КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваної ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні прокурора другого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.02.2020 відмовлено у задоволені клопотання слідчого другого слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погодженого прокурором другого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00 год. по 06.00 год. наступного дня, у межах строку досудового розслідування, тобто до 25.04.2020.

Покладено на підозрювану ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 3) утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі паспорти громадянина України для виїзду за кордон на прізвище ОСОБА_10 (NFX796352 від 07.11.2019) та на прізвище ОСОБА_11 ( НОМЕР_1 від 25.07.2015), а також паспорт громадянина Ізраїлю на ім`я ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 № НОМЕР_2 від 02.05.2019; 5) носити електронний засіб контролю.
Визначено строк дії ухвали в межах двохмісячного строку до 25.04.2020 включно.

Ухвалено передати ухвалу для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_7 .

Контроль за виконанням вказаної ухвали покладено на прокурора ОСОБА_8 .

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні прокурор другого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, та застосувати щодо підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000956 ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Крім того, 17.03.2020 від прокурора у кримінальному провадженні прокурора другого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначав, що та обставина, що ОСОБА_7 не було затримано у порядку ст. 208 КПК України, не впливає на наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя помилково послався на позитивну характеристику ОСОБА_7 , оскільки вона видана депутатом Індустріального району м. Дніпра, та викликає сумніви щодо її достовірності, так як підозрювана зареєстрована, проживає та здійснює свою професійну діяльність у інших районах м. Дніпра.

Крім того, твердження, наведені у даній характеристиці, щодо професійності та сумлінності виконання ОСОБА_7 своєї роботи, спростовуються фактами неодноразового притягнення її до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері надання публічних послуг та прийняттям органами юстиції України рішень про анулювання її свідоцтва про права на зайняття нотаріальною діяльністю.
Слідчий суддя помилково зазначив, що підозрювана вперше притягується до кримінальної відповідальності, оскільки ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2020 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строків давності, а ОСОБА_14 звільнено від кримінальної відповідальності. Дану ухвалу представником потерпілого оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, на теперішній час апеляційний розгляд справи триває.
Крім того, 12.12.2019 прокуратурою Полтавської області скеровано до суду обвинувальний акт стосовно ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 206-2 КК України.

На думку прокурора, обставини наявності у підозрюваної місця проживання, місця реєстрації та перебування у неї на утриманні батька пенсійного віку, який є інвалідом 2 групи, не мають вирішального та категоричного значення для відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який не підтримав апеляційну скаргу з доповненнями прокурора ОСОБА_8 з тих підстав, що на момент розгляду даної апеляційної скарги закінчився строк дії ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.02.2020, пояснення підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора з доповненнями, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань знаходиться кримінальне провадження № 0000956 від 04.11.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 365-2, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 388, ч. 4 ст. 426-1 КК України.
25.02.2020 о 14 год. 18 хв. ОСОБА_7 вручено повідомлення, складене слідчим другого слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , та погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про підозру в складанні, видачі приватним нотаріусом завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення та надають певні права, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 358 КК України, та у зловживанні своїми повноваженнями нотаріуса та державного реєстратора з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 365-2 КК України.

27.02.2020 слідчий другого слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором другого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 102 000, 00 гривень, та покладенням на неї, у разі внесення застави, наступних обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілою іншим підозрюваним; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі паспорти громадянина України для виїзду за кордон на прізвище ОСОБА_10 ( НОМЕР_3 від 07.11.2019) та на прізвище ОСОБА_11 ( НОМЕР_1 від 25.07.2015), а також паспорт громадянина Ізраїлю на ім`я ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 № НОМЕР_2 від 02.05.2019; носити електронний засіб контролю.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.02.2020 відмовлено у задоволені клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00 год. по 06.00 год. наступного дня, у межах строку досудового розслідування, тобто до 25.04.2020, та покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з того, що прокурором не доведено обставин про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Урахувавши дані про особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах провадження відсутні достатні дані стосовно можливості переховування підозрюваної від органів досудового слідства та суду та перешкоджання встановленню істини в кримінальному провадженні.
З таким висновком погоджується і колегія суддів.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, прокурор доведе обставини про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе обставини, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений у клопотанні.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею інкримінованих їй злочинів, однак при цьому прокурором та слідчим не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Враховуючи відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України в сукупності тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , розмір покарання, який загрожує останній уразі доведення її винуватості, конкретні обставини справи, а також дані про особу підозрюваної, а саме її вік, стан здоров`я, спосіб життя, зокрема те, що підозрювана не була затримана органом досудового розслідування, позитивно характеризується, має місце реєстрації та постійне місце проживання, має на утриманні батька пенсійного віку, який є інвалідом 2 групи, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Як під час розгляду судом першої інстанції клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і під час апеляційного розгляду, стороною обвинувачення не доведено обставин, які дають підстави для висновків, що інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, наведеним слідчим у клопотанні, не забезпечать виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, та які б виправдовували обмеження права підозрюваної на свободу.
Враховуючи наведене, а також ту обставину, що прокурор у судовому засіданні не підтримав доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого та дійшов вірного висновку про можливість застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на певний час доби, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора другого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2020 року, якою застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00 год. по 06.00 год. наступного дня, у межах строку досудового розслідування, тобто до 25.04.2020, із покладенням на підозрювану ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3