ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/5846/19
Провадження № 1-кп/210/435/20

"15" квітня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002983 від 11.10.2016 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, українець, громадянина України, освіта повна вища, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
В період часу з 12.08.2015 року по 07.10.2016 року ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді заступника командира з озброєння у військовому званні молодший лейтенант проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_3 , де діючи умисно під час місцезнаходження у даній дислокації знайшов 44 бойові проміжні патрони центрального бою зразка 1974 року калібру 5.45 мм, 4 пістолетні патрони 9х19 мм Parabellum та 334 одиниці вибухової речовини. Після чого, 07.10.2016 року на підставі наказу Президента України ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та достовірно знаючи, що у нього немає дозволу передбаченого п. 2 положення «Про дозвільну систему» та п.1 переліку «Видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України 17.06.1992 року без передбаченого законом дозволу будучи демобілізованим направився до адреси свого мешкання: АДРЕСА_4 , де незаконно почав зберігати 44 бойові проміжні патрони центрального бою зразка 1974 року калібру 5.45 мм виготовлені промисловим способом, призначені до стрільби з бойової нарізної зброї вогнепальної зброї автоматів АК-74, АКС-74, АКС-74У, ручних кулеметів РПК-74 та їх модифікації калібру 5.45мм, які на підставі висновку експерта №14/3.2-2902 від 16.11.2016 року є боєприпасами, 4 пістолетні патрони 9х19 мм Parabellum, призначені до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї пістолетів Beretta 92, CZ 75, Walter P38, Glock 17, ПП-19, пістолетів кулеметів Scorpion EVOIII, Steyr TMP та інших калібру 9х19 мм Parabellum, які відповідно до висновку експерта №14/3.2-2902 від 16.11.2016року є боєприпасами, 334 одиниці речовини, яка відповідно до висновку експерта №1/5.1/3159 від 28.08.2019 є вибуховою речовиною одноосновним бездимним порохом.

Так, 11.10.2016 року приблизно о 01.00 годин ОСОБА_4 , продовжуючи незаконно зберігати бойові припаси і вибухову речовину знаходився у приміщенні квартири АДРЕСА_5 , де в ОСОБА_4 виник конфлікт із його колишньою дружиною, в результаті чого вона повідомила про даний факт працівників Металургійного відділення поліції Криворізького відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, по приїзду яких в ході встановлення слідчо-оперативною групою точних обставин події у приміщенні однієї з кімнат вищевказаної квартири було виявлено та вилучено 44 бойові проміжні патрони центрального бою зразка 1974 року калібру 5.45 мм виготовлені промисловим способом, призначені до стрільби з бойової нарізної зброї вогнепальної зброї автоматів АК-74, АКС-74, АКС-74У, ручних кулеметів РПК-74 та їх модифікації калібру 5.45 мм, які на підставі висновку експерта №14/3.2-2902 від 16.11.2016 року є боєприпасами, 4 пістолетні патрони 9х19 мм Parabellum, призначені до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї пістолетів Beretta 92, CZ 75, Walter P38, Glock 17, ПП-19, пістолетів кулеметів Scorpion EVOIII, Steyr TMP та інших калібру 9х19 мм Parabellum, які відповідно до висновку експерта №14/3.2-2902 від 16.11.2016 року є боєприпасами, 334 одиниці речовини, яка відповідно до висновку експерта №1/5.1/3159 від 28.08.2019 року є вибуховою речовиною одноосновним бездимним порохом, які останній умисно незаконно придбав, зберігав у приміщенні зазначеної квартири.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками незаконне зберігання, придбання бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю. Надав свідчення, які за своїм змістом відповідають фактичним обставинам пред`явленого обвинувачення, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчинених діянь, просив суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно з ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Згідно з ст.67 КК України, обставини, що обтяжують покарання не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який вину визнав, у вчиненому розкаявся, знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з 2017 року з приводу неврастенії в особи з акцентуацієй характеру по емоціонально-нестабільному типу (Т.2 а.п. 102), під наглядом лікаря нарколога не перебував та не перебуває (Т.2 а.п. 104), інвалідом не являється, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 (Т.1 а.п.35), раніше не судимого (Т.2 а.п. 98).

Беручи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, досудову доповідь, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ними нових злочинів.

У судовому засіданні 20.02.2020 року обвинувачений ОСОБА_4 подав письмову заяву про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки є учасником бойових дій.

Вирішуючи вказане клопотання, суд виходить з наступного.

07.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році», від 22.12.2016 року №1810-VIII.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Статтею 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року визначено, що особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчинені злочину, який не є особливо тяжким проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим ч. 2, 3, 4 ст. 409, ст. 410, ч. 2, 3, 4 ст. 411 КК України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій.

Обвинувачений у судовому засіданні просив суд звільнити його від покарання згідно зі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Судом встановлено, що ОСОБА_4 брав безпосередньо участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій, злочин вчинено ним до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», що підтверджується відповідним матеріалами кримінального провадження (Т.1. а.п 36-38) та посвідченням учасника бойових дій (Т.1 а.п. 34).

Обставин, передбачених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», які виключають застосування амністії щодо ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що на обвинуваченого поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання на підставі ст. 2 цього Закону.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити в порядку ст. ст. 122, 124-126 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирати.

На підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 № 1810-VIII, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного цим вироком покарання, у зв`язку з амністією.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати при проведенні експертизи (висновок експерта №14/3.2/2902 від 16.11.2016 року) в розмірі 880 (вісімсот вісімдесят) гривень 40 (сорок) копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати при проведенні експертизи (висновок експерта №28/3.1./948 від 05.08.2049 року) в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 (чотири) копійки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати при проведенні експертизи (висновок експерта №1/5.1/3159 від 28.08.2019 року) в розмірі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 (вісім) копійок.

Речові докази:

- 26 бойових проміжних патронів центрального бою зразка 1974 року калібру 5,45 мм. та 18 стріляних гільз проміжних патронів центрального бою зразка 1974 року калібру 5,45 мм., які упаковано до спецпакету НПУ №ЕХРТ0206976 та передані на зберігання до камери схову Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироку законної сили, знищити;

- 4 (чотири) гільзи, 3 (три) кулі, які упаковані до спецпакету НПУ №2607501 та передані на зберігання до камери схову Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили, знищити;

- 331 (триста тридцять одна) гранула, що є вибуховою речовиною одоосновним бездимним порохом з первинним пакуванням упакована до спецпакету НПУ № ЕХРТ0206535, які передано на зберігання до камери схову Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили, знищити.

Матеріали кримінального провадження №0002983, залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/5846/20, провадження №1-кп/210/435/20.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1