Справа № 215/7079/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року Слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність слідчого Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяв про кримінальні правопорушення від 05.11.2019 та від 21.11.2019,

ВСТАНОВИВ:
03.12.2019 ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на дії та бездіяльність слідчого Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальні правопорушення від 05.11.2019 та від 21.11.2019 та просить визнати протиправними дії та бездіяльність компетентної особи Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, що проявились у невнесенні відомостей у ЄРДР за його заявами від 05.11.2019 та від 21.11.2019; зобов`язати компетентну особу Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості у ЄРДР за його заявами від 05.11.2019 та від 21.11.2019 та розпочати досудове розслідування. При цьому скаржник зазначає, що 05.11.2019 він подав до Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області заяви від свого імені та від імені своєї малолітньої дитини щодо притягнення до відповідальності за службову недбалість відповідно до ст.367 та невиконання рішення суду за ч.2 ст.382 КК України головного державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу ОСОБА_5 , доказом чого є ухвала Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, де з`ясовано і прямо вказано обставини та вчинені незаконні дії зазначеної особи. Скаржник вважає, що держвиконавець ОСОБА_5 своїми умисними діями, що полягли у неналежному виконанні службових обов`язків та невиконанні судового рішення, перебуваючи на державній службі у робочий час скоїла дії, за які у Кримінальному Кодексі України передбачена відповідальність. Проте, відомості, зазначені в заявах скаржника до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

Заслухавши скаржника, який підтримав скаргу, та прокурора, який заперечував проти неї, дослідивши матеріали справи за скаргою, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, окрім іншого, можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно зі статтею 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Слідчий суддя звертає увагу, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які, дійсно, свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Отже, за законом до ЄРДР вносяться відомості про злочини (кримінальне правопорушення).

Відповідно до ст.11 КК України злочином є передбачене кримінальним кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, чинним КК України передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше.

У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать дійсно про ознаки того чи іншого злочину, то підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочини і тільки такі заяви чи повідомлення повинні вноситися до ЄРДР. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до ЄРДР.

Слідчим суддею встановлено, що 05.11.2019 ОСОБА_3 звернувся до Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявами про вчинення кримінальних правопорушень державним виконавцем Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу ОСОБА_5 , стосовно повернення нею без виконання виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Зазначені дії державного виконавця скаржником були оскаржені в суді та ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.10.2019 визнані неправомірними та зобов`язано головного державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу ОСОБА_5 скасувати повідомлення б/н від 25.09.2019 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та прийняти до виконання виконавчий лист №215/2861/17 від 01.03.2018, виданий Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.6-7, 8-9).

На думку ОСОБА_3 , вищевказані дії державного виконавця мають ознаки злочинів, передбачених ст.367 та ч. 2 ст. 382 КК України.

При цьому, скаржник ОСОБА_3 доказів звернення 21.11.2019 до поліції з заявою про внесення відомостей у ЄРДР та притягнення до кримінальної відповідальності державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу не подав, а тому вказана заява слідчим суддею не досліджується.

З досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що викладені в заяві обставини, стосуються труднощів при виконанні виконавчого листа №215/2861/17 від 01.03.2018, виданого Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Проте такі правовідносини носять цивільно-правовий характер і підлягають вирішенню у порядку розділів VI-VII ЦПК України.

Скарга містить посилання на вищезгадану ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.10.2019, в якій встановлено, що «головним державним виконавцем Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу ОСОБА_5 при винесенні 25.09.2019 повідомлення про повернення виконавчого документа стягуавчу без прийняття до виконання взагалі проігноровано та не враховано імперативні приписи ч.3 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», за якими виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється за місцем вчинення таких дій».

При цьому у скарзі не зазначено жодної обставини, яка б могла свідчити про вчинення державним виконавцем кримінального правопорушення.

Так, кримінальна відповідальність за ч. 367 КК України настає за ознаками службової недбалості, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, або за те саме діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Безпосереднім об`єктом злочину є встановлений порядок службової діяльності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.

