Справа № 461/4796/20
Провадження № 1-кс/461/4082/20
УХВАЛА
19.06.2020 року м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Галицького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 04 червня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у межах кримінального провадження №0005683 від 28 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 від 04 червня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні та зобов`язати вирішити питання процесуальної участі в статусі потерпілого ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні. Свої вимоги мотивує тим, що дане кримінальне провадження відкрите за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. 29 січня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого з клопотанням про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні. Зазначає, що слідчим булонеодноразово винесено постанови про відмову у визнанні його потерпілим, останню 04 червня 2020 року. Вважає, що таке рішення слідчого є необґрунтованим, незаконним та таким, що порушує його права та законні інтереси. Просить скаргу задовольнити.
ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.
Слідчий та прокурор у судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, їх відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності слідчого та прокурора на підставі наявних у справі матеріалів.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Встановлено, що в провадженні слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження за №0005683 від 28 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.
ОСОБА_3 02 червня 2020 року звернувся до слідчого з клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні. Проте, слідчим 04 червня 2020 року винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання.
Згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Слідчий суддя зазначає, що для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документу. Разом з тим ч.5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Тому, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду даної категорії справ.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим.
У своїй заяві ОСОБА_3 зазначає, що внаслідок вчинення даного кримінального правопорушення йому було завдано матеріальну шкоду, оскільки його було звільнено із займаної посади.
Слідчий суддя зазначає, що постанова слідчого ОСОБА_4 від 04 червня 2020 року є необґрунтованою, оскільки слідчим не перевірено факту завдання шкоди, її розміру та характеру.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу необхідно задовольнити, постанову слідчого від 04 червня 2020 року скасувати та зобов`язати слідчого вирішити питання процесуальної участі в статусі потерпілого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 55, 56, 94, 220, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Галицького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 04 червня 2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у межах кримінального провадження №0005683 від 28 грудня 2019 року.
Зобов`язати слідчого вирішити питання процесуальної участі в статусі потерпілого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні та повідомити заявника про прийняте рішення.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1