провадження № 1-кп/631/30/20
справа № 631/940/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю
з боку сторони обвинувачення:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,

з боку сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 1 Нововодолазького районного суду Харківської області справу за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2019 року за № 0000297, щодо обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Нова Водолага, Нововодолазького району Харківської області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, зі слів має на утриманні малолітнього сина, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
23 серпня 2005 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
26 червня 2009 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за частиною 2 статті 146, частиною 2 статті 185, статтею 70 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі;
22 листопада 2012 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 129, частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2019 року до Нововодолазького районного суду Харківської області в порядку, передбаченому статтею 291 та статтею 293 Кримінального процесуального кодексу України, надійшов складений слідчим та затверджений прокурором, обвинувальний акт із доданими до нього документами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2019 року під № 90000297, щодо вчинення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 129, частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, що були зареєстровані за № 631/940/19 (провадження № 1-кп/631/107/19).
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 21 липня 2019 року приблизно об 11 годині 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на кладовищі, розташованому біля площі Мотики, селища міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, де розпивав спиртні напої разом з своїми знайомими, серед яких знаходилися його колишня співмешканка ОСОБА_5 та її теперішній співмешканець ОСОБА_4 .
В ході розпиття спиртних напоїв ОСОБА_6 став виказувати образливі висловлювання на адресу ОСОБА_5 , а коли побачив, що на нього не звертають уваги, почав висловлювати погрози вбивством на адресу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , поїхав з кладовища додому, де взяв ніж та повернувся на кладовище. Приблизно о 12 годині 00 хвилин 21 липня 2019 року, прибувши на кладовище, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, усвідомлюючи їх протиправний характер, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, з метою вчинення погрози вбивством, бажаючи викликати у ОСОБА_4 побоювання за своє життя, погрожуючи йому вбивством та створюючи реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози намагався нанести удари вказаним ножем, але ОСОБА_4 встиг втекти від ОСОБА_6 , щоб останній не зміг виконати погрози. ОСОБА_6 , в свою чергу, не бажаючи припинити свої протиправні дії, продовжував висловлювати погрози вбивством ОСОБА_4 та намагався його наздогнати, чим викликав у ОСОБА_4 побоювання за своє життя та створив реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.
Коли ОСОБА_6 не зміг наздогнати ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи їх протиправний характер, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, з метою вчинення погрози вбивством, бажаючи знов викликати у ОСОБА_4 побоювання за своє життя, виказав, що вб`є його пізніше, при цьому у ОСОБА_4 , з урахуванням обстановки, що склалася, форми і характеру вираження загроз, були реальні підстави побоюватися здійснення погроз вбивством, висловлених на його адресу ОСОБА_6 .
Злочинні дії ОСОБА_6 тривали приблизно 1 хвилину та були припинені ним самим, в зв`язку з тим, що він не зміг наздогнати ОСОБА_4 , який втік та не дав можливості виконати погрозу вбивством по відношенню до себе.
Крім того, ОСОБА_6 , 21 липня 2019 року о 12 годині 01 хвилину, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на кладовищі, розташованому біля площі Мотики, селища міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, після того, як ножем, який він тримав в правій руці, погрожував вбивством ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи їх протиправний характер, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_5 та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до останньої та штовхнув її рукою в спину, від чого вона впала навколюшки та забила собі правий лікоть, після чого, ОСОБА_6 , ножем, який він тримав в правій руці, почав різати одежу, в яку була одягнута ОСОБА_5 , не зважаючи на прохання останньої про те, щоб він її залишив у спокої. Ігноруючи вказані прохання, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 подряпини лезом ножа в області лівого плеча.
В результаті протиправного діяння, ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді садна (подряпини) з крововиливом на лівому плечі, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів та підтверджуються висновком судово медичного експерту районного відділення судово медичної експертизи обласного бюро судово медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації за № 12-14/49-НВ/19 від 31 липня 2019 року.
