Справа № 947/5393/20
Провадження № 1-кс/947/2722/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0005691 від 19.10.2019 за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України, в рамках означеного кримінального провадження.

17.03.2020 на підставі ч. ч. 1, 3 ст. 233 КПК України, з метою врятування майна та безпосереднім переслідуванням підозрюваної особи, в порядку ст. 236 КПК України, у період часу з 07 години 41 хвилини по 09 годину 22 хвилину 17.03.2020 проведено обшуку у середині кв. АДРЕСА_1 за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 в ході якого виявлені та вилучені речі, які є об`єктом кримінального правопорушення, та які визнано в порядку діючого кримінально процесуального законодавства речовими доказами, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадження, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з вказаним клопотанням про арешт майна.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за його відсутності.

Від захисника володільця майна (підозрюваної особи) надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна за її відсутності.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

В судовому засіданні, з огляду на долучені до клопотання матеріали, серед яких письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення в рамках даного кримінального провадження кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України.

Так, слідчий суддя враховує, що в ході проведення обшуку було вилучено, зокрема, ювелірні вироби, жіночі годинники, які, згідно обставин викладених у клопотанні, могли бути набуті кримінально-протиправним шляхом, що свідчить, що такі золоті вироби відповідають категорії речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України. Аналогічним чином, слідчий суддя вважає, що набутими кримінально-протиправним шляхом можуть бути вилучені банківські картки, правомірність перебування яких у володінні підозрюваної особи на теперішній час потребує подальшої перевірки.

Більше того, слідчий суддя знову ж таки враховує, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, в зв`язку з чим решта вилученого майна може містити відомості на підтвердження обставин та факту вчинення вказаних кримінальних правопорушень за обставинами, як вони викладені у клопотанні, що також свідчить про відповідність такого майна категорії речових доказів, а також може підлягати конфіскації майна, як виду покарання, оскільки санкцією ч. 2 ст. 187 КК України передбачено можливість застосування такого покарання як додаткового.

Викладені обставини свідчать про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна та в накладенні арешту на таке майно, в цілях забезпечення подальшого проведення необхідних процесуальних дій з означеним майном, в тому числі відповідних експертних досліджень, з метою забезпечення подальшого досягнення завдань кримінального провадження, а також в цілях подальшого можливого виконання конфіскації майна, як додаткового покарання.

В свою чергу наявний суспільний інтересах виправдовує тимчасове обмеження, до підтвердження або спростування можливого використання вилученого майна в якості доказів в рамках даного кримінального провадження, права особи на володіння належним такій особі майном.

Між тим, слідчий суддя наголошує на необхідності проведення необхідних процесуальних дій з вилученим майном в розумні строки, без невиправданої затримки. В свою чергу для володільця вилученого майна, в тому числі у випадку встановлення належності такого майна іншим особам, слідчий суддя роз`яснює, що у випадку, якщо відомості щодо наявності на вилученому майні важливих для досудового розслідування відомостей не підтвердяться, такі особи мають право звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявні на теперішній час правові підстави для арешту майна, можливість використання як доказів вилучених речей в рамках кримінального провадження, а також в цілях забезпечення подальшої конфіскації, як виду додаткового покарання, з огляду на засади розумності та пропорційності арешту майна завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого клопотання.

Таким чином, керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0005691 від 19.10.2019 за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучено 17.03.2020 в ході проведення обшуку приміщень квартири АДРЕСА_1 за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,а саме на:

-1. Банківську карту ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ;

2. банківську карту ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 ;

3. сім карту оператора ПрАТ «Київстар» за № НОМЕР_3 ;

4. 1 купюру номіналом 500 гривень №ХА2653583;

5. 1 купюру номіналом 500 гривень №ХГ2001659;

6. 1 купюру номіналом 500 гривень №ФЗ3005999;

7. 1 купюру номіналом 20 доларів США №ML341133031;

8. 1 купюру номіналом одна гривня №КБ1820788;

9. браслет жіночий з металу жовтого кольору;

10. жіночий годинник з металу жовтого кольору з маркуванням на його циферблаті «HABLOT»;

11. жіночий годинник з металу жовтого та білого кольорів з маркуванням на його циферблаті «ROLEX»;

12. жіночу корона з металу жовтого кольору оздоблена камінням;

13. жіночий браслет у вигляді чотирьох хрестів виготовлений з металу жовтого кольору;

14. мобільний телефон у корпусі сірого кольору з маркуванням на його поверхні торгової марки «Aple» з чорним дисплеєм у прозорому силіконовому чохлі;

15. павербанк чорного кольору;

16. мобільний телефон у корпусі золтистого кольору марки «ApleIphon» імей НОМЕР_4 ;

17. планшет з маркуванням на його поверхні торгової марки «Aple» з пошкодженим дисплеєм імей НОМЕР_5 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1