В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.01.2020 Справа №607/792/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 16 січня 2020 року, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає у АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, солдата, служить на посаді номера обслуги першої гармати першого гарматного артилерійського взводу п`ятої гарматної артилерійської батареї другого гарматного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в ред. Закону № 194 VIII від 12.02.2015р.),

за участі:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:

солдат військової служби за контрактом ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 /крім строкової служби/, всупереч вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, в умовах особливого періоду, без поважних причин та за відсутності дозволу відповідного командування військової частини НОМЕР_1 , 14 червня 2018 року о 8 год. 30 хв. на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) не з`явився, та в подальшому, проводячи час на власний розсуд, о 09 год. 30 хв. 29 листопада 2019 року прибув до військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в ред. Закону № 194 VIII від 12.02.2015р.), за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду. Дав показання про те, що дійсно у вказаний в обвинуваченні час на службу не з`явився, перебував вдома без поважних причин та без відповідного дозволу командування військової частини. Усвідомлює, що вчинив незаконно, розкаюється, просить суворо не карати. Має намір продовжувати проходження служби.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України (в ред. Закону № 194 VIII від 12.02.2015р.) як: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, - військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини кримінального провадження, особу винного, який не судимий, молодого віку, бажає продовжувати проходження служби; обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття; відсутність обставин, які б обтяжували покарання, та вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення із звільненням від відбування покарання із встановленням іспитового строку.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 . визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в ред. Закону № 194 VIII від 12.02.2015р.), та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 /один/ рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з ч. 3 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на командира військової частини за місцем проходження військової служби, а у випадку звільнення з військової служби - на уповноважений орган пробації за місцем проживання.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1