Справа № 468/410/19-к
Провадж.№ 1-кп/481/72/2020
В И Р О К
іменем України

15.06.2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000763 від 18 грудня 2018 року, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Інгулка, Баштанського району Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого чотирьох малолітніх дітей, раніше судимого
- 06.08.2016 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, 75 КК України до одного року обмеження волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 01 рік 06 місяців;
- 10.02.2017 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді 01 року 06 місяців обмеження волі, звільнений Новобузьким районним судом Миколаївської області 12.02.2018 року від відбування покарання на невідбутий його строк 07 місяців 19 днів;
- 10.01.2020 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.ч.3 ст.185 , ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна;
у даному кримінальному провадженні обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2 та 3 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Костичі, Баштанського району Миколаївської області; жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
- 04.06.2010 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.309, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70, 75 КК України до трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;
- 02.06.2010 року Малиновським районним судом м. Одеса за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 04 років 06 місяців позбавлення волі, звільнений 27.06.2015 року по відбуттю строку покарання;
- 10.01.2020 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.ч.3 ст.185 , ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна;
у даному кримінальному провадженні обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2 та 3 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України;

з участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисників - адвоката ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8

Встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
15.12.2018 близько 01:00 год. ОСОБА_3 разом із знайомим ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно з останнім вживали алкогольні напої.
В ході вживання алкогольних напоїв у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на крадіжку майна ОСОБА_9 , яка проживає неподалік, після чого він запропонував ОСОБА_4 проникнути на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_9 , де здійснити крадіжку її майна. В подальшому ОСОБА_4 на пропозицію ОСОБА_3 погодився.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_3 направились до території вказаного домоволодіння, де скориставшись тим, що за їх протиправними діями ніхто не спостерігає, зайшли на територію подвір`я через незамкнену хвіртку.
Перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, корисливий мотив, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підійшли до погреба, де за допомогою сокири, яку вони заздалегідь взяли із собою зірвали металеву скобу та проникли в середину. Перебуваючи в погребі, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 здійснили таємне викрадення скляної банки об`ємом 3 л. вартістю 5,50 грн. з наявним у ній медом вагою 3,7 кг., вартістю 272,21 грн.
Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення майна у ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підійшли до приміщення літньої кухні, в яке проникли, витягнувши віконне скло. Перебуваючи в приміщенні літньої кухні, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 здійснили таємне викрадення: металевого черпаку об`ємом 1л. та вартістю 75,00 грн.; металевої каструлі об`ємом 3 л. та вартістю 120,00 грн.; дюралюмінієвої пательні вартістю 150,00 грн.; алюмінієвої каструлі об`ємом 5л. та вартістю 126,67 грн.; алюмінієвої миски о6ємом 10 л. та вартістю 150,00 грн., які склали до полімерного мішку.
В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_3 покинули місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заподіяли потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 899,38 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням у інше приміщення.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням у інше приміщення.
Крім цього, 21.12.2018 біля 19:30 год. ОСОБА_3 спільно зі своїм знайомим ОСОБА_10 перебували в АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_11 .
Проходячи повз територію вказаного домоволодіння, ОСОБА_10 , та ОСОБА_3 побачили металеву хвіртку, яка вела з двору домоволодіння до господарського двору, та в цей час у них виник протиправний умисел на таємне викрадення вказаної хвіртки. В подальшому ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_4 здійснити крадіжку вказаної хвіртки, на що ОСОБА_10 погодився.
Реалізуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_3 , перелізши через паркан домоволодіння, проникли на огороджену територію двору, де таємно, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, викрали металеву хвіртку висотою 171 см., шириною 81 см., виготовленої з листа металу товщиною 3 мм. та металевого кута шириною 2 см. із двома кріпленнями довжиною по 44 см. кожне, шириною 5 см. кожне, товщиною металу по 5 мм., вартістю 383,60 грн., знявши її із петель, та покинули територію домоволодіння.