Об`єктивну сторону службової недбалості складає сукупність трьох ознак: 1) діяння у формі невиконання чи неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них (дія чи бездіяльність); 2) суспільно небезпечні наслідки у виді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб (ч. 1 ст. 367 КК) або тяжкі наслідки (ч. 2 ст. 367 КК); 3) причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 382 КК України настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинені службовою особою.

Об`єктом злочину є порядок діяльності суду як органу правосуддя, що передбачає точне і своєчасне виконання його рішень.

Об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, передбачає відповідальність за умисне невиконання ухвали суду.

У відповідності зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Отже, враховуючи вище наведене та виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, до ЄРДР вносяться відомості про обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, судом встановлено, що заява ОСОБА_3 не містить в собі необхідних та достатніх відомостей щодо ознак злочинів, передбачених як ст.367 КК України, так і ч. 2 ст. 382 КК України.

Звертаючись до Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області розпочати досудове розслідування по вчиненим злочинам, передбаченим ст.367 КК України за ознакою службової недбалості, скаржник не зазначає про суспільно небезпечні наслідки зазначеного діяння, а за ч. 2 ст. 382 КК України, не вказує, в чому полягає умисел державного виконавця щодо невиконання рішення суду. Тобто скаржником не наведено жодних даних про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, а лише зазначено про неналежне виконання своїх службових повноважень державним виконавцем шляхом направлення на його адресу повідомлення про повернення без виконання виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, що вже було визнано неправомірним у порядку розгляду скарг на дії та бездіяльність державного виконавця.
Заява про злочин не підтверджена необхідними доказами, оскільки з досліджених в судовому засіданні матеріалів скарги не встановлено та не доведено, що державний виконавець Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу ОСОБА_5 вчинила злочини, передбачені ст. 367 КК України та ч. 2 ст. 382 КК України.

Слідчий суддя приходить до висновку, що доводи ОСОБА_3 про невнесення відомостей в ЄРДР є передчасними, не доведені жодними доказами зі сторони скаржника, та спростовані дослідженими письмовими доказами.

А тому, такі відомості, що містяться в заяві ОСОБА_3 від 05.11.2019 не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення злочину державним виконавцем ОСОБА_5 за ст. 367 КК України та ч. 2 ст. 382 КК України. Так само, як із тексту заяви та скарги ОСОБА_3 не вбачається фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину державним виконавцем Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу ОСОБА_5 за ст. 367 КК України та ч. 2 ст. 382 КК України).

Окрім того, слідчий суддя звертає увагу скаржника на те, що відносини, які склалися між ним та державним виконавцем ОСОБА_6 з приводу виконання виконавчого листа №215/2861/17 від 01.03.2018, виданого Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, носять цивільно-правовий характер, для вирішення яких потрібно звертатися до суду в разі приватного звернення.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 в частині зобов`язати компетентну особу Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області внести його заяву про злочин до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, є передчасною та безпідставною.

Додатково слідчий суддя зазначає, що сама по собі незгода скаржника з процесуальними діями чи бездіяльністю державного виконавця не вказує на наявність ознак кримінального правопорушення і не є підставою для внесення в ЄРДР відомостей про вчинення ним кримінального правопорушення.

Щодо вимоги скаржника визнати протиправними дії та бездіяльність компетентних осіб Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя відмічає наступне.

Жодних доказів на підтвердження неправомірності дій та бездіяльності посадових осіб Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області в матеріалах скарги не міститься. Також необхідні та належні докази на підтвердження неправомірної бездіяльності не надані скаржником під час судового засідання.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

А отже, положення ст. 307 КПК України, не наділяє правом слідчого судді, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, постановляти ухвалу про визнання неправомірною дій та бездіяльності компетентних осіб Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області. Тому в цій частині скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що вимоги, які заявлені в скарзі ОСОБА_3 на бездіяльність компетентних осіб Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області є необґрунтованими та передчасними, отже у їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії та бездіяльність слідчого Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяв про кримінальні правопорушення від 05.11.2019 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя