Справа № 535/226/20
Провадження № 1-кс/535/73/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року смт Котельва

Слідчий суддя Котелевського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню, внесеному 08.01.2020 року до ЄРДР за №0000012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання слідчого СВ Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 17.03.2020 року про накладення арешту на майно, погодженого цього ж числа прокурором Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у провадженні СВ Котелевського ВП ГУНП в Полтавській перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 08.01.2020 року за №0000012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

13.03.2020 року об 11:27 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. У ході затримання в присутності понятих, та захисника було проведено обшук затриманої особи, під час якого в останнього виявлено та вилучено, мобільний телефон марки «Fly», IMEІ: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , мобільні номера НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , прозорий полімерний пакет з вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленуватого кольору зовні схожої на коноплю, сірниковий коробок, котрий заповнений сірниками, банківський чек, полімерне упакування з під цукерки, куртка темно-синього кольору, та штани (джинси), які у встановленим законом порядку опечатано та скріплено підписами понятих, слідчого, захисника та затриманого ОСОБА_5 .

Враховуючи те, що вилучені у ОСОБА_5 речі, які у встановленому законом порядку опечатано та скріплено підписами понятих, слідчого, захисника та ОСОБА_5 , є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які містять інші відомості кримінально-протиправних дій, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, тобто відповідають критеріям встановленим у ст.98 КПК України, тому 13.03.2020 року вони визнані речовими доказами й на них може бути накладений арешт з метою збереження речових доказів.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України стверджується зокрема тим, що вилучені речі є рухомим майном, особа, яка ними володіє, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності можуть змінити їх вміст, знищити, перемістити у місце, яке не буде відоме органу досудового розслідування, та їх подальше ненадання зможе негативно вплинути на хід досудового розслідування.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до ч.3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна зазначаються документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Згідно з ч.3 ст.397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Ніхто на даний час не оспорює належність вилучених речей саме вказаній особі.
Відповідно до п.4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012 року, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

На даний час в органу досудового розслідування є об`єктивна потреба встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, для чого необхідним є належне зберігання вищевказаних речових доказів із метою проведення необхідних слідчих дій та проведенні з ними необхідних судових експертиз. Крім того, накладення арешту на вилучені в ході обшуку речі, є необхідним для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, а також вилучення майна є необхідним для забезпечення його зберігання до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст.100 КПК України, з метою недопущення його подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, яке може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження. Враховуючи викладене, у даному випадку доцільно застосувати спосіб арешту, що полягатиме у зберіганні речових доказів у органі, у якому функціонує слідчий підрозділ, а саме: Котелевське ВП ГУПН в Полтавській області.
Також враховуючи те, що все вищевказане тимчасово вилучене майно може містити в собі відомості, що допоможуть встановленню фактичних даних і обставин вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому вони можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також підлягатимуть відповідним експертним дослідженням, а не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що на ньому міститься та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні.

Під час судового розгляду слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав у ньому зазначених, просить задовольнити клопотання у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася. Прокурор та ОСОБА_5 про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши пояснення слідчого, слідчий суддя приходить до наступного.

На підставі ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. Особистий обшук затриманого у порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 проведений 13.03.2020 року. Наступним робочим днем є 16.03.2020 року. Однак, враховуючи, те, що слідчий СВ Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , 16.03.2020 року перебував на добовому чергуванні, та здійснював декілька виїздів на місця пригоди, він був позбавлений можливості, вчасно звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту майна. Інші слідчі, що входять до групи слідчих по вказаному кримінальному провадженні, проводили слідчі дії по інших кримінальних провадженнях. А тому, керуючись ст. 117 КПК України, вказані причини є поважними для поновлення строків подання вказаного клопотання, у зв`язку з чим вказаний строк слід поновити.
Конкретними фактами, які свідчать про те, що зазначеними вище речами користується саме ОСОБА_5 , є те, що вони були вилучені у нього в ході проведення 13.03.2020 року особистого обшуку під час затримання у порядку ст.208 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Ніхто на даний час не оспорює належність вилучених речей саме ОСОБА_5 .

Враховуючи вище викладене, приходжу до переконання, що майно, вилучене 13.03.2020 року в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять (можуть містити на собі) інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, клопотання слідчого слід задовольнити, з метою запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати. Вилучення речей у його власника, є необхідним для забезпечення їх зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій з ними, у тому числі експертиз.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи вище викладене, приходжу до переконання, що арешт на зазначені вище речові докази слід накласти до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України та/або до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку із забороною відчуження, розпорядження, користування вказаним майном.

Відповідно до п.4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012 року, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

На даний час в органу досудового розслідування є об`єктивна потреба встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, для чого необхідним є належне зберігання речових доказів із метою проведення необхідних процесуальних і слідчих дій.

Накладення арешту на вказані речові докази є необхідним для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, а також для забезпечення їх зберігання до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст.100 КПК України, щоб не допустити перешкоджанню всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження. Враховуючи викладене, у даному випадку доцільно застосувати спосіб арешту, що полягатиме у зберіганні речових доказів у органі, в якому функціонує слідчий підрозділ, а саме: у Котелевському ВП ГУПН в Полтавській області.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню, внесеному 08.01.2020 року до ЄРДР за №0000012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, - задовлльнити.
Поновити процесуальний строк слідчому СВ Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 на подання клопотання про арешт майна.
Накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 08.01.2020 року за № 0000012, на тимчасове вилучене майно, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Fly», IMEІ: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , мобільні номера НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , прозорий полімерний пакет з вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленуватого кольору зовні схожої на коноплю, сірниковий коробок, котрий заповнений сірниками, банківський чек, полімерне упакування з під цукерки, куртка темно-синього кольору, та штани (джинси), з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання, знищення, та проведення будь-яких робіт, що можуть змінити зовнішній вигляд вилученого майна, яке буде зберігатися у камері речових доказів Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, сел. Котельва, вул. Берегова, 18, до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст.100 КПК України та/або до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та власнику арештованого майна.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя