні заходи у виді тримання під вартою з одночасним визначенням застави в розмірі 84080 гривень, а також покладено на кожного із підозрюваних обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
У зв`язку із внесенням застави підозрюваних було звільнено з-під варти.
Ухвалами слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 17 квітня 2020 року підозрюваним ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжено дію обов`язків, , передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
В обґрунтування вказаних клопотань прокурор послався на те, що на теперішній час продовжують існувати ризики, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення. Щодо підстав наявності зазначених ризиків вказав те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, який згідно примітки до ст.45 КК України є корупційним кримінальним правопорушенням, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років без альтернативи застосування більш м`якого покарання, що стимулюватиме обвинувачених до вчинення дій, які визначені ст.177 КПК України як ризиковані, а в той же час кожен із обвинувачених має широке коло знайомих, в тому числі серед службових осіб правоохоронної системи, а тому обізнаний із особливостями роботи правоохоронної системи, може незаконними засобами впливати на свідків, протиправно перешкоджати кримінальному провадженню.
З врахуванням викладеного просив продовжити дію раніше покладених на обвинувачених обов`язків, зокрема: - прибувати до суду за викликами; - не відлучатися за межі Іваничівського та Локачинського районів Волинської області (для ОСОБА_4 ) та села Льотниче Володимир-Волинського району Волинської області (для ОСОБА_5 ) без дозволу суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку наявності таких); носити електронний засіб контролю.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 щодо задоволення клопотання не заперечували. Проте, захисник заявив зустрічне клопотання про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання із покладенням на обвинуваченого тих самих обов`язків, про які просив прокурор. Клопотання обгрунтував важким матеріальним становищем сім`ї обвинуваченого ОСОБА_4 , що складається із семи непрацюючих осіб, хворобою обвинуваченого та належним виконанням ним своїх процесуальних обов`язків раніше.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 клопотання прокурора заперечили. Захисник також заявив зустрічне клопотання про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання із поверненням коштів заставодавцю ОСОБА_9 . Клопотання обгрунтував належним виконанням обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, даними про особу обвинуваченого, що вперше притягується до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується, недоведеності прокурором в судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також скрутним матеріальним становищем обвинуваченого, а також заставодавцю ОСОБА_9 , які в силу введених карантинних заходів по території України залишились без роботи, а відтак і засобів заробітку для прожиття.
Одночасно розглядаючи заявлені прокурором та захисниками клопотання, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання прокурора та відмови в задоволенні клопотань захисників, з огляду на таке.
Ухвалами слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2020 року до підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 застосовано запобіжні заходи у виді тримання під вартою з одночасним визначенням застави в розмірі 84080 гривень, а також покладено на кожного із підозрюваних обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
У зв`язку із внесенням застави підозрюваних було звільнено з-під варти.
Ухвалами слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 17 квітня 2020 року підозрюваним ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжено дію обов`язків, , передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
За змістом ч. 5 ст. 194 КПК України, суд під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, застосовуючи відповідний запобіжний захід, може зобов`язати обвинуваченого виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.
Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
З огляду на те, що строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ще не закінчився, а прокурор у своєму клопотанні просить їх продовжити, аналогічні діючим строком на 2 місяці, то виходячи зі змісту клопотання, в контексті вимог ч.7 ст.194 КПК України, суд в межах поданого клопотання вважає необхідним перевірити наявність підстав для продовження строку дії обов`язків.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити вищенаведені дії.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уже висунуто обвинувачення.
На даній стадії суд не вправі приймати рішення щодо його обґрунтованості. Оскільки вказане відповідно до засад диспозитивності та презумпції невинуватості можливе тільки шляхом постановлення обвинувального вироку.
Запобіжні заходи обвинуваченим обиралися та згодом продовжувались покладені на них обов`язки з огляду на наявність таких ризиків як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Суд вважає, що продовжують існувати ризики можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, беручи до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178 КПК України.
Так, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості переховування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від суду, у разі не продовження покладених на нього процесуальних обов`язків, підтверджується відомостями, відображеними в обвинувальному акті стосовно останніх, оскільки злочин, у вчиненні якого вони обвинувачуються передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду.
