Справа № 946/733/20
Провадження № 1-кс/946/267/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.04.1987 року Ізмаїльським міським народним судом Одеської області за ч.2 ст. 206 КК України (в ред.1960 року) до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України (в ред. 1960 року) відсторонення виконання вироку;

- 27.11.1991 року Ізмаїльським міським народним судом Одеської області за ч.3 ст. 101 КК України (в ред. 1960 року) до 7 років позбавлення волі;

- 02.09.1998 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч.2 ст. 206 КК України (в ред.1960 року) до 2 років позбавлення волі;

- 10.10.2001 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч.2 ст. 141 КК України (в ред.1960 року) до 1 року 6 міс. позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України (в ред. 2001 року) - звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 25.03.2003 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, 70 КК України, (в ред.2001 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі на підставі ст. 71 КК України долучено 6 місяців за не відбуте покарання;

- 24.09.2008 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим терміном 2 роки;

- 16.03.2009 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 ст.121, ч.3 ст.185, 71 КК України, до 6 років позбавлення волі;

- 07.06.2016 року Ізмаїльським міськрайоним судом Одеської області за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 27.12.2018 року по закінченню строку відбування покарання, звільнився 27.12.2018 року по закінченню строку відбування покарання;

- 25.04.2019 року до Ізмаїльського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000423 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який перебуває на розгляді;

- 25.07.2019 року до Ізмаїльського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000863 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який перебуває на розгляді

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001261 від 12.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185КК України.

У своєму клопотанні, погодженому з прокурором, слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, та знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
Так, 12.06.2019 в період часу з 05 години 50 хвилин до 05 години 55 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні приймального відділення, комунального некомерційного підприємства «Дунайська обласна лікарня», Одеської обласної ради розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Телеграфна, 182, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли б зашкодити його злочинним намірам та діям, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, спрямованих на таємне викрадення чужого майна, пройшов до приміщення санпункту пацієнтів, де на стільці виявив та таємно викрав мобільний телефон торгової марки «Меізу-М5с», модель: «M710H LTE», золотистого кольору, вартістю 1125 гривень, який знаходився у чохлі торгової марки «Wallet» золотистого кольору, вартістю 80 гривень, в середині якого знаходилось: сім-карта мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 вартістю 75 гривень, карта пам`яті торгової марки «Good Ram microCard Class 10 UHS-1», об`ємом 32 Гб вартістю 115 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. В наслідок злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1395 гривень.
06.02.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Як посилається слідчий у своєму клопотанні, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить, що раніше ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів проти власності, на теперішній час на розгляді в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області знаходиться ряд обвинувальних актів по кримінальних провадженнях № 0000423 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, № 0000863 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.
Крім того, слідчий зазначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України, необхідно врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного офіційно безробітний, не має міцних соціальних зв`язків, без постійного місця проживання, не одружений, що може свідчити про наміри ОСОБА_5 не виконувати покладені на нього, як на підозрюваного процесуальних обов`язків.
У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити, при цьому зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 вину визнав, добровільно погодився на проведення слідчого експерименту. Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого. Зазначили, що наявні всі підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із обґрунтованістю підозри та підтвердженням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Житловий будинок, за місцем проживання підозрюваного, не придатний для життя, оскільки він після пожару.

Підозрюваний в судовому засіданні себе винним визнав. Проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати домашній арешт, зазначивши, що у нього є дружина, дочка, онука, мама, сестра. Проживає він один, але приходить до нього мати та сестра. Будинок його після пожару, але у двох кімнатах можливо проживати, вода в будинку є. Одне судове засідання він пропустив, так як був у лікарні, однак на інші судові засідання з`являвся.

Захисник наголосив на тому, що ризики не доведені, до підозрюваного може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що проти клопотання слідчого заперечує. Підозрюваний не переховувався від слідства, не перешкоджає йому, на виклики слідчого з`являється сам, нових злочинів не скоював після оголошення підозри. По іншому кримінальному провадження підозрюваному вже обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за вказаною ж адресою, однак він сплинув та прокурором не подавалося клопотання про його продовження. Підозрюваний всіляко допомагає слідству.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.
В провадженні СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали досудового розслідування за №0001261 від 12.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185КК України.

06.02.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілого; висновком судово-товарознавчої експертизи.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме - вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Наявність інших ризиків слідчим, прокурором не доведено.
При цьому, частина 1 ст.183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.
Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
У рішенні «Ноймайстер проти Австрії» ЄСПЛ зазначив, що позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у їх вчиненні, а також те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має сім`ю, соціальні зв`язки.
Слідчим суддею враховується той факт, що допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав себе винним у повному обсязі, а саме у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та добровільного погодився на проведення слідчого експерименту, в якому показав обставини вчинення ним вищевказаних злочинів; доказів вчинення будь-яких перепон у проведенні досудового розслідування слідчому судді не надано.
Виходячи з вказаного, враховуючи, обґрунтованість підозри в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, оцінюючи в сукупності обставини визначені ч.1 ст.178 КПК України, враховуючи пояснення, соціальні зв`язки підозрюваного, позицію слідчого та прокурора, на думку слідчого судді, достатнім буде застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту з 20-00 год. до 07-00 год., з покладенням обов`язків, визначених у ч.5 ст.194 КПК України.
При цьому, з огляду на особистість підозрюваного, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, суворість можливого покарання, слідчий суддя вважає за неможливе застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід. При таких обставинах, є підстави вважати, що є ризик, що при застосуванні до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, це може не запобігати ризикам вчинення іншого кримінального правопорушення.
Таким чином, слідчим та прокурором не доведено у даному випадку, з урахуванням зазначених вище обставин у сукупності, необхідності застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не обґрунтовано неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, а саме - запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Крім того, слідчий суддя наголошує, що обрання запобіжного заходу не має на меті покарання підозрюваного, а обраний запобіжний захід має слугувати забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням ризикам, встановленим статтею 177 КПК України.
Виходячи з вказаного, на думку слідчого судді, достатнім буде застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20:00 години до 07:00 години строком на 59 днів, з покладенням обов`язків, визначених у ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20:00 години до 07:00 години строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) не залишати місце фактичного проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з 20:00 години до 07:00 години.

2) прибувати до слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області за першою вимогою;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 59 (п`ятдесят дев`ять) днів і обчислюється з 07.02.2020 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію 05 квітня 2020 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 11.02.2020р. о 10:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1