ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області Справа № 477/555/20
Провадження 1-кп/477/165/20
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу

06 квітня 2020 року Жовтневий районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні у залі засідань суду в місті Миколаєві клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання захисника адвоката ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001094 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , відносно якого продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 06 квітня 2020 року включно,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122, частиною 4 статті 296, частиною 2 статті 345 КК України,

ОСОБА_6 , відносно якого продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 06 квітня 2020 року включно,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 296, частиною 2 статті 345 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
30 березня 2020 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області на розгляд надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 122, частиною 4 статті 296, частиною 2 статті 345 КК України та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених частиною 4 статті 296, частиною 2 статті 345 КК України, яке було передано на розгляд судді Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_9 .
Суддею ОСОБА_9 у вказаному провадженні заявлено самовідвід, який ухвалою суду від 02 квітня 2020 року задоволений.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 квітня 2020 року, указана судова справа розподілена судді ОСОБА_1 .
Ухвалою судді від 03 квітня 2020 року по кримінальному провадженню призначене підготовче судове засідання на 06 квітня 2020 року.
До початку проведення підготовчого судового засідання через канцелярію суду 06 квітня 2020 року надійшло клопотання прокурора ОСОБА_7 про обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У підготовче судове засідання 06 квітня 2020 року не з`явились потерпілі, відомості про вручення їм повідомлень про дату, час і місце судового засідання відсутні.

Також, у підготовче судове засіданні не з`явився захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 , який про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, однак обвинувачений ОСОБА_8 просив провести судове засідання за відсутності його захисника.

Згідно частини другої статті 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Глава 27 «Підготовче провадження» КПК України не містить положень щодо дій суду в разі неявки будь-якого учасника справи, визначеного в частині другій статті 314 КПК України.
Наслідки неявки таких учасників відображені в Главі 28 «Судовий розгляд» (статті 323-325 КПК України).
Згідно частини першої статті 324 КПК України якщо в судове засідання не прибув за повідомленням прокурор або захисник у кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, суд відкладає судовий розгляд, визначає дату, час та місце проведення нового засідання і вживає заходів до прибуття їх до суду.
У разі неприбуття у судове засідання за викликом потерпілого, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду (частина перша статті 325 КПК України).
Отже, за відсутністю учасників судового провадження, які не з`явилися, проведення підготовчого судового засідання є неможливим.
Разом з цим, системний аналіз приписів Розділу ІV «Судове провадження у першій інстанції» КПК України через призму загальних засад кримінального провадження вказує на наявність обов`язку суду вирішувати питання, пов`язані з запобіжними заходами, раніше обраними обвинуваченим, у тому числі щодо доцільності продовження тримання під вартою.
Відповідно до частини 2 статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку встановлених законом.

Зазначена норма Основного Закону кореспондується зі статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачуваних законом випадках за встановленою законом процедурою.

Згідно статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Виходячи з комплексного підходу до положень КПК України (у тому числі, статті 5, 28, 53, 113 КПК України) процесуальною дією є подання прокурором клопотання про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу та його розгляд судом, а процесуальним рішенням судове рішення, прийняте за результатами розгляду такого клопотання.
При цьому, кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки без невиправданої затримки.
На думку суду, зволікання в проведенні такої процесуальної дії як розгляд клопотання прокурора від 06 квітня 2020 року про обрання запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , які тримаються під вартою, здатне викликати негативні наслідки для судового провадження, що може призвести до порушення прав, свобод чи законних інтересів обвинувачених та потерпілих, а також поставити під сумнів довіру суспільства до судової гілки влади.
Ураховуючи зазначене, судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, якою розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_4 визнано як окрему процесуальну дію.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою обґрунтовано тим, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів, які за ступенем тяжкості є тяжкими злочинами, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначено йому, у разі визнання винуватим в інкримінованих злочинах, може переховуватися від суду, незаконно вплинути на потерпілих та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення. Зазначив, що наявні ризики, які передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України. Обвинувачений вчинив злочини, в той час, як відносно нього в Жовтневому районному суді Миколаївської області перебував на розгляді обвинувальний акт за частиною 2 статті 186 та частиною 3 статті 185 КК України. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, не працює та не має постійного джерела доходу.
Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою від захисника адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації обвинуваченого.
Клопотання вмотивоване тим, що ризики істотно змінилися та дають підстави для застосування альтернативного запобіжного заходу.
Прокурор ОСОБА_7 підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на шістдесят днів та просив його задовольнити, а у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 просив відмовити, оскільки вказане клопотання не обґрунтоване.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_8 підтримали думку захисника адвоката ОСОБА_3 .
Ураховуючи, що складання ухвали суду вимагає значного часу, суд на підставі частини другої статті 376 КПК України, обмежився складанням і оголошенням резолютивної частини ухвали.

Заслухавши позиції прокурора ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , перевіривши надані матеріали клопотань та дослідивши докази по вказаним матеріалам, суд установив наступне.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_4 була обрана міра запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Указаний запобіжний захід неодноразово був продовжений, у тому числі до 06 квітня 2020 року ухвалою судді Миколаївського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року.

У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року №1-р/2017, Конституційний Суд України вказав, що продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, згідно з якою «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом». Висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Суд уважає доведеними обставини, викладені прокурором у клопотанні про обрання запобіжного заходу, які свідчать про те, що заявлені ним ризики існують.

Обвинувачений ОСОБА_4 за обвинувальним актом обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, до затримання офіційно не працював, не має міцних соціальних стосунків та стабільного офіційного джерела доходів, вчинив інкриміновані йому злочини в той час, як відносно нього в Жовтневому районному суді Миколаївської області перебував на розгляді обвинувальний акт за частиною 2 статті 186 та частиною 3 статті 185 КК України.
Указані обставини у їх сукупності, в тому числі процесуальна поведінка ОСОБА_4 у іншому кримінальному провадженні, можуть свідчити про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення та переховування від суду.

Оскільки судом не проведено допит потерпілих та свідків, не досліджені докази, обвинувачений ОСОБА_4 , на думку суду, також може вплинути й на них, що свідчить про існування ризику незаконного впливу на свідків, потерпілих.

Ураховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, є недоцільним, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 зможе ухилитися від суду та не виконати процесуальні рішення суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 суд ураховує зазначені вище обставин та уважає таке клопотання необґрунтованим, оскільки воно не містить фактичних обставин та доказів, що вказують на зменшення зазначених прокурором ризиків, а також містять неактуальні станом на день розгляду клопотання відомості.

Керуючись статтями 177, 183, 194, 314, 315 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу задовольнити.

Обрати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою стоком на 60 днів.

Ухвала діє з 06 квітня 2020 року по 04 червня 2020 року включно.

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга може бути подана через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повний текст ухвали оголошено 07 квітня 2020 року о 16 годині 00 хвилин.

СУДДЯ ОСОБА_12