Також, суд дійшов висновку про існування, на час розгляду даного клопотання ризику незаконного впливу обвинуваченими на свідків у кримінальному провадженні, з огляду на те, що відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Однак на час розгляду клопотання прокурора свідки сторони обвинувачення судом не допитувались.
З цих же підстав наявний ризик перешкоджанню кримінальному провадженню іншим шляхом.
Щодо ризику вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення прокурор, у своєму клопотанні, не навів жодних обставин, обмежившись зазначенням того, що вони можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоведеною можливість існування такого ризику.
Відтак на даному етапі судового розгляду справи суд дійшов висновку, що обраний до обвинувачених запобіжний захід у виді застави з покладенням на них обов`язків буде ефективним, зможе запобігти заявленим ризикам, відповідає меті застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а тому клопотання захисників про зміну запобіжного заходу суд вважає передчасними.
Одночасно в судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачені здали на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а тому повторно покладати на них вказаний обов`язок немає підстав.
Крім того, незважаючи на покладення на обвинувачених обов`язку носити електронний засіб контролю, його виконано не було з причин відсутності таких засобів. Зважаючи на те, що прокурором не надано до суду доказів порушення обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків під час досудового розслідування, суд не вбачає підстав для застосування таких електронних засобів.
Також захисником ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлено клопотання про часткове скасування арешту, накладеного на належний обвинуваченому ОСОБА_5 автомобіль марки «Mercedes Benz W210 E270 cdi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , заборонивши його відчуження. Просив повернути його власнику ОСОБА_5 на відповідальне зберігання. Клопотання обгрунтував відсутністю у Володимир-Волинському ВП ГУНП у Волинській області умов для зберігання вказаного транспортного засобу, а також ускладненнями у пересуванні, зокрема до суду в період введених карантинних заходів та відсутності транспортного сполучення. Вказав, що дане обмеження позбавляє права ОСОБА_5 користуватися власним майном.
Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У відповідності до змісту ухвали слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 28 лютого 2020 року, підставою для накладення арешту на автомобіль марки «Mercedes Benz W210 E270 cdi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було те, що він визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Згідно п.20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19 листопада 2012 року «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Отже, зберігання речового доказу - автомобіля марки «Mercedes Benz W210 E270 cdi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюється стороною обвинувачення у передбачений законодавством спосіб.
З врахуванням того, що на даному етапі розгляду справи суд не вправі надавати оцінку доказам, а повернення автомобіля може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення доказової інформації, клопотання захисника про скасування арешту на майно суд визнає безпідставним.
На підставі викладеного, керуючись статтями 31, 33-1, 170, 177, 194, 314-316, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Призначити до судового розгляду кримінальне провадження № 0000007 від 11 січня 2020 року відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 - ч.3 ст.368 КК України, на 09 год. 00 хв. 17 червня 2020 року у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду Волинської області (м. Володимир-Волинський, вул. Сагайдачного, 24 Волинська область).

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Зобов`язати Володимир-Волинський міськрайонний відділ філії державної установи «Центр пробації» в Волинській області скласти та надати суду в строк до 17.06.2020 року досудову доповідь про обвинуваченого ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати Локачинський РВ філії державної установи «Центр пробації» в Волинській області скласти та надати суду в строк до 17.06.2020 року досудову доповідь про обвинуваченого ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ).
Клопотання прокурора прокуратури Волинської області ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, які покладаються на обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України - задовольнити частково.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 27.02.2020 року та продовжених ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 17.04.2020 року, строком на 60 днів, а саме:

- прибувати до суду за викликами;
- не відлучатися за межі Іваничівського та Локачинського районів Волинської області без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні.
Клопотання прокурора прокуратури Волинської області ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, які покладаються на обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України - задовольнити частково.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 27.02.2020 року та продовжених ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 17.04.2020 року, строком на 60 днів, а саме:

- прибувати до суду за викликами ;
- не відлучатися із населеного пункту (Волинська область, Володимир-Волинський район, с. Льотниче), в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;
Відмовити в задоволенні клопотань захисників обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу із застави та особисте зобов`язання.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування арешту на майно.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження та в ДУ «Центр пробації».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 15 червня 2020 року.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1