Справа № 567/357/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2020 р.м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000067 від 09.02.2020р., № 0000105 від 11.03.2020р., №0000098 від 02.03.2020р. по обвинуваченню ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Кузнецовськ Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого : АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимий 28.01.2019р. Острозьким районним судом Рівненської області за ч.3 ст.357, ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку один рік, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив нові умисні злочини.

23 листопада 2019 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні будинку, що в АДРЕСА_1 , діючи повторно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю власниці та інших осіб, таємно викрав належний на праві власності ОСОБА_4 перфоратор марки «Dextone DXRH-850E», вартістю 1446 грн. 11 коп.

Викрадений перфоратор ОСОБА_5 привласнив та розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 1446 грн. 11 коп.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, так як ОСОБА_5 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

04 грудня 2019 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , перебуваючи у АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння ноутбуком, що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , діючи умисно та повторно, скориставшись відсутністю спостереження за ним, таємно викрав ноутбук марки «Lenovo G580» вартістю 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн. 33 (тридцять три) коп.

В подальшому ОСОБА_5 , отримавши можливість володіти та розпоряджатись викраденим ноутбуком, розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, так як ОСОБА_5 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

31 січня 2020 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні будинку, що в АДРЕСА_1 , діючи повторно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю власниці та інших осіб, таємно викрав належний на праві власності ОСОБА_8 принтер марки «Canon Pixma MG 2555S», вартістю 815 (вісімсот п`ятнадцять) грн. 24 (двадцять чотири) коп.

Викрадений принтер ОСОБА_5 привласнив та розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 815 грн. 24 коп.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, так як ОСОБА_5 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

03 лютого 2020 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні будинку, що в АДРЕСА_1 , діючи повторно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю власниці та інших осіб, таємно викрав належний на праві власності ОСОБА_8 ноутбук марки «Lenovo» моделі «Іdea pad 80T7088RA», вартістю 3 723 (три тисячі сімсот двадцять три) грн. 33 (тридцять три) коп.

Викрадений ноутбук ОСОБА_5 привласнив та розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 3 723 грн. 33 коп.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, так як ОСОБА_5 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

09 лютого 2020 року, близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні будинку, що в АДРЕСА_1 , діючи повторно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю власниці та інших осіб, таємно викрав належний на праві власності ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Huawei TITU02» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , вартістю 882 грн. 67 коп., із вмонтованим флеш-накопичувачем «Kingston» об`ємом 8 Gb, вартістю 76 грн. 67 коп., сім-карткою мобільного оператора «Київстар», вартістю 50 грн. та сім-карткою мобільного оператора «ВФ Україна», вартістю 75 грн.

Викрадений мобільний телефон із вмонтованими флеш-накопичувачем та 2 сім-картками мобільних операторів зв`язку ОСОБА_5 привласнив та розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1084 грн. 34 коп.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, так як ОСОБА_5 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

12 березня 2020 року о 17 год. 14 хв. ОСОБА_5 за допомогою функції «зняття готівки в банкоматі без картки» в банкоматі 2774 ПАТ КБ «Приватбанк», що в м.Острог Рівненської області по вул.Східна, 2, діючи повторно, однією транзакцією таємно викрав грошові кошти в сумі 1000 грн., що перебували на особовому рахунку та належали потерпілій ОСОБА_7 .

Викрадені грошові кошти ОСОБА_5 привласнив та розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1000 гривень.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, так як ОСОБА_5 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

12 березня 2020 року о 19 год. 58 хв. ОСОБА_5 за допомогою функції «зняття готівки в банкоматі без карти» в банкоматі 2774 ПАТ КБ «Приватбанк», що в м.Острог Рівненської області по вул.Східна, 2, діючи повторно, однією транзакцією таємно викрав грошові кошти в сумі 1300 грн., що перебували на особовому рахунку та належали потерпілій ОСОБА_7 .

Викрадені грошові кошти ОСОБА_5 привласнив та розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1300 гривень.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, так як ОСОБА_5 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна, вчинених повторно.

06 травня 2020 р. в підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого надано угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , укладену з участю захисника адвоката ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 471 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинення яких ставиться йому у провину.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинені кримінальні правопорушення у разі затвердження такої угоди, а саме за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 28.01.2019 р. та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 1 (один) місяць.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України в обсязі обвинувачення, та пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні пояснив, що обвинувачений та потерпілі скористалися наданим їм правом на укладення угоди про примирення та узгодили міру покарання, яку повинен понести обинувачений за вчинені ним злочини. Просив затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілими, вказав на те, що угода відповідає вимогам закону, завдані обвинуваченим збитки відшкодовано, просить призначити узгоджене сторонами угоди покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримала угоду про примирення із обвинуваченим, який є для неї рідним сином, просила її затвердити та пояснила, що укладення угоди є добровільним, на неї не чинився будь-який тиск чи примус при її підписанні. Зазначила, що будь-яких претензій майнового чи немайнового характеру до обвинуваченого не має.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явились, в поданій до суду заяві кожна окремо вказала, що їй зрозумілі права, надані законом, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення щодо якого обвинувачений визнає себе винуватим, вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом. Вказали, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, а ніж ті, що передбачені угодою. Просили таку угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. Зазначили, що не мають до обвинуваченого жодних претензій матеріального чи морального характеру, просять підготовче судове засідання провести без їх участі.

Прокурор не заперечила щодо затвердження угоди від 06.05.2020 р. про примирення обвинуваченого ОСОБА_5 з потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 . Вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілими суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.2 ст.185 КК України та загальним засадам призначення покарання.

Судом встановлено в судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону, обвинувачений цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпілі повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, а також розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови у затвердженні угоди про примирення судом не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні не повідомив про наявність перешкод для його виконання.

Беручи до уваги викладене, суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 неодноразово здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а тому його дії кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про залучення експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судових товарознавчих експертиз по даному кримінальному провадженню становлять 3454, 22 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_5 витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

Вирішуючи питання про речові докази суд виходить з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що речовими доказами у кримінальному провадженні є ноутбук марки «Lenovo» моделі «Idea Pad 80T7088RA» та мобільний телефон марки «Huawei» TIT-U02, золотистого кольору, із двома сім картами «Київстар» та «ВФ Україна» та флеш накопичувач «Kingston» 8Gb.

Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України при вирішенні питання про долю речових доказів і документів, гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення, повертаються законним володільцям.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив :

Затвердити угоду про примирення, укладену 06.05.2020 р. між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення від 06.05.2020р. покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 28.01.2019 р. призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 1 (один) місяць.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, взявши його під варту у залі суду, з подальшим утриманням в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання з 13 год. 47 хв. 06 травня 2020 року по 13 год. 47 хв. 03 липня 2020 року.

Виконання вироку в частині запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доручити командиру роти конвойної служби в Рівненській області та начальнику Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз у розмірі 3 454,22 грн.

Речові докази : ноутбук марки «Lenovo» моделі «Idea Pad 80T7088RA» та мобільний телефон марки «Huawei» TIT-U02, золотистого кольору, із двома сім картами «Київстар» та «ВФ Україна» та флеш накопичувач «Kingston» 8Gb, які передані потерпілій ОСОБА_8 згідно збережної розписки вважати повернутими ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1