ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/255/20 Справа № 204/7870/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої юридичної особи

Управління пенсійного фонду України в

Красногвардійському районі ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

засудженої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_9 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2019 року, якою відмовлено в задоволенні заяви захисника ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2015 року щодо ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених в ухвалі, фактичним обставинам, викладених в заяві про перегляд вироку, порушенням норм процесуального права щодо визначення нововиявлених обставин, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що зазначені в ній обставини не були відомі суду на момент винесення вироку та могли суттєво вплинути на вирішення провадження, оскільки документи на їх підтвердження існували, але були відсутні в матеріалах кримінального провадження, а саме: копія пенсійної справи і копія трудової книжки ОСОБА_9 .

Вказує на те, що в порушення ч. 2 ст. 23 КПК України не можуть бути визнані доказом відомості, що містяться в документах, які не були предметом безпосереднього дослідження, а оскільки суд не досліджував письмові докази, він не міг знати про ці обставини, навіть якби досліджував письмові докази, але вони відсутні в матеріалах кримінального провадження, суд дослідив оригінал пенсійної справи лише 20 листопада 2019 року.

Зазначає, що не має значення, чи при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження 29 січня 2015 року, ОСОБА_9 та її захисник ОСОБА_10 вбачали ці обставини.

Посилається на те, що в ухвалі суд не зазначив, де в матеріалах кримінального провадження містяться ці обставини.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні заяви захисника ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2015 року щодо ОСОБА_9 .
Мотивуючи своє рішення суд першої інстанції послався на те, що з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_9 було засуджено вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2015 року та визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 , ч. 2 ст. 190 КК України, а саме в тому, що використовуючи підробну довідку, видану ТОВ НВП «Укрекотех», до якої були внесені завідомо неправдиві відомості про працю на підприємстві у певний період, ОСОБА_9 отримала пенсію за віком у розмірі 1 200 гривень 79 копійок та заволоділа за період часу з 20 вересня 2009 року по 28 лютого 2014 року шляхом шахрайства грошовими коштами на загальну суму 38 382 гривень 86 копійок.
Також судом встановлено, що на стадії судового розгляду зазначеного кримінального провадження ОСОБА_9 повністю визнала вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, у зв`язку з чим судом було роз`яснено ч. 3 ст. 349 КПК України, після чого за згодою учасників процесу встановлено скорочений порядок дослідження доказів.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що пенсійна справа була речовим доказом та долучена до матеріалів кримінального провадження, до яких ОСОБА_9 та її захиснику ОСОБА_10 було надано доступ і з якими 29 січня 2015 року вони були ознайомлені у повному обсязі, не маючи при цьому заяв та клопотань.
Встановлені судом обставини спростовують твердження захисника про відсутність можливості ознайомлення ОСОБА_11 з матеріалами пенсійної справи аж до 2019 року та отримання документів, на які він посилається в заяві.
Таким чином, погоджуючись на дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, ОСОБА_11 була обізнана про неможливість подальшого апеляційного оскарження фактичних обставин кримінального провадження, викладених в обвинувальному акті, також було досліджено низку доказів, зокрема, пенсійну справу засудженої, а тому додатково досліджені обставини спростовують позицію заявника про відсутність певних документів в матеріалах провадження.
Оскільки нововиявлені обставини доказами не були підтверджені, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви захисника.
Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженої та її захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора та представника потерпілої юридичної особи, які заперечували у задоволенні апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються:штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Відповідно до вироку суду, ОСОБА_9 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, за обставинами використовування ОСОБА_9 підробної довідки, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю НВП Укрекотех, до якої було внесено неправдиві відомості про працю на підприємстві, та отримання нею пенсії за віком у розмірі 1 200 гривень 79 копійок за період з 20 вересня 2019 року по 28 лютого 2014 року, тобто ОСОБА_9 заволоділа шляхом шахрайства грошовими коштами на загальну суму 38 382 гривні 86 копійок.

Разом з тим, на стадії судового розгляду зазначеного кримінального провадження ОСОБА_9 повністю визнала вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, судом було роз`яснено ч. 3 ст. 349 КПК України, після чого за згодою учасників процесу встановлено скорочений порядок дослідження доказів, де була допитана обвинувачена та досліджені письмові докази.
Погоджуючись на дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, ОСОБА_11 була обізнана про неможливість подальшого апеляційного оскарження фактичних обставин кримінального провадження, викладених в обвинувальному акті.
Твердження захисника, що документи на підтвердження невинуватості ОСОБА_9 , а саме: копія пенсійної справи і копія трудової книжки існували, але були відсутні в матеріалах кримінального провадження, та суд не досліджував пенсійну справу та дослідив оригінал пенсійної справи лише 20 листопада 2019 року, не є слушними, оскільки спростовуються матеріалами кримінального провадження, в яких є копія пенсійної справи ОСОБА_9 , яку було направлено Управлінням Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська (а. м. к. п. 33-58).