В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , заподіяли потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 383,60 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Крім цього, 13.02.2019, біля 00 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебував у себе в будинку в АДРЕСА_1 де спільно із ОСОБА_4 вживав алкогольні напої. В ході спілкування та вживання алкогольних напоїв ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_4 незаконно заволодіти мотоциклом «ИЖ Юпітер», який належить ОСОБА_12 та знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем проживання останньої. На вказану пропозицію ОСОБА_4 погодився.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом «ИЖ Юпітер». 13.02.2019 близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 направились до домоволодіння ОСОБА_12 , розташованого по АДРЕСА_1 , територія якого спереду не огороджена, після чого шляхом вільного доступу потрапили на його територію.
Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 викотили вказаний мотоцикл з території домоволодіння та відкотили його на пустир неподалік, де ОСОБА_3 з`єднав дроти із замка запалювання та спільно із ОСОБА_4 з буксиру завели двигун мотоциклу та ОСОБА_3 сівши за кермо мотоциклу, а ОСОБА_4 позаду нього, залишили місце події.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України - тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України - тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Крім цього 07.03.2018 біля 00:30 год. ОСОБА_3 перебував неподалік будинку АДРЕСА_4 та в цей час у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, ОСОБА_3 , . через не зачинену хвіртку зайшов на територію домоволодіння за вказаною адресою, яке належить ОСОБА_13 . Перебуваючи на території двору ОСОБА_14 підійшов до вхідних дверей будинку, які були зачиненими навісним замком та із застосуванням фізичної сили штовхнув їх, в результаті чого зірвав металеву скобу, відчинив вхідні двері та проник в середину будинку.
Продовжуючи реалізувати свій протиправний умисел, ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні будинку, у веранді виявив велосипед марки "Салют", та користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед марки "Салют" вартістю 1666,67 грн. і покинув територію домоволодіння.
В подальшому ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_13 матеріального збитку на загальну суму 1666,67 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у інше приміщення.
Крім цього, наприкінці листопада місяця 2018 року, більш точної дати в ході судового розгляду не встановлено, біля 08:00 год. ОСОБА_4 , перебував в будинку АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_15 , з дозволу останньої.
Перебуваючи у вказаному будинку, ОСОБА_10 побачив, як ОСОБА_15 в одній із кімнат будинку сховала гроші у сумі 600 грн. на ліжку під подушкою та в цей час у нього виник протиправний умисел на таємне викраденню зазначених коштів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_15 , корисливий мотив, ОСОБА_4 скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з-під подушки на ліжку кошти у сумі 600 грн., які заховала ОСОБА_15 , купюрами номіналом по 200 грн., чим заподіяв потерпілій матеріального збитку на вказану суму.
В подальшому ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину, а викраденими коштами розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Крім цього, 30.12.2018 року близько 17:00 год ОСОБА_4 перебував у АДРЕСА_6 побачив курей, що належали ОСОБА_16 та в цей час у нього виник умисел на їх викрадення. Реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 переліз через паркан, проник на територію вказаного домоволодіння.
Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел ОСОБА_4 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, звалив частину дерев`яного паркану на господарському дворі та направився через нього до приміщення сараю та через незачинені двері проник всередину.
Перебуваючи у сараї ОСОБА_4 таємно викрав трьох курей м`ясо-яїчної породи, вартістю 132,00 грн кожна, загальною вартістю 396,00 грн, які він покалав у полімерний мішок та покинув місце скоєння кримінального правопорушення.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_16 матеріального збитку на загальну суму 396,00 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у інше приміщення.
Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті та письмових доказах кримінального провадження. Однак від дачі показань у судовому засіданні відмовився, скориставшись своїм правом передбаченим ст.. 63 Конституції України, хоча на окремі запитання прокурора та захисника відповіді надавав. Щодо транспортного засобу, який він викрав у ОСОБА_12 , пояснив, що він допомагав потерпілій, яка була його співмешканкою та є матір`ю його чотирьох дітей, у придбані даного мотоциклу, а також допомагає його ремонтувати. Однак кошти на купівлю та на ремонт транспортного засобу він не надавав, мотоцикол куплений за кошти потерпілої ОСОБА_12 . Потерпіла ОСОБА_12 дозволяла інколи користуватися цим мотоциклом і обвинуваченим, однак лише коли вони перебували в тверезому стані. Тому обвинувачений вважав, що має повне право на користування мотоциклом і надалі. У ніч викрадення транспортного засобу обвинувачений ОСОБА_3 був у п`яному вигляді через що знав, що ОСОБА_12 не дозволить взяти мотоцикол, а тому вирішив викрасти його без її дозволу.
У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.
Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті та письмових доказах кримінального провадження. Однак від дачі показань у судовому засіданні також відмовився, скориставшись своїм правом передбаченим ст.. 63 Конституції України, хоча на окремі запитання прокурора та захисника відповіді надавав. З приводу незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілої ОСОБА_12 повідомив, що він також будучи її співжителями у певний період часу користувався таким мотоциклом, тому вважав, що має повне право на його користування і надалі. Йому було відомо, що такий мотоцикл належить потерпілій ОСОБА_12 . Розумів, що діє незаконно, проте легковажно до цього поставився. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Крім повного визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2 та 3 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України, винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інкримінованих їм злочинах, вчинених при викладених вище обставинах, доведена зібраними в ході досудового слідства та підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами у справі:
Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого відомості за заявою потерпілої ОСОБА_9 , внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2018 року із правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 185 КК України, заявою потерпілого ОСОБА_11 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2018 року із правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 185 КК України, потерпілої ОСОБА_16 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2019 року із правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 185 КК України, потерпілої ОСОБА_15 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2019 року із правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 185 КК України, потерпілої ОСОБА_12 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2019 року із правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 289 КК України, потерпілої ОСОБА_13 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2019 року із правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 185 КК України, з присвоєнням № 0000763 (а.к.п. 112-115 т.2);
заявою потерпілої ОСОБА_9 від 17.12.2018 року начальнику Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області, якою вона просить прийняти міри до невідомої особи, яка у період часу з 08.00 год. по 22.00 год. Із її житлового будинку, що у АДРЕСА_1 , викрала її майно на загальну суму 850 гривень (а.к.п. 116 т.2);
протоколом огляду місця події від 17.12.2018 року, складеного слідчим СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області з участю потерпілої ОСОБА_9 та із її добровільної згоди, встановлено проведення огляду домоволодіння останньої, що за адресою: АДРЕСА_1 , у якому оглянуто кімнату кухні, звідки викрадено її майно: металевий черпак, каструлі, сковороду та миски (а.к.п. 117-119 т.2);
заявою гр. ОСОБА_17 від 17.12.2018 року начальнику Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області, якою останній добровільно видав працівникам поліції: металевий черпак у деформованому стані, каструлі у деформованому стані, сковорода у деформованому стані, миски у деформованому стані та металеві частини миски, які він придбав у гр. ОСОБА_3 (а.к.п. 120 т.2);
протоколом огляду предметів від 17.12.2018 року та фото таблицею до нього, складеного слідчим СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області з участю потерпілої ОСОБА_9 , яким проведено огляд предметів, що добровільно видав гр. ОСОБА_17 , під час якого ОСОБА_9 впізнала свої речі, які були викрадені у неї (а.к.п. 121-125 т.2);
заявою гр. ОСОБА_18 від 19.12.2018 року начальнику Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області, якою останній добровільно видав працівникам поліції трьохлітрову банку меду, який йому принесли на зберігання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.к.п. 126 т.2);