Також, ОСОБА_6 , 21 липня 2019 року о 12 годині 01 хвилину, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на кладовищі, розташованому біля площі Мотики, селища міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, після того, як ножем, який він тримав в правій руці, умисно подряпав ліве плече ОСОБА_5 та спричинив їй легкі тілесні ушкодження, побачив, що до нього підходить ОСОБА_4 , який мав намір звільнити ОСОБА_7 від знущань ОСОБА_6 , останній, лівою рукою схопив волосся ОСОБА_7 ззаду та продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи їх протиправний характер, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, з метою вчинення погрози вбивством, бажаючи викликати у ОСОБА_7 побоювання за своє життя, погрожуючи їй вбивством та створюючи реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, приклав лезо ножа, який він тримав в правій руці, до горла останньої та став погрожувати, що він вб`є ОСОБА_7 , якщо хтось до нього підійде.
Злочинні дії ОСОБА_6 тривали 3 хвилини та були закінчені останнім після того, як почув, що буде викликана поліція, що не дало виконати погрозу вбивством по відношенню до потерпілої ОСОБА_7 та зник у невідомому напрямку.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування були кваліфіковані за частиною 1 статті 129 Кримінального кодексу України як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, та за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України як умисне легке тілесне ушкодження.
25 лютого 2020 року через канцелярію суду за вхідним № 1089/20-вх надійшла заява від потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до якої остання просила закрити провадження у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 129 та частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, у зв`язку із тим, що вона відмовляється від обвинувачення та не має до ОСОБА_6 ніяких претензій, зазначивши, що наслідки такої відмови їй зрозумілі.
Аналогічна за змістом заява надійшла на адресу суду 25 лютого 2020 року від ОСОБА_4 , та була зареєстрована за вхідним № 1093/20-вх, відповідно до якої останній просив закрити провадження у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 129 Кримінального кодексу України на підставі пункту 7 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку із тим, що він відмовляється від обвинувачення та не має до ОСОБА_6 жодних претензій.
У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтримали подані ними клопотання, просили закрити провадження по даній кримінальній справі відповідно до пункту 7 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, вказавши, що їх рішення є добровільним та беззаперечним, наслідки такої відмови їм відомі.
Прокурор у судовому засіданні висловив думку про необхідність закриття провадження у справі, посилаючись на те, що дана справа є справою приватного обвинувачення, а потерпілі в таких справах самостійно вирішують питання підтримувати таке обвинувачення в суді або ні. Також прокурор зазначив, що оскільки потерпілі у судовому засіданні підтримали свої клопотання про закриття провадження, у зв`язку із їх відмовою від обвинувачення, які є їх добровільним рішенням, підстав для відмови у закритті провадження по справі відповідно пункту 7 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, не має.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав заяви потерпілих, просив їх задовольнити та закрити провадження у справі. Обвинувачений зазначив, що він дійсно вчинив злочин при обставинах, що зазначені в обвинувальному акті, свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення визнає повністю, в скоєному щире розкаюється, дуже шкодує про свій вчинок та запевнив суд, що зробив для себе відповідні висновки та в подальшому не допустить зі свого боку подібного роду правопорушень.
Заслухавши думку прокурора, пояснення потерпілих та обвинуваченого, суд вирішуючи питання про можливість закриття провадження у справі виходить з наступного.
Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 129 та частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.
Дані кримінальні правопорушення відноситься до категорії приватного обвинувачення.
Так, відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статті 477 Кримінального процесуального кодексу України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема: частиною першою статті 129 (погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози), статтею 125 (умисне легке тілесне ушкодження) Кримінального кодексу України.
Разом із тим, згідно частини 1 розділу І та розділу ІІ Закону України № 2227 - VІІІ від 06 грудня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», до злочинів, пов`язаних з домашнім насильством, відносяться ті, що визначені у статтях 126 - 1, 134, 151 2, 152, 154 Кримінального кодексу України.
Враховуючи особливості та обставини вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вказане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення щодо злочинів, які не є пов`язані з домашнім насильством.