Судом було встановлено скорочений порядок дослідження доказів за погодженням із ОСОБА_9 , та досліджено письмові докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, зокрема, копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_9 (а. м. к. п. 34-43), на які є посилання у вироку суду.

Посилання захисника на відповідь Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська від 27 серпня 2019 року за адвокатським запитом, з якої встановлено, що пенсія ОСОБА_9 призначалась за періоди її роботи, в якій відсутній стаж роботи в ТОВ НВП Укрекотех не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до довідки про розрахунок стажу (а. м. к. п. 36 зворот) зазначений період стажу з 25 червня 1978 року по 30 вересня 1992 року, що відповідає копії довідки від 08 серпня 2009 року за № 27, відповідно до якої ОСОБА_9 працювала на комбінаті Екопромтех з 25 червня 1978 року (наказ № 6-К від 25 червня 1978 року) по 30 вересня 1992 року (наказ № 12-К від 30 вересня 1992 року) на посаді начальника технічного відділу комбіната Екопромтех, який на підставі розпорядження міської ради №399/24 від 01 жовтня 1992 року був перейменований на Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Укрекотех (а. м. к.п.47), яка в подальшому була визнана підробленою.

Отже, підстави нарахування пенсії ОСОБА_9 з 25 червня 1978 року по 30 вересня 1992 року були доведені до відома ОСОБА_9 , вказаний документ досліджувався судом першої інстанції, надавався ОСОБА_9 для ознайомлення під час досудового розслідування (а. м. к. п. 200-201), що не свідчить про наявність нововиявлених обставин.

Також доводи захисника про обізнаність працівників пенсійного фонду при призначенні пенсії ОСОБА_9 за період з 25 червня 1978 року по 30 вересня 1992 року про її працевлаштування на інших підприємствах, а не в ТОВ НВП Укрекотех є не обґрунтованими, оскільки в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_9 підтвердила, що особисто приносила до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська свою трудову книжку, паспорт та інші документи, необхідні для оформлення пенсії.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається, що в розпорядженні працівників пенсійного фонду були відомості про зазначені обставини.

Твердження захисника про те, що в ухвалі суд не зазначив, де саме в матеріалах кримінального провадження містяться відомості про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_9 та її захисника ОСОБА_10 не заслуговує на увагу, оскільки в матеріалах кримінального провадження дійсно наявний протокол від 29 січня 2015 року про надання доступу до матеріалів досудового розслідування як обвинуваченій, так і захиснику (а. м. к. п. 200-201).

Також відсутність нововиявлених обставин, а саме: наявності довідки № 27 від 08 серпня 2009 року ТОВ НВП Укрекотех, яка ніякого впливу на призначення пенсії ОСОБА_9 не мала, спростовуються відповіддю Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, згідно із якою переплата утримувалась з 01 липня 2014 року на підставі особистої заяви ОСОБА_9 від 12 червня 2014 року по 20% від призначеної пенсії (а. п. 3-4), а також тим, що захисник в своєму адвокатському запиті до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просить надати відповідь про призначення пенсії ОСОБА_9 20 березня 2015 року вдруге, що не свідчить про наявність нововиявленої обставини, з підстав якої належить переглянути вирок суду щодо ОСОБА_9 .

Отже, судом першої інстанції були ретельно досліджені обставини, зазначені в заяві захисника, та обґрунтовано зроблено висновок про те, що ці обставини не є нововиявленими, оскільки нових, раніш невідомих суду, та таких, що у матеріалах кримінального провадження не були висвітлені і потребують окремого розслідування, не вбачається, а в заяві лише ставиться питання про переоцінку досліджених судом доказів, незгода з обраною стратегією захисту, що не доводить неправильність вироку суду, який необхідно переглядати.

Висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження,та наведеним у вироку доказам.

Обов`язковою умовою перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування вироку, повинні бути абсолютно новими, суттєвими, раніше невідомими слідчим органам і суду, тобто такими, що не фігурували та не досліджувались в матеріалах справи та потребують окремого розслідування.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що вказані захисником обставини не можна вважати нововиявленими в контексті ст. 459 КПК України, оскільки вони не знайшли свого підтвердження, та були досліджені у сукупності з іншими доказами, які покладені в основу вироку.

При цьому, колегія суддів у відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, в якому зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.

Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали суду відсутні, тим паче з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, перелік підстав якого є виключним, згідно із ст. 415 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_9 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2019 року залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2019 року, якою відмовлено в задоволенні заяви захисника ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2015 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4