протоколом огляду предмета від 19.12.2018 року та фото таблицею до нього, складеного слідчим СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області, яким проведено огляд предмета трьох літрової банки з медом, що добровільно видав гр. ОСОБА_18 (а.к.п. 127, 128 т.2);
заявою потерпілого ОСОБА_11 від 22.12.2018 року начальнику Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області, якою він просить прийняти міри до невідомої особи, яка у період часу з 08.00 год. 21.12.2018 року по 09.00 год. 22.12.2018 року із його житлового будинку, що у АДРЕСА_3 , викрала металеву хвіртку вагою близько 10-35 кг чорного металу загальною вартістю 350 гривень (а.к.п. 131 т.2);
протоколом огляду місця події від 22.12.2018 року, складеного слідчим СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області з участю потерпілого ОСОБА_11 та із його добровільної згоди, встановлено проведення огляду домоволодіння останнього, що за адресою: АДРЕСА_3 , у якому виявлено відсутність хвіртки на подвір`ї (а.к.п. 132-134 т.2);
заявою гр. ОСОБА_17 від 22.12.2018 року начальнику Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області, якою останній добровільно видав працівникам поліції металеву хвіртку із чорного металу вагою 34,05 кг, які він придбав у гр. ОСОБА_4 (а.к.п. 135 т.2);
протоколами огляду предмета від 23.12.2018 року та 16.01.2019 року та фото таблицями до них, складеного слідчим СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області з участю потерпілого ОСОБА_11 , яким проведено огляд предмета хвірки металевої, що добровільно видав гр. ОСОБА_17 , під час якого ОСОБА_11 впізнав її, при якому проведено заміри останньої (а.к.п. 136-138 т.2);
висновком експерта судово-товарозначвої експертизи № 243 від 24.01.2019 року, складеного на виконання ухвали слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 18.01.2019 року, встановлено, що ринкова вартість з урахуванням зносу металевої хвіртки висотою 171 см., шириною 81 см., виготовленої з листа металу товщиною 3 мм. Та металевого кута шириною 2 см із двома кріпленнями довжиною по 44 см кожне, шириною по 5 см кожне, товщиною металу по 5 мм станом на 21.12.2018 року складає 383,60 гривень (а.к.п. 152-156 т.2);
заявою потерпілої ОСОБА_16 від 02.01.2019 року начальнику Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області, якою вона просить прийняти міри до невідомої особи, яка у період часу 30.12.2018 року по 01.01.2019 року із її житлового будинку, що у АДРЕСА_6 , викрала кури у кількості три штуки, вартістю 450 гривень (а.к.п. 157 т.2);
протоколом огляду місця події від 02.01.2019 року, складеного слідчим СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області з участю потерпілої ОСОБА_16 , з участю понятих, встановлено проведення огляду домоволодіння потерпілої ОСОБА_16 , що за адресою: АДРЕСА_6 , у якому виявлено відсутність у сараї вказаного домоволодіння трьох курей (а.к.п. 158-165 т.2);
заявою гр. ОСОБА_19 від 03.01.2019 року начальнику Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області, якою остання добровільно видала працівникам поліції трьох курей у поліетиленовому пакеті, які їй приніс ОСОБА_4 30.12.2018 року на зберігання (а.к.п. 166 т.2);
протоколом огляду предмета від 03.01.2019 року та фото таблицею до нього, складеного слідчим СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області у пристуності понятих, яким проведено огляд предметів трьох курей, що добровільно видала гр. ОСОБА_19 (а.к.п. 167-170 т.2);
висновком експерта судово-товарозначвої експертизи № 220 від 23.01.2019 року, складеного на виконання ухвали слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 18.01.2019 року, встановлено, що ринкова вартість трьох курей м`ясо-яїчної породи віком 7 місяців на 30.12.2018 року складає 396,00 гривень (а.к.п. 175-178 т.2);
заявою потерпілої ОСОБА_15 від 12.01.2019 року начальнику Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області, якою вона просить прийняти міри до ОСОБА_4 , який у кінці листопада 2018 року, перебуваючи у неї вдома, що за адресою: АДРЕСА_5 , шляхом вільного доступу, таємно викрав у неї грошові кошти у сумі 600 гривень, яка для неї є значною (а.к.п. 179 т.2);
протоколом огляду місця події від 13.01.2019 року, складеного слідчим СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області з участю потерпілої ОСОБА_15 , з участю понятих, за добровільної згоди потерпілої ОСОБА_15 , встановлено проведення огляду домоволодіння останньої, що за адресою: АДРЕСА_5 (а.к.п. 101-103 т.2, 181-184 т.2);
заявою потерпілої ОСОБА_12 від 13.02.2019 року начальнику Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області, якою вона просить прийняти міри до невідомих їй осіб, які 13.02.2019 року близько 01.00 години незаконно заволоділи її транспортним засобом мотоциклом марки «ИЖ Юпитер» (а.к.п. 185 т.2);
