Справа № 465/2681/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1346/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у кримінальному проваджені про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого
ОСОБА_10 ОСОБА_11 ,
апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 на вирок Франківського районного суду м.Львова від 11 вересня 2019 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Франківського районного суду м.Львова від 11 вересня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
Звільнено ОСОБА_6 від призначеного за цим вироком покарання на підставі п. "в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 300 000 (триста тисяч гривень) грн. заподіяної моральної шкоди.
В решті заявлених вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_6 витрати на залучення експертів пов`язаних із проведенням експертиз на загальну суму 3013 (три тисячі тринадцять гривень) грн. 50 коп. в дохід держави.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно з вироком ОСОБА_6 18 лютого 2014 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ-21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 у м. Львові по вулиці Науковій у напрямку до вулиці Стрийської, при проїзді її ділянки в районі будинку № 7-Б, порушив вимоги Р 1 п, 1.5; Р 2 п. 2.3 б), д); Р 10 п. 10.1; Р 12 п. 12.3 Правил дорожнього руху. Дані порушення виразилися в наступному: ОСОБА_6 проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін під час виконання повороту ліворуч при виїзді із розриву у роздільному газоні на проїзну частину дороги, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді виходу на проїзну частину дороги пішохода ОСОБА_12 справа наліво по ходу його переміщення, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, що призвело до створення аварійної обстановки і, як наслідок, до наїзду на неї.
Внаслідок наїзду, ОСОБА_12 , згідно висновку експерта №163/2014 судово-медичної експертизи від 18 березня 2014 року, отримала відкриту черепно-мозкову травму у вигляді багатоуламкових переломів верхніх стінок обох очниць, лінійного перелому середньої черепної ямки, котрий проходить від лівої скроневої кістки через ділянку турецького сідла в праву середню ямку де сліпо закінчується та перелому потиличної кістки, котрий кругоподібно охоплює великий овальний отвір черепу та продовжується у задню черепну ямку зліва, де й сліпо затухає; темно-вишневих крововиливів в м`які мозкові оболонки обох лобних, тім`яних, правої скроневої ділянок, в ділянці правого мозочка по задньо-нижній поверхні та дифузно на основі головного мозку; крововиливу в ділянці правої півкулі мозочка з частковим розможенням тканини його; крововиливу в м`які тканини потиличної ділянки голови; забійної рани в потиличній ділянці голови зліва, синців на верхніх повіках обох очей, синців на переніссі та на кінчику носа. Вказана черепно-мозкова травма утворилась від контакту з тупими предметами, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент її спричинення та перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.
Таким чином, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, так як ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілій ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження та спричинило смерть останньої.
На вирок суду представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати даний вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування покликається на те, що вищенаведений вирок є необґрунтований, несправедливий, незаконний та такий, який ухвалений за результатами однобічного і неповного судового розгляду, та при його ухваленні судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Звертає увагу, що єдина процесуальна дія, яка вчинена суддею після нового розподілу справи є допит обвинуваченого ОСОБА_6 . Крім цього, в судове засідання, яке відбулось 05 вересня 2019 року не прибув потерпілий ОСОБА_10 у зв`язку з тим, що він не був належним чином повідомлений про дату і час судового розгляду, а тому з`ясування обставин та перевірки їх доказами, а також судові дебати проведено без потерпілого. Апелянт підкреслює, що суд першої інстанції самостійно з власної ініціативи за відсутності згоди на це сторін кримінального провадження, зокрема потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду, що підтверджується журналом та звукозаписом судового засідання від 05 вересня 2019 року.

25 листопада 2019 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в частині цивільного позову від представника ПрАТ «СК «ВУСО» ОСОБА_13 в якому вказує, що судом першої інстанції вірно визначені правовідношення та норми матеріального права, щодо прийняття рішення в частині цивільного позову, в рамках кримінального провадження. Також, підкреслює, що цивільним відповідачем надано до суду першої інстанції доводи, про те, що цивільно-правові спори, за участю страховика юридичної особи, не розглядаються під час кримінального провадження. Крім цього, цивільні позови до страховика не розглядаються у кримінальному провадженні, про, що свідчить стала судова практика та відповідні висновки Верховного суду з цього питання обов`язкові для застосування як норми права. Також, представник ПрАТ «СК «ВУСО» ОСОБА_13 просить розгляд апеляційної скарги проводити за відсутністю представника цивільного відповідача.

10 лютого 2020 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшла заява потерпілого ОСОБА_10 про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_7 , яка заперечила проти поданої апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, з наступних підстав.

Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Проте таких імперативних вимог кримінального процесуального закону України суд першої інстанції під час судового розгляду не дотримався.

Так, 18 червня 2018 року після зміни складу суду під час першого судового засідання, потерпілий ОСОБА_10 заявив про розгляд справи з початку, а його представник ОСОБА_14 підтримав позицію потерпілого. Заслухавши думку сторін, суд першої інстанції прийшов висновку про проведення підготовчого судового засідання та призначення справи на до судового розгляду (т.4 а.с.59-60).

В наступному судовому засіданні суд першої інстанції встановив порядок дослідження доказів запропонований стороною обвинувачення, а саме допит обвинуваченого, розгляд цивільного позову, огляд висновку судово-технічної експертизи та витрат на залучення експерта, документи щодо речових доказів та характеризуючи дані на особу обвинуваченого ОСОБА_6 (т.4 а.с.81).

Проте, як вбачається із матеріалів справи, зокрема із журналу та звукозапису судового засідання від 5 вересня 2019 року суд першої інстанції допитав лише обвинуваченого ОСОБА_6 (т.4 а.с.117-120).

Таким чином, суд першої інстанції у вироку Франківського районного суду м.Львова від 11 вересня 2019 року щодо ОСОБА_6 посилається на докази, які не були предметом безпосереднього дослідження в судових засіданнях, що є порушення вимог КПК України.

Крім цього, колегія суддів прийшла до переконання, що судове провадження здійснено за відсутності потерпілого ОСОБА_10 .

З журналу судового засідання від 5 вересня 2019 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 не був присутній під час судового розгляду, крім цього, в матеріалах справи не має жодних даних про його виклик в судове засідання, а тому такий не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до вимог ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 КПК України.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню: якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Таким чином, суд при розгляді справи допустив істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, що відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 412 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного вироку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок Франківського районного суду м.Львова від 11 вересня 2019 року щодо ОСОБА_6 необхідно скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, який слід провести з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

При новому розгляді кримінального провадження слід усунути виявлені порушення кримінального процесуального закону, викладені в мотивувальній частині ухвали, належним чином вмотивувати рішення на підставі досліджених безпосередньо судом доказів та постановити в справі законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 задоволити.

Вирок Франківського районного суду м.Львова від 11 вересня 2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у Франківському районному суді м.Львова.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4