Номер провадження: 11-сс/813/2101/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 к,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.12.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного за ч.3 ст.365-2 КК України у кримінальному провадженні №0000142 внесеному до ЄРДР 15.08.2018 року,
установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване наявністю у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також неможливістю застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів з метою запобігання наявним ризикам.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління Служби безпеки України в Одеській області відносно ОСОБА_7 , та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, строком на 60 днів, тобто до 03.02.2020 року.
Рішення слідчого судді мотивоване тим, що у клопотанні слідчого не міститься обґрунтування ризиків, які виправдовують застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий ґрунтує свої доводи лише на припущеннях.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі прокурор, вважаючи, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, посилається на те, що суд, враховуючи обґрунтованість підозри, не врахував обставини правопорушення, інкримінованого підозрюваному.

На думку прокурора, судом не враховано, що:

- ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні двох епізодів тяжких корупційних злочинів;

- ОСОБА_7 , протягом 2019 року було ще повідомлено про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень, вказує на існування ризику вчинення ним іншого або аналогічного кримінального правопорушення, ризику ухилення або переховування від органу досудового розслідування та суду;

- на даний час не встановлено місце знаходження документів у даному провадженні, а відтак існує ризик їх знищення підозрюваним.

Крім того, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала не містить в собі номеру кримінального провадження слідчих органів, що на думку апелянта є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

За вказаних обставин прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими та суперечать фактичним обставинам справи.

Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою.
Зазначена підозра не є на даний час предметом оскарження в апеляційному порядку та повністю підтверджується матеріалами, зібраними у ході досудового розслідування, перелік яких наявний в клопотанні прокурора відносно ОСОБА_7 (а.с 12-18).

Разом з тим, слідчий суддя обґрунтовано зазначив в ухвалі, що в судовому засіданні сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованому йому злочину, однак не обґрунтувала ризики, які виправдовують застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

Так, на переконання колегії суддів, в зазначеному кримінальному провадженні існує доведений органом досудового розслідування ризик того, що підозрюваний може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, обумовлений тим, що: він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна або без такої.
Водночас, апеляційний суд не погоджується із думкою прокурора про наявність в зазначеному провадженні ризику знищення чи спотворення документів у даному кримінальному провадженні, оскільки такі твердження є голослівними та матеріалами провадження не підтверджується.

Прокурором в судовому засіданні підтверджено, що підозрюваний ОСОБА_7 у даний час не працює (звільнений), також встановлено, що у житловому приміщенні, де мешкає підозрюваний вже проводився обшук, а відтак доступу до речей та документів у підозрюваного відсутній.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи прокурора щодо вищезазначеного ризику, оскільки для запобігання зазначеного ризику, органом досудового розслідування вже проведені певні слідчі (розшукові) дії.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо відсутності в оскаржуваній ухвалі номеру кримінального провадження слідчих органів апеляційний суд вважає надуманими з огляду на наступне.

Порядок розгляду клопотання слідчого про затримання особи, застосування до особи запобіжного заходу та необхідний зміст ухвали слідчого судді передбачений Главою 18 КПК України, зокрема, пунктом 1 частини 1 статті 196 цього Кодексу чітко визначено перелік необхідних даних, які слідчий суддя має зазначити в ухвали про обрання особі запобіжного заходу, а саме: кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є необґрунтованими та не узгоджуються з вищезазначеною нормою КПК України.

Натомість, апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що підозрюваний; не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, зокрема, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, та дружину, яка у даний час не працює та потребує догляду у зв`язку із хворобою; самостійно з`явився в судове засідання для розгляду клопотання слідчого про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою; не порушує встановлені оскаржуваною ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту обов`язки та самостійно з`явиася в судове засідання апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги прокурора.

Також, прокурором не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_7 умов обраного йому оскаржуваною ухвалою запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що застосований відносно нього слідчим суддею запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час в достатній мірі може забезпечити належну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування.

Отже, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України, наявність в зазначеному кримінальному провадженні доведеного ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також характеристику особи підозрюваного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час є обґрунтованим.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст. ст. 181, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.12.2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , підозрюваного ч.3 ст.365-2 КК України у кримінальному провадженні №0000142 внесеному до ЄРДР 15.08.2018 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4