ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/271/19
Провадження № 1-кп/210/210/20

"20" лютого 2020 р.

Колегія суддів Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретарів судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого, - адвоката: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0001563, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Нікополь Дніпропетровської області, українця за національністю, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 07 липня 2016 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області, за ст.115 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 11 років позбавлення волі,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.2 п.13 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_8 , будучи раніше судимий 07 липня 2016 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області, за ст.115 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 11 років позбавлення волі, відбуваючи встановлене вироком суду покарання у Державній установі «Криворізька виправна колонія №80», на шлях виправлення і перевиховання не став, та маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість за вчинення аналогічного особливо тяжкого злочину проти життя особи, в період відбування покарання в місцях позбавлення волі, знову вчинив умисне вбивство при обтяжуючих обставинах.

Так, в ніч на 20 серпня 2018 року ОСОБА_8 , перебуваючи в місцях позбавлення волі в ДУ «Криворізька виправна колонія №80», розташованої за адресою: вул. Шиферна, 3 в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпрропетровської області, спільно із засудженими ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими засудженими, вживали спиртні напої в житловому приміщенні №3 локального сектору відділення соціально-психологічної служби №5 даної виправної установи. Під час вживання спиртних напоїв засуджений ОСОБА_10 став робити ОСОБА_8 зауваження з приводу невиконання останнім норм тюремного побуту, які той сприйняв як образу. На цьому ґрунті між ними виник словесний конфлікт, який перейшов в бійку, яка була зупинена працівниками адміністрації ДУ «Криворізька виправна колонія №80», які на той час були на чергуванні.

Вказані докори ОСОБА_10 ОСОБА_8 сприйняв за безпідставні, та викликали у нього почуття гострої неприязні до ОСОБА_10 та умисел на заподіяння йому смерті за вказаних мотивів.

20 серпня 2018 року, приблизно о 04 годині 10 хвилин, ОСОБА_10 вийшов на подвір`я вказаного локального сектору, щоб покурити. В цей же час за ним на подвір`я з локального сектору №5 вийшов ОСОБА_8 , який реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в стані алкогольного сп`янінні, знаходячись на подвір`ї локального сектору відділення СПС №5 ДУ «Криворізька виправна колонія №80», розташованої за адресою: вул. Шиферна, 3 в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, діючи з метою умисного заподіяння смерті ОСОБА_10 , з мотивів гострої неприязні до нього, приблизно о 04 годині 15 хвилин 20 серпня 2018 року умисно завдав потерпілому ОСОБА_10 , який стояв перед ним, одинадцять ударів виготовленим саморобним способом ножом в різні ділянки тулубу, та в життєво важливий орган - шию.

Після отриманих ударів, потерпілий ОСОБА_10 , намагаючись уникнути злочинного посягання, виломив запори воріт локального сектору відділення СПС №5 та побіг до кімнати приймання їжі засуджених відділення СПС №2 вказаної виправної установи, де від отриманих тілесних ушкоджень останній помер на місці.

Цього ж дня о 04 годині 55 хвилин 20 серпня 2018 року бригадою швидкої медичної допомоги, що прибула за викликом співробітників ДУ «Криворізька виправна колонія №80», на місце події, в приміщенні вказаної кімнати приймання їжі, було констатовано смерть потерпілого ОСОБА_10 , що настала в результаті завданих йому ОСОБА_8 несумісних з життям тілесних ушкоджень.

Своїми протиправними діями, спрямованими на позбавлення ОСОБА_10 життя, ОСОБА_8 навмисне заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани №1 біля кута нижньої щелепи ліворуч; колото-різаної рани №2 на бічній поверхні ліворуч у верхній та середній третинах в 5см назад від кута нижньої щелепи ліворуч; колото-різаної рани №3 біля кута нижньої щелепи праворуч; колото-різаної рани №4 на бічній поверхні шиї праворуч у нижній третині; колото-різаної рани №5 в проекції лівого плечового суглобу на задній поверхні; колото-різаної рани №6 в правій надлопатковій ділянці; колото-різаної рани №7 в правій надлопаточній області, від рани відходить рановий канал у напрямку ззаду-наперед, зліва-направо під кутом 80-85° та виходить в правій надключичній області з утворенням колото-різаної рани №8; колото-різаної рани №9 в проекції правого плечового суглобу на задній поверхні в 19см вправо від хребцевої лінії в 0,5см назад від лопаточно-ключичного зчленування; колото-різаної рани №10 на задній поверхні правого плечового суглобу в 0,4см вправо від рани №9; колото-різаної рани №11 по біля-лопаточній лінії в 7см вправо від хребцевої лінії та в 9см вліво від лопаточної лінії.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №1464 від 11 вересня 2018 року смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 від множинних колото-різаних поранень шиї та тулуба, які ускладнилися гострою крововтратою, що підтверджується морфологічними ознаками, характерними для даного виду смерті: 11 колото-різаних ран шиї та тулуба з ушкодженням м`язів, судин; повне пересічення правої сонної артерії; крововиливи у м`яких тканинах в проекції колото-різаних ран; недокрів`я внутрішніх органів; рідкий стан крові, повнокров`я внутрішніх органів, крапкові крововиливи під зовнішню оболонку серця та в між часткову легеневу плевру, набряк головного мозку, які за своїм характером відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. П.2.1.3.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.115 ч.2 п.13 КК України, як умисне вбивство, за ознаками умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 вину у пред`явленому звинуваченні визнав в повному обсязі, та розповів про фактичні обставини справи, зазначивши дату, час, спосіб та наслідки вчинення вказаного злочину, що відповідає викладеним в обвинувальному акті обставинам. Так, пояснив, що прибув до КВК №80 у 2016 році для відбування покарання за вироком суду. 20 серпня 2018 року близько початку першої години ночі сиділи випивали у «кубріку», 5-6 осіб: він, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та інші засуджені, які звільнилися. У них було 5 літрів самогону, який самостійно виготовили з цукру без відома адміністрації колонії. Потім виник між ним та ОСОБА_10 конфлікт (він був винен йому гроші близько 2000грн.), вони вийшли у дворик, потім повернулися у приміщенння та випивали, хтось приходив-уходив. Близько 4-ї години ранку на нього напали засуджені утрьох-четвером. Після конфлікту він пішов спати, але не спалося, тим більше його образило, що серед тих, хто нападав був ОСОБА_10 , якого він захищав. Побачив у особі ОСОБА_10 ворога, накопичилася образа. Коли ОСОБА_10 вийшов на подвір`я локального сектору, щоб покурити, він також вийшов на подвір`я з ножем у кішені, почав розмовляти з ним, спілкування не вийшло і він став наносити йому удари ножем у шию 2-4 рази. Потерпілий оказував спротив, але його це не зупинило. Після нанесених ударів потерпілий намагався укритися від нього. Вважає, що потерпілий помер через його дії. Якби повернути час назад, вчинив би так само, і на теперішній час ніпрощо не шкодує.

Потерпіла ОСОБА_13 при розгляді справи присутньою не була, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Щодо призначення покарання обвинуваченому покладалася на розсуд суду. Цивільний позов потерпілою не заявлено. Право потерпілої на пред`явлення позову роз`яснено, а тому, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності потерпілої ОСОБА_13 .

Допитаний в судовому засіданні у режимі відеоконференції з ДУ «Криворізька виправна колонія №80» в якості свідка ОСОБА_11 суду пояснив, що відбуває покарання у КВК№80 з 2016 року, знайомий з обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_10 , відносини нормальні, були разом на одному бараці. 20 серпня 2018 року приблизно першої години ночі пили чай у бараку разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 . У потерпілого ОСОБА_10 виник конфлікт з ОСОБА_8 на прізвисько « ОСОБА_14 » вже на подвір`ї, самого конфлікту він не бачив, коли він вибіг на шум, ОСОБА_8 побіг по коридору бараку у напрямку умивальника, а ОСОБА_10 побіг до іншого бараку увесь у крові. Останні його слова, що це зробив ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні у режимі відеоконференції з ДУ «Криворізька виправна колонія №80» в якості свідка ОСОБА_12 суду пояснив, що відбуває покарання у КВК№80 з 2017 року, знайомий з обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_10 , відносини нормальні. У серпні 2018 року у чотирьох розпивали алкоголь, конфліктів не було, він пішов спати. Уночі почув крик, вийшов на подвір`я, побачив ОСОБА_8 . ОСОБА_11 кричав йому, щоб він держав ОСОБА_8 , але він тільки прокинувся та нічого не розумів. ОСОБА_10 не бачив, вранці вже бачив кров, знає, що його вбито ножем. Тілесні ушкодження йому, свідку, ОСОБА_8 не наносив.

