ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/442/20 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 641/261/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою представника потерпілої у кримінальному провадженні адвоката ОСОБА_6 в інтересах керівника приватного сільськогосподарського підприємства «Деметра» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року, якою відмовлено в задоволені клопотання потерпілої ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0002899 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволені клопотання потерпілої ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0002899 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно.
Слідчий суддя вказав, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) відомості про кримінальне правопорушення внесені за ч. 3 ст. 190 КК України, а також відомості щодо особи, яку повідомлено про підозру, наслідки розслідування, найменування та код ЄДР юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, ПІБ представника юридичної особи відсутні. Посилаючись на положення ч. 6 ст. 170 КПК України, відповідно до якої арешт може бути накладений лише на майно юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та зазначив, що відомості щодо ПАТ «ДПКЗУ» в особі АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України «Харківський комбінат хлібопродуктів № 2» в ЄРДР відсутні, слідчий суддя не встановив підстав для задоволення клопотання.

Представник ОСОБА_7 , не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року скасувати. Постановити нову, якою задовольнити клопотання
ОСОБА_7 апеляційній скарзі представник вказує, що в провадженні Слобідського відділу поліції ГУ НП В Харківській області перебуває кримінальне провадження №0002899 від 17.12.2019 року за фактом заволодіння майном ПСП «Деметра».
Потерпілим у вказаному провадженні визнано юридичну особу - Приватне сільськогосподарське підприємство «Деметра». Досудове розслідування триває. Проводяться слідчі дії. Злочинними діями ПАТ «ДПЗКУ» в особі філії ПАТ «ДПЗКУ» «Харківський КХП №2» потерпілому спричинено матеріальну шкоду, у зв`язку з чим заявлено цивільний позов (майно передане на зберігання зникло з державного підприємства). Враховуючи, що в подальшому рішення суду може бути ускладнено щодо відшкодування шкоди може бути ускладнено у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку юридичної особи, було подано клопотання про накладення арешту на рахунки ПАТ «ДПЗКУ». Розмір матеріальної шкоди станом на 04 лютого 2020 року складає 2 374 290 грн. 00 коп.
У клопотанні було виконано всі умови визначені ч. 3 ст. 171 КПК України та надано докази на підтвердження факту завдання матеріальної шкоди та її розміру. На переконання представника, якщо особа звернулася із цивільним позовом в рамках кримінального провадження, то з цього моменту вона набула прав та обов`язків цивільного позивача. Посилається на п. 10 ст. 56 КПК України, п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України. Враховуючи наслідки не накладення арешту на майно вважає необхідним задовольнити клопотання про арешт майна.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено підстав для задоволення апеляційної скарги. З матеріалів наданих апеляційному суду встановлено, що за заявою ПСП «Деметра» до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002899 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом шахрайського заволодіння зерновими культурами у великих розмірах.
У клопотанні директора ПСП «Деметра» ОСОБА_7 зазначається, що у вказаному кримінальному провадженні ПСП «Деметра» визнане потерпілим. Злочинними діями ПАТ «ДПКЗУ в особі філії ПАТ «ДПЗКУ Харківський КХП № 2» потерпілому спричинено матеріальну шкоду, у зв`язку із чим заявлено цивільний позов. Враховуючи, що в подальшому може бути ускладнене відшкодування шкоди, ОСОБА_7 просить накласти арешт на рахунки ПАТ «ДПКЗУ» в особі філії АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України «Харківський комбінат хлібопродуктів № 2». Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:
1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;
2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди. Приписами ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Частиною 6 ст. 170 КПК України передбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Даних про те, що ПАТ «ДПКЗУ» в особі філії АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України «Харківський комбінат хлібопродуктів № 2» в даному кримінальному провадженні є юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, матеріали клопотання не містять. Крім того, зі змісту поданого до слідчого судді клопотання про арешт майна взагалі не зрозуміло яким чином потерпілому у кримінальному провадженні завдана шкода та в чому полягають обставини кримінального правопорушення із заволодіння зерновими культурами. Враховуючи зазначене, слідчим суддею прийнято обгрунтоване рішення про відсутність правових підстав для задоволення поданого ОСОБА_7 клопотання про арешт майна.
Слід зазначити, що ОСОБА_7 або ж її представник не позбавлені права звернутися до слідчого чи прокурора у кримінальному провадженні із клопотанням про ініціювання звернення до суду із належно вмотивованим клопотанням про арешт майна. Частиною 1 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. З огляду на зазначене, апеляційний суд не встановив підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника потерілої у кримінальному провадженні адвоката ОСОБА_6 в інтересах керівника приватного сільськогосподарського підприємства «Деметра» ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року, якою відмовлено в задоволені клопотання потерпілої ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0002899 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді