ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2452/19 Справа № 188/303/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000667 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2019 року відносно ОСОБА_7 , -
Встановила:
цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого, останні раз:
- 23.06.2016 року вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнився 02.07.2018 року умовно-достроково, невідбутий строк 11 місяців 18 днів,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23.06.2016 року, коли його було засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту затримання.
Вирішено долю речових доказів та судових витрат.
Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він приблизно о 23.00 годині 26.12.2018 року, керуючись корисливими намірами, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з опори № 109 до опори № 110, які розташовані вздовж вулиці Благодатна в смт. Петропавлівка, скориставшись тим, що навколо нікого не має, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить і за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно викрав кабель на суму 365,25 грн., який належить ПАТ "Укртелеком". Однак ОСОБА_9 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, остільки був затриманий працівниками поліції на місці вчинення злочину.
В апеляційній скарзі:
- обвинувачений просить вирок, в частині призначення покарання, змінити, призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Просить врахувати, що на його утриманні перебуває неповнолітній син ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинені збитки відшкодовані, а потерпіла сторона не має до нього будь-яких претензій.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок, - без змін, обвинуваченого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, думку захисника адвоката, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні незакінченого замаху на таємне повторне викрадення чужого майна та кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності, із дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, про що у вироку наведено докладні мотиви.
Доведеність вини ОСОБА_7 у скоєному, правильність юридичної кваліфікації скоєного апелянтом не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.
Відносно доводів ОСОБА_7 про необхідність призначення покарання, колегія суддів зазначає.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Як вбачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції враховував обставини, при яких останній вчинив незакінчений замах на злочин середньої тяжкості в період умовно-дострокового звільнення, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.
В якості обставини, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого.
В той же час судом враховано наявність обставини, що обтяжує його покарання, - рецидив злочинів.
Як вбачається з журналу судового засідання, судом були належним чином досліджені і дані про особу обвинуваченого, його сімейний стан.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, а також про призначення покарання з застосуванням ст. 71 ч. 1 КК України, остільки він скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення, і йому остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.
Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам ст. ст. 65-67 КК України, а призначене судом покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 , та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.
При цьому колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, Високий суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну вироку суду першої інстанції під час перевірки кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, - не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та зміни вироку суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 , колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2019 року відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4