Допитаний в судовому засіданні у режимі відеоконференції з ДУ «Криворізька виправна колонія №80» в якості свідка ОСОБА_15 суду пояснив, що відбуває покарання у КВК№80, знайомий з обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_10 , відносини нормальні. 20 серпня 2018 року був на нічному чергуванні. Пізно у ночі бачив, як ОСОБА_10 вийшов курити, на нього з ножем напав ОСОБА_8 . Потім знайшов нож, яким вчинено злочин.

Допитаний в судовому засіданні у режимі відеоконференції з ДУ «Криворізька виправна колонія №80» в якості свідка ОСОБА_16 суду пояснив, що відбуває покарання у КВК№80, знайомий з обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_10 , відносини нормальні. 20 серпня 2018 року уночі на бараці №5 почув крики, побачив ОСОБА_10 , він був весь у крові, він йому намагався перекрити сонну артерію, чекали на оперуповноваженого, викликали «швидку допомогу». ОСОБА_10 утратив свідомість та помер, не дочекавшись прийзду «швидкої». На шиї були дві рани з правої сторони та на спині.

Допитаний в судовому засіданні у режимі відеоконференції з ДУ «Криворізька виправна колонія №80» в якості свідка ОСОБА_17 суду пояснив, що відбуває покарання у КВК№80, знайомий з обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_10 , відносини нормальні. 20 серпня 2018 року уночі до їхнього бараку прийшов ОСОБА_10 весь у крові, він знепритомнів, нічого сказати не міг. Рани були у нього на шиї на інших ділянках тіла.

Допитаний в судовому засіданні у режимі відеоконференції з ДУ «Криворізька виправна колонія №80» в якості свідка ОСОБА_18 суду пояснив, що відбуває покарання у КВК№80, знайомий з обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_10 , відносини нормальні. 20 серпня 2018 року уночі побачив біля бараку №5 ОСОБА_10 , який весь стікав кров`ю, шия поранена, намагався надати йому допомогу, промивав та закривав рану, потерпілий помер через втрату крові. Знає, що ОСОБА_8 порізав його ножем, самого ОСОБА_8 не бачив.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 суду пояснив, що працює у ДУ «Криворізька виправна колонія №80» оперуповноваженим, обвинуваченого ОСОБА_8 знає по роботі. 20 серпня 2018 року близько 12 години ночі був конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , приходили заспокоювати, ніби то уклали спати. Близько першої ночі приходили перевіряти, ніби то спали. Що трапилося потім між ними не відомо. Близько четвертої години ранку стало відомо від чергового, що є потерпілий з численними ножовими пораненнями. Він прибіг до потерпілого у відділення №2 в приміщенні для вживання їжи, ОСОБА_10 ще був живий. Викликали «швидку», намагалися своїми силами надати допомогу. ОСОБА_8 був виявлений в адмінбудівлі штабу, сховався після вчинення злочину, нічого не пояснював. ОСОБА_8 характерирується негативно, притягувався до дисциплінарної відповідальності, мали намір відкрити кримінальне провадження за ст.391 КК України. ОСОБА_10 теж характеризувався негативно.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 суду пояснив, що працює у ДУ «Криворізька виправна колонія №80» молодшим інспектором ВНП, обвинуваченого ОСОБА_8 знає по роботі. 20 серпня 2018 року він чергував, дізнався про конфліктну ситуацію між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , що саме було не знає, була словесна перебранка, їх розборонили. Від них був запах алкоголю. Конфлікт залагодився, але через 30-40 хвилин почув крики, ОСОБА_8 перелазив через паркан, він його затримував, опір ОСОБА_8 не чинив, зізнався, що вчинив злочин.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_21 суду пояснив, що працює у ДУ «Криворізька виправна колонія №80» начальником пожежної охорони на даний час, обвинуваченого ОСОБА_8 знає по роботі. 20 серпня 2018 року він був черговим по установі. Вечером між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виник конфлікт, їх заспокоїли, уклали спати, вони були у стані алкогольного сп`яніння. Розпивали спиртні напої кілька осіб, вони перебували у більш менш нормальному стані, пішли спати, тому вирішили не ізолювати їх. Близько четвертої години повідомили, що сталася ЧП, побачив ОСОБА_10 , який стікав кров`ю, викликали «швидку». ОСОБА_8 тікав, мабуть, від товарищів, напевне не чекав, що таке трапиться. ОСОБА_8 підлягав здравій розмові, непроста людина, потребує підходу, він знайшов до нього такий підхід.

