ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/542/ 20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 639/165/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(про відмову у відкритті провадження)

23 квітня 2020 року м. Харків
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 лютого 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою та продовження застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацита Ворошиловградської області УССР, який розшукується компетентними правоохоронними органами Російської Федерації, -
встановив:
18.02.2020 р. до Харківського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 лютого 2020 року у справі № 639/165/20.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2020 р. дана справа № 639/165/20 передана на розгляд судді ОСОБА_6 , у складі колегії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
Після звільнення з посади судді за заявою про відставку головуючого -судді ОСОБА_6 , відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 09 квітня 2020 року №919/0/15-20, вказана справа протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2020 р. розподілена на суддю ОСОБА_2 .
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання начальника відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою та продовження застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацита Ворошиловградської області УССР, який розшукується компетентними правоохоронними органами Російської Федерації.
Не погодившись із вказаною ухвалою слідчого судді, прокурор відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 лютого 2020 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.
Статтею 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 9 ст. 584 КПК України, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором.
Згідно ч. 7 ст. 583 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, до якої застосовано тимчасовий арешт, її захисником чи законним представником, прокурором, крім ухвал слідчого судді про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту, про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту, які оскарженню не підлягають.
Ст.ст. 307, 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, а стосовно рішень щодо екстрадиційного арешту ч.7 ст. 583 та ч. 9 ст. 584 КПК України
Аналізуючи зміст вищевказаних норм, дійшов висновку, що чинним Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено оскарження ухвали слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження застосування екстрадиційного арешту.
Прокурор в своїй скарзі не навів чіткого посилання на норми КПК України, якими передбачено можливість оскарження ухвали слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження застосування екстрадиційного арешту.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Згідно ч. 5 ст. 399 КПК України копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Керуючись ч.1 ст.9, ст.309, ст.307, ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя,-
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 лютого 2020 року.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку згідно до положень ст. ст. 424, 426 КПК України.

Суддя ОСОБА_2