протоколом огляду місця події від 13.02.2019 року та фото таблицею до нього, складеного слідчим СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області з участю потерпілої ОСОБА_12 із її добровільної згоди, та за участі понятих, встановлено проведення огляду домоволодіння потерпілої ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_1 , у якому виявлено незагороджену території подвір`я, де зберігався викрадений мотоцикл марки «ИЖ Юпитер» (а.к.п. 186-191 т.2);
протоколом огляду предмета від 15.02.2019 року та фото таблицею до нього, складеного слідчим СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області у присутності понятих, яким проведено огляд предмета мотоцикла марки «ИЖ Юпитер», який було вилучено у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.к.п. 192-197 т.2);
висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 658 від 23.02.2019 року, складеного на виконання ухвали слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 21.12.2018 року, встановлено те, що ринкова вартість з урахуванням зносу на час скоєння кримінального правопорушення (14.12.2018) та станом на 17.12.2018 скляної банки об`ємом 3 літри складає 5,50 гривень; ринкова вартість на час скоєння кримінального правопорушення (14.12.2018) та станом на 17.12.2018 одного кілограма меду натурального складає 73,57 гривень; ринкова вартість з урахуванням зносу на час скоєння кримінального правопорушення (14.12.2018) та станом на 17.12.2018 одного справного металевого черпака, на дні якого з внутрішньої та із зовнішньої сторони знаходяться потертості складає 75,00 гривень; ринкова вартість з урахуванням зносу на час скоєння кримінального правопорушення (14.12.2018) та станом на 17.12.2018 однієї справної металевої каструлі, на дні якої з внутрішньої та із зовнішньої сторони знаходяться потертості складає 120,00 гривень; ринкова вартість з урахуванням зносу на час скоєння кримінального правопорушення (14.12.2018) та станом на 17.12.2018 однієї справної металевої сковороди, на дні якої з внутрішньої та із зовнішньої сторони знаходяться потертості складає 150,00 гривень; ринкова вартість з урахуванням зносу на час скоєння кримінального правопорушення (14.12.2018) та станом на 17.12.2018 однієї справної металевої каструлі, на дні якої з внутрішньої та із зовнішньої сторони знаходяться потертості складає 126,67 гривень; ринкова вартість з урахуванням зносу на час скоєння кримінального правопорушення (14.12.2018) та станом на 17.12.2018 однієї справної металевої миски, на дні якої з внутрішньої та із зовнішньої сторони знаходяться потертості складає 150,00 гривень (а.к.п. 104-111 т.2);
заявою потерпілої ОСОБА_13 від 09.03.2019 року начальнику Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області, якою вона просить прийняти міри до невідомої особи, яка у період часу з 06.03.2019 року по 07.03.2019 року, шляхом віджиму скоби навісного замка проникла у приміщення її домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_4 , та викрала велосипед червоного кольору марки «Салют», вартістю 3000 гривень (а.к.п. 200 т.2);
протоколом огляду місця події від 09.03.2019 року та фото таблицею до нього, складеного слідчим СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області з участю потерпілої ОСОБА_13 з участю понятих, встановлено проведення огляду домоволодіння потерпілої ОСОБА_13 , за добровільної згоди останньої, що за адресою: АДРЕСА_4 , у якому виявлено викрадення велосипеда потерпілої шляхом віджиму скоби навісного замка із підсобного приміщення (а.к.п. 201-208 т.2);
заявою ОСОБА_3 від 09.03.2019 року начальнику Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області, якою він добровільно видав працівникам поліції велосипед червоного кольору марки «Салют» (а.к.п.209 т.2);
протоколом огляду предмета від 20.03.2019 року та фото таблицею до нього, складеного слідчим СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області за участю потерпілої ОСОБА_13 , яким проведено огляд велосипеда червоного кольору марки «Салют», який добровільно видав ОСОБА_3 та який впізнала потерпіла ОСОБА_13 (а.к.п. 210-215 т.2)
висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 883 від 15.03.2019 року, складеного на виконання ухвали слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 14.03.2019 року, яким встановлено те, що ринкова вартість велосипеду, який був у використанні марки «Салют» станом на 07.03.2019 року з урахуванням зносу становить 1666,67 гривень. (а.к.п. 96-100 т.2)
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено події кримінальних правопорушень, винуватість обвинувачених та інші обставини визначені у ст.91 КПК України, зібрані вони у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Захисник адвокат ОСОБА_6 в судових дебатах висловила свою позицію проте, що у діях обвинувачених відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, оскільки останні хоч і заволоділи транспортним засобом мотоциклом марки «ИЖ Юпитер», який належить потерпілій ОСОБА_12 , однак умислу на те, щоб його не повертати у них не було, вони таким транспортним засобом користувалися, тому вважали, що мають право і цього разу на користування ним.