Також слід відмітити, що в силу засади диспозитивності і змагального характеру кримінального судочинства до числа процесуальних прав потерпілого у справах приватного обвинувачення належить його право на відмову від обвинувачення.
У відповідності до положень статті 26 Кримінального процесуального кодексу України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 4 статті 26 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Із матеріалів справи встановлено, що реалізуючи своє право відмовитися від обвинувачення потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 через канцелярію суду надані заяви про закриття кримінального провадження.
У судовому засіданні суд з`ясувавши позицію кожного із потерпілих окремо, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щодо їх бажання відмовитися від обвинувачення, на що потерпілі кожний окремо зазначили, що їх рішення є добровільним та свідомим, прийнятим без будь-якого впливу із чиєї б то не було сторони як-то застосування насильства, примусу, погрози, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, а також розуміння ними наслідків закриття кримінального провадження, прийшов до висновку, що відмова потерпілих від обвинувачення відповідає їх дійсному бажанню.
З цього приводу слід також зазначити, що з системного аналізу положень пунктів 15 та 19 частини 1 статті 7, статтей 22 та 26 Кримінального процесуального кодексу України слідує, що відмова потерпілого від обвинувачення це є його процесуальним правом, яке будь яким чинм не може бути обмежене іншимми учасниками кримінального провадження або судом.
Згідно пункту 7 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
Таким чином, обов`язковим наслідком відмови потерпілого від обвинувачення відповідно до приписів частини 4 статті 26 Кримінального процесуального кодексу України, є закриття кримінального провадження.
Відповідно до частини 6 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
У судовому засіданні не встановлено обставин, які б об`єктивно перешкоджали закриттю провадження у даній кримінальній справі, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяв потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2019 року під № 0000297, щодо вчинення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 129, частиною 1статті 125 Кримінального кодексу України.
Закриваючи кримінальне провадження, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо (пункт 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»)
Під час досудового розслідування ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався .
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Частина 1 статті 126 Кримінального процесуального кодексу України покладає на суд обов`язки вирішити питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалі суду.
Згідно пункту 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України к процесуальним витратам відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, це здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Частина 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язує суд стягувати з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта тільки у випадку ухвалення обвинувального вироку.
Отже, незважаючи на те, що в рамках цього кримінального провадження було проведено експертне дослідження саме такою установою, у зв`язку із прийняття судом ухвали, а не ухвалення вироку, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відшкодуванню не підлягають.
Долю речових доказів по справі слід вирішити в порядку, визначеному частиною 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, а саме 3 фрагменти футболки чорно з білим кольору на яких по всій площині маються надписи, ніж з рукояткою біло рожевого кольору, перемотаною ізоляційною стрічкою синього кольору, загальною довжиною 26 см, довжиною леза 14,5 см, шириною леза 2,5 см в найтовщій його частині, який поміщено до камери зберігання речових доказів Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківські області підлягають поверненню власникам (законним володільцям).
Керуючись статтями 7, 22, 26, частиною 1 та частиною 11 статті 31, частиною 2 статті 35, частиною 2 статті 110, статтями 128, 134 138, частиною 1 статті 284, частиною 4 статті 291, статтями 369, 372, частиною 2 статті 392, частиною 1 статті 477, частиною 5 статті 532, статтею 533 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмови потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 129 та частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, в рамках кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2019 року під № 0000297.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2019 року під № 0000297, щодо вчинення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 129, частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.
Речові докази: 3 фрагменти футболки чорно з білим кольору на яких по всій площині маються надписи та ніж з рукояткою біло рожевого кольору, перемотаною ізоляційною стрічкою синього кольору, загальною довжиною 26 см, довжиною леза 14,5 см, шириною леза 2,5 см в найтовщій його частині, які передані на зберігання до камери речових доказів Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківські області (квитанція про отримання на зберігання речових доказів № 63) після набрання ухвалою законної сили підлягають поверненню їх власникам (законним володільцям).
Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим та прокурору.
Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати копію ухвали в суді.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 7 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1