Суд не погоджується з позицією сторони захисту щодо відсутності в діях обвинувачених складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, щодо сумнівності обвинувачення в цій частині, у зв`язку з наступним.
Згідно п.1 примітки до ст. 289 КК України під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

За такого, підставою для кваліфікації діянь особи за вказаною статтею є умисне протиправне заволодіння транспортним засобом всупереч волі його власника чи користувача.

Обидва обвинувачені і ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 суду пояснили, що транспортним засобом потерпілої ОСОБА_12 вони свідомо заволоділи таємно, без її відома, оскільки напевно знали, що вона такої згоди не надасть, не дозволить їм скористатися мотоциклом, оскільки вони обидва перебували в стані алкогольного сп`яніння. Тому вони діяли таємно, вночі.

Комплекс вказаних обставин однозначно вказує на те, що обидва обвинувачених діючи саме в такий спосіб та за таких обставин, усвідомлювали протиправність заволодіння транспортним засобом потерпілої, діяли умисно щодо цього та всупереч її волі.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом злочину, передбаченого ст. 289 КК, не можна визнавати осіб, які є співвласниками або законними користувачами транспортного засобу.

За такого, лише законні підстави для користування або передбачена законом спільна власність виключає наявність в діях відповідної особи складу злочину, передбаченого ст. 289 КК України.

При цьому, право спільної власності на майно (спільної сумісної чи спільної часткової) або право законного користування майном має бути дійсним, а не уявним, мати під собою відповідні фактичні та правові підстави. Цілком очевидно, що заявлені обвинуваченими обставини придбання потерпілою транспортного засобу не могли зумовити виникнення прав користування чи спільної власності одночасно у обох обвинувачених, а з матеріалів справи однозначно слідує, що обидва обвинувачених діяли при цьому спільно з єдиним узгодженим умислом, спрямованим на протиправне вилучення належного потерпілій транспортного засобу всупереч її волі.

При цьому, відповідно до ч.3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

За такого, фактичне володіння потерпілою ОСОБА_12 мотоциклом є правомірним та не давало підстав для вилучення з її володіння всупереч її волі даного транспортного засобу. При цьому, обвинувачені розуміли та усвідомлювали, що фактично власником та володільцем даного транспортного засобу була саме потерпіла ОСОБА_12 .

За такого в діях обвинувачених наявний склад злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 .
Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_3 своїми умисними діями з корисливих мотивів незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України; таємного викрадення чужого майна (крадіжки) вчиненої повторно за попередньою змовою групою осіб та з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, тобто вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2 та 3 ст. 185 КК України.
Також, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 своїми умисними діями з корисливих мотивів незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та таємного викрадення чужого майна (крадіжки) вчиненої повторно за попередньою змовою групою осіб та з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, тобто вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2 та 3 ст. 185 КК України.
Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинених кримінальних правопорушеннях є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинених кримінальних правопорушеннях є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів щодо вчинення обвинуваченим раніше злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та який не утворює повторності, як кваліфікуючої ознаки з вчиненими обвинуваченим злочинами, передбаченими ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України.
Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Згідно матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 останній має зареєстроване місце проживання, де фактично і проживає постійно, по місцю проживання характеризується негативно, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не знаходиться, раніше до кримінальної відповідальності неодноразово притягувався, має чотирьох неповнолітніх дітей.
Згідно матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 останній має зареєстроване місце проживання, де фактично і проживає постійно, по місцю проживання характеризується негативно, строкову військову службу не проходив через стан здоровя, у лікаря нарколога на обліку не знаходиться, однак перебуває на обліку у лікаря психіатра, раніше до кримінальної відповідальності неодноразово притягувався.
Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, при призначенні покарання ОСОБА_3 , дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які не є особливо тяжкими злочинами, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, яким істотної шкоди не заподіяно, спосіб вчинення злочинів і їх мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочинів, особу винного, який не вперше притягається до кримінальної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання, пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючу покарання обставину рецидив злочинів, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за кожне із вчинених кримінальних правопорушень та остаточно на підставі ч.1 ст. 70 КК України, визначити йому покарання у виді позбавлення волі.
Так само, беручи до уваги усе вище викладене, при призначенні покарання ОСОБА_4 , дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які не є особливо тяжкими злочинами, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, яким істотної шкоди не заподіяно, спосіб вчинення злочинів і їх мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочинів, особу винного, який не вперше притягається до кримінальної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання, пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за кожне із вчинених кримінальних правопорушень та остаточно на підставі ч.1 ст. 70 КК України, визначити йому покарання у виді позбавлення волі.
Виходячи з того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 10.01.2020 року засуджені Баштанським районним судом Миколаївської області за вчинення кримінальних правопорушень за ч.3.ст.185, ч.2 ст.289 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна - кожний, суд вважає необхідним на підставі ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком .
Таке покарання буде, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів. При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання обрання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжних заходів судом не вирішувалось.
Під час вчинення кримінальних правопорушень за даним кримінальним провадженням, обвинувачений ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 були осудні у розумінні до ст. 19 КК України.

На підставі ст.100 КПК України речові докази по справі залишити їх законним володільцям.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд
Ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 02 (двох) років позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 185 КК України у виді 03 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 289 КК України у виді 05 (п`яти) років 06 (шести місяців) позбавлення волі без конфіскації майна;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 05 (п`яти) років 06 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання за цим вироком ОСОБА_3 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Баштанського районного суду Миколаївськолї області від 10.01.2020 року і остаточно визначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) роки і 09 (дев`ять) місяців без конфіскації майна з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 02 (двох) років позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 185 КК України у виді 03 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 289 КК України у виді 05 (п`яти) років 06 (шести місяців) позбавлення волі без конфіскації майна;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 05 (п`яти) років 06 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання за цим вироком ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Баштанського районного суду Миколаївськолї області від 10.01.2020 року і остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) роки і 09 (дев`ять) місяців без конфіскації майна з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рахувати з моменту їх фактичного затримання, тобто з 18.03.2019 року.
Речові докази:металевий черпак об`ємом 1 л., металеву каструлю об`ємом 3 л., металеву сковороду, алюмінієву каструлю об`ємом 5 л., алюмінієву миску об`ємом 10 л. та скляну банку об`ємом 3 л. з наявним у ній медом вагою 3,7 кг., які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_9 , залишити у її законному володінні. Металеву хвіртку, яка повернута на зберігання потерпілому ОСОБА_11 , залишити у його законному володінні. Трьох курей м`ясо-яїчної породи, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_16 , залишити у її законному володінні. Мотоцикл марки «ИЖ Юпитер», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_12 , залишити у її законному володінні. Велосипед марки «Салют», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_13 , залишити у її законному володінні.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченим, захисникам, потерпілим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Суддя