У відповідності до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а обов`язок доказування вини покладено на прокурора (ст.91 ч.2 КПК України, ст.92 ч.1 КПК України).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому, жоден доказ не має наперед встановленої сили (ст.94 КПК України).

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини, його провина повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження №0001563, а саме:

- рапортом інспектора-чергового Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_22 від 20 серпня 2018 року, відповідно до якого 20 серпня 2018 року о 05 годині 21 хвилин надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 20 серпня 2018 року о 05 годині 21 хвилин за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Шиферна, 3, у колонії 30 хвилин тому невідомий засуджений наніс ножове поранення у сонну артерію іншому засудженому (хлопцю 25 років). Внаслідок поранення хлопець помер. Установчі дані: людей заяниця не знає. Заявник: ОСОБА_23 (т.2, арк. крим. пров.№4);

- протоколом огляду місця події від 20 серпня 2018 року, проведеного за участі понятих, та фототаблицею до нього, місцем огляду якого є локальний сектор №5 КВК №80 в м. Кривий Ріг. Під час огляду виявлено та вилучено шматок рушнику розміром близько 10х20см зі слідами рідини бурого кольору; предмет за зовнішніми ознаками схожий на ніж; змиви з рукоятки предмету за зовнішніми ознаками схожого на ніж (т.2, арк. крим. пров.№5-7);

- протоколом огляду трупу від 20 серпня 2018 року, та фототаблицею до нього, складеного за участі понятих, та спеціаліста КМВ СМЕ ОСОБА_24 , згідно з яким на трупі ОСОБА_10 виявлено численні рани (т.2, арк. крим. пров.№8-15);

- протоколом огляду від 20 серпня 2018 року, проведеного за участі понятих, місцем огляду якого є приміщення оперуповноваженого КВК №80 в м. Кривий Ріг. Під час огляду виявлено та вилучено піднігтьові мікрочастки; змиви правої руки ОСОБА_8 (т.2, арк. крим. пров.№18-20);

- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 , з якого вбачається, що смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в наслідок нападу з метою вбивства чи нанесення ушкодження. Причини смерті - гостра крововтрата, травма сонної артерії, множинні колото-різані рани шиї та тулуба (т.2, арк. крим. пров.№70);

- висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» Криворізький міжрайонний відділ №1464 від 11 вересня 2018 року щодо проведення судово-медичної експертизи по факту смерті ОСОБА_10 , відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження: колото-різана рана №1 біля кута нижньої щелепи ліворуч; колото-різана рана №2 на бічній поверхні ліворуч у верхній та середній третинах в 5см назад від кута нижньої щелепи ліворуч; колото-різана рана №3 біля кута нижньої щелепи праворуч; колото-різана рана №4 на бічній поверхні шиї праворуч у нижній третині; колото-різана рана №5 в проекції лівого плечового суглобу на задній поверхні; колото-різана рана №6 в правій надлопатковій ділянці; колото- різана рана №7 в правій надлопаточній області, від рани відходить рановий канал у напрямку ззаду-наперед, зліва-напрво під кутом 80-85° та виходить в правій надключичній області з утворенням колото-різаної рани №8; колото-різана рана №9 в проекції правого плечового суглобу на задній поверхні в 19см вправо від хребцевої лінії в 0,5см назад від лопаточно- ключичного зчленування; колото-різана рана №10 на задній поверхні правого плечового суглобу в 0,4см вправо від рани №9; колото-різана рана №11 по біля-лопаточній лінії в 7см вправо від хребцевої лінії та в 9см вліво від лопаточної лінії; термічний опік в проекції 1-3 грудних хребців від біляхребцевої до біляхребцевої лінії зліва-направо; садно на тильній поверхні правої кисті в проекції 2,3 п`ясних кісток; садно на тильній поверхні правої кисті. Всі тілесні ушкодження прижиттєві, що підтверджується крововиливами в ушкоджених тканинах, виникли незадовго до настання смерті у проміжок часу який становить від хвилин до десятків хвилин. Всі виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран утворилися від дії плоского клинкового предмета, що володіє колюче-ріжучими властивостями, яким міг бути клин ножа або інші предмети володіючи йаналогічними властивостями. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден утворилися від дії гострого краю клинка ножа. Виявлене тілесне ушкодження у вигляді опікової поверхні шкіри спини II ступеню вининкло при короткотривалому контакті з розжареним предметом прямокутної форми. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран за своїм характером відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. П.2.1.3.6 «Правил суд медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом України від 17 січня 1995 року №6. Виявлене тілесне ушкодження у вигляді термічного опіку II ступеню за своїм характером відноситься до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби). П.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. П.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6. Всі виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран утворилися від дії плоского клинкового предмета, що володіє колюче-ріжучими властивостями, яким міг бути клинок ножа або інші предмети володіючи аналогічними властивостями. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден утворилися від дії гострого краю ножа. Виявлене тілесне ушкодження у вигляді опікової поверхні шкіри спини II ступеню виникло короткотривалому контакті з розжареним предметом прямокутної форми. Беручи до уваги анатомічну локалізацію виявлених тілесних ушкоджень в область голови було нанесено три удари, в область шиї було нанесено один удар, в область тулуба було нанесено шість ударів, в область верхніх кінцівок було нанесено три удари. Всі тілесні ушкодження прижиттєві, що підтверджується крововиливами в ушкоджених тканинах, виникли незадовго до настання смерті у проміжок часу, який становить від хвилин до десятків хвилин. Беручи до уваги однакові реактивні зміни в ушкоджених тканинах, можна припустити, що тілесні ушкодження були нанесені у швидкій послідовності одне за одним, визначити послідовність не представляється можливим. Беручи до уваги однакові реактивні зміни в ушкоджених тканинах, можна припустити, що тілесні ушкодження були нанесені у швидкій послідовності одне за одним, визначити послідовність не представляється можливим. Беручи до уваги ступінь розвитку трупних змін на момент огляду трупа на місці пригоди, а саме: «З протоколу огляду трупа на місці події, відомо: « ...Трупні плями сшпошно-фіолетового кольору, розташовані на задній поверхні тулубу та кінцівок, при натисканні на них динамометром в поперековій ділянці зникають та відновлюються через 8-14 секунд (08:48). При первинному вимірюванні температури в прямій кишці складає 37,3 градусів Цельсія (08:51). Труп на дотик теплий на всіх ділянках тіла. При повторному вимірюванні температури в прямій кишці складає 36,6 градусів Цельсія.», смерть потерпілого могла настати за 2-4 години до моменту огляду трупа на місці пригоди. Причиною його смерті з`явилися множинні колото-різані поранення шиї та тулуба, які ускладнилися гострою крововтратою, що підтверджується морфологічними ознаками, характерними для даного виду смерті: 11 колото-різаних ран шиї та тулуба з ушкодженням м`язів, судин; повне пересічення правої сонної артерії; крововиливи у м`яких тканинах в проекції колото-різаних ран; недокрів`я внутрішніх органів; рідкий стан крові, повнокров`я внутрішніх органів, крапкові крововиливи під зовнішню оболонку серця та в між часткову легеневу плевру, набряк головного мозку. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден та термічного опіку II ступеню не перебувають у причинному зв`язку із настання смерті. Причиною його смерті з`явилися множинні колото-різані поранення шиї та тулуба, які ускладнилися гострою крововтратою, що підтверджується морфологічними ознаками, характерними для даного виду смерті: 11 колото-різаних ран шиї та тулуба з ушкодженням м`язів, судин; повне пересічення правої сонної артерії; крововиливи у м`яких тканинах в проекції колото-різаних ран; недокрів`я внутрішніх органів; рідкий стан крові повнокров`я внутрішніх органів, крапкові крововиливи під зовнішню оболонку серця та в мія часткову легеневу плевру, набряк головного мозку. Беручи до уваги анатомічну локалізацію та характер виявлених тілесних ушкоджень, потерпілий міг робити самостійні активні дії, в тому числі і пересуватися, до настання моменту втрати свідомості, час можна рахувати від хвилин до десятка хвилин (т.2, арк. крим. пров.№95-99);

- висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР» №143 від 14 вересня 2018 року щодо групової приналежності крові ОСОБА_8 - група крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т.2, арк. крим. пров.№114-117);

- висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР» №141 від 14 вересня 2018 року щодо групової приналежності крові ОСОБА_11 - група крові В з ізогемаглютином анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (т.2, арк. крим. пров.№126-129);

- висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР» №142 від 14 вересня 2018 року щодо групової приналежності крові ОСОБА_12 - група крові А з ізогемаглютином анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т.2, арк. крим. пров.№138-141);

- висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР» №1052-МК від 27 вересня 2018 року, згідно з яким пошкодження №4 на шматку шкіри з бічної поверхні шиї праворуч від трупа ОСОБА_10 могло бути заподіяне клинком представлено на експертизу ножа (т.2, арк. крим. пров.№148-152);

- актом судово-медичного дослідження (обстеження) №345 від 21 серпня 2018 року щодо групової приналежності крові ОСОБА_10 - група крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т.2, арк. крим. пров.№159);

- висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР» №145 від 20 вересня 2018 року, згідно з яким на фрагменті рушника (об`єкти №№1, 2) встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні слідів крові (об`єкти №№1-2) виявлені антигени А, Н та ізогемаглютинін анти-В. Одержані результати дослідження, не виключають можливість походження даних слідів від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0. Однак, не виключена можливість суміші в вказаних слідах крові від двох і більше осіб, а саме з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н (або без нього) і особи з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові потерпілого ОСОБА_10 , а саме те, що виявлені в слідах крові (об`єкти №№1-2) антигени А і Н, які є групоспецифічними антигенами для крові ОСОБА_10 , не виключена можливість походження вказаних слідів за рахунок крові потерпілого. Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові ОСОБА_12 , а саме те, що виявлені у слідах крові (об`єкти №№1-2) антигени А і Н, які є групоспецифічними антигенами для крові ОСОБА_12 , не виключена можливість походження крові від вказаної особи. Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові ОСОБА_8 , а саме те, що окрім виявленого слідах крові в (об`єкти №№1-2) антиген Н, який є групоспецифічним для крові ОСОБА_8 , в них виявлений ще антиген А, який йому не властивий, присутність крові ОСОБА_8 у вказаних слідах, лише в якості домішки до крові іншої особи (осіб), груповим характеристикам яких властиві виявлені антигени. Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові ОСОБА_11 а саме те, що виявлені в слідах крові (об`єкти №№1-2) окрім антигену Н, який є супутним для крові ОСОБА_11 , його основоного групо специфічного антигену В у вказаних слідах крові (об`єкти №№1-2) не виявлено, даних про присутність крові у вказаних слідах не отримано (т.2, арк. крим. пров.№166-172);

- висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР» №970 від 08 жовтня 2018 року, згідно з яким в піднігтьовому вмісті з рук підозрюваного ОСОБА_8 (об`єкт №1) встановлено наявність крові та виявлений білок людини. Клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини в цитологічних препаратах з цього об`єкту не виявлені, знайдені лише лусочки поверхневого шару епідермісу, непридатні для цитологічного дослідження. При цитологічному дослідженні крові в об`єкті №1 в ядрах лейкоцитів виявлений У-хроматин, що вказує на їх належність особі (особам) чоловічої генетичної статі. При встановленні групової належне крові в даному об`єкті виявлений тільки антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Отриманий результат дослідження не виключає походження крові, виявленої в піднігтьовому вмісті з рук підозрюваного ОСОБА_8 (об`єкт №1), від чоловіка (чоловіків), груповим властивостям крові якого (яких) властивий виявлений антиген Н як основний, у тому числі і від підозрюваного ОСОБА_8 , враховуючи групову належність його крові. Беручи до уваги вищесказане, походження крові в даному об`єкті від потерпілого ОСОБА_10 виключається, оскільки властивий його крові антиген А ізосерологічної системи АВ0 при серологічному дослідження об`єкту №1 не виявлений (т.2, арк. крим. пров.№181-184);

- висновком експерта Запорізького науково-дослідного експетрно-криміналістичного центру МВС України №8-1167 від 14 грудня 2018 року, згідно з яким встановлені генетичні ознаки зразка крові трупу ОСОБА_10 (об`єкт №1); встановлені генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_8 (об`єкт №2); встановлені генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_11 (об`єкт №3); встановлені генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_12 (об`єкт №4). На наданому на дослідження змиві (об`єкт №5) встановлена наявність слідів крові людини та встановлені їх генетичні ознаки, які належать особічоловічої генетичної статі. Генетичні ознаки слідів крові людини на змиві (об`єкт №5) співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 (об`єкт №2) та не співпадають з генетичними ознаками зразків крові трупу ОСОБА_10 (об`єкт №1), ОСОБА_11 (об`єкт №3), ОСОБА_12 (об`єкт №4). Ймовірність випадкового співпадіння генетичних ознак слідів крові людини на змиві з ножа (об`єкт №5) та зразка крові ОСОБА_8 (об`єкт №2) складає 1,15х10-22. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше ніж у 1 з 8,72х1021 осіб (т.2, арк. крим. пров.№196-206);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22 грудня 2018 року у присутності понятих, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 погодився відтворити обставини при яких скоєне умисне вбивство ОСОБА_10 , що також відтворено на фототаблиці (т.3, арк. крим. пров.№13-21).

Зазначені вище докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.

Таким чином, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, колегія суддів приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_8 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст.115 ч.2 п.13 КК України, як умисне вбивство, за ознаками умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню нових злочинів, колегія суддів враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, ставлення до вчиненного злочину, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_8 , суд враховує, що він провину визнав повністю, однак не розкаявся, під час розгляду справи, при виступі у судових дебатах та наданні останнього слова, неодноразово наголошував, що продовжить свою протиправну поведінку на вчинення злочинів, направлених проти життя та здоров`я людини і у подальшому, та ні про що не шкодує що вчинив, вчинив злочин, який відповідно ст.12 КК України відноситься до категорії умисних особливо тяжких злочинів, від вчинення котрого є потерпіла, матеріальні збитки відсутні, раніше судимий за вчинення умисного вбивства, тобто також особливо тяжкого злочину, вчинив нове кримінальне правопорушення, відбуваючи покарання за попереднім вироком, не одружений, не працює, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває, характеризується негативно. Згідно висновку судово-психіатричного експерта КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР №196 від 15 листопада 2018 року, ОСОБА_8 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше й виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. У період часу, до якого відноситься інкриміноване діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Іспитованому властиві такі індивідуально-психологічні особливості, як нормальний рівень розвитку пізнавальних процесів, активність, стенічність, тенденція до підвищеного настрою, егоцентричність, висока самооцінка, високий рівень домагань, достатня комунікабельність при поверховості соціальних контактів, виражена збудливість з легким виникненням дратівливих і запальних реакцій, демонстративність, наполегливість в досягненні бажаного, нетерпимість до протидії. Зазначені індивідуально-психологічні особливості іспитованого проявлялись в його кримінальній поведінці, але істотно не вплинули на його свідомість і поведінку. Іспитований в досліджуваній ситуації у стані фізіологічного афекту або іншому емоційному стані, що істотно вплинув на свідомість і поведінку не перебував.

Пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_8 обставин, згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.

До обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_8 обставин, згідно ст.67 КК України, суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, колегія суддів також враховує спосіб скоєння злочину, поведінку обвинуваченого під час скоєння злочину, після скоєння злочину і під час розгляду справи судом. Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 характеризується жорстокістю, підвищеною збудливістю, неповажним відношенням до людей і є особою з грубою зухвалою поведінкою. Суд вважає обвинуваченого ОСОБА_8 схильним до скоєння особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, і особою, яка має високий рівень небезпеки для суспільства.

Відповідно до абзацу 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадян» №7 від 30 травня 1997 року, суди як органи державної влади зобов`язані своєчасно й дієво захищати ці права та свободи шляхом розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення.

Статтею 2 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учиненою у Римі 04 листопада 1950 року (ратифікована Україною Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, дата набрання чинності для України 11 вересня 1997 року) встановлено, що право кожного на життя охороняється законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» №2 від 07 лютого 2003 року, звернуто увагу судів на необхідність суворого додержання вимог законодавства, що передбачає відповідальність за злочини проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до п.п.2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання, суди повинні всебічно враховувати фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності та визначати тяжкість конкретних злочинів враховуючи їх індивідуальний ступінь. Визначаючи ступінь тяжкості злочину судам необхідно виходити з особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків. Отже, ступінь тяжкості злочину визначається характером того діяння, яке було вчинено у конкретному випадку. На неї впливають різні об`єктивні та суб`єктивні обставини, зокрема цінність тих суспільних відносин на які посягає винний, тяжкість наслідків (характер посягання), спосіб посягання форма й ступінь вини наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.

Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкції ст.115 ч.2 п.13 КК України, у вигляді довічного позбавлення волі.

Довічне позбавлення волі призначається лише у випадках, спеціально передбачених КК України, і за умови, що суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк. Призначення цього покарання повинно мотивуватись у вироку з обов`язковим наведенням обставин, які, на думку суду, перешкоджають застосуванню позбавлення волі на певний строк.

Колегія суддів вважає, що обставиною, яка зумовлює призначення ОСОБА_8 довічного позбавлення волі й водночас указує на неможливість досягнення мети покарання шляхом застосування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, є винятково високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним особливо тяжкого злочину й особи обвинуваченого, характер поведінки якого і наслідки свідчать про виключну небезпеку для суспільства.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого, а також те, що ОСОБА_8 повторно вчинив умисне вбивство, не розкаявся, запевнив у своїх намірах продовжити вчиняти злочини проти життя та здоров`я людей, колегія суддів вважає неможливим застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі на визначений строк, так як він представляє собою виключну небезпеку для суспільства і приходить до переконання, що покарання обвинуваченому у вигляді довічного позбавлення волі буде відповідати принципам справедливості, оскільки людина, її життя, здоров`я, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини і ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що ізоляція ОСОБА_8 шляхом довічного позбавлення волі відповідає вимогам справедливості щодо застосування покарання та відображає співмірність злочину та кари, і тільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

На думку суду, покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на певний строк не забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та не слугуватиме цілям його застосування, не відповідатиме вимогам справедливості щодо застосування покарання встановленим ст.2 КПК України.

Крім того, згідно ст.71 ч.1 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ст.71 ч.2 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. При складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати п`ятнадцяти років, а у випадку, якщо хоча б один із злочинів є особливо тяжким, загальний строк позбавлення волі може бути більшим п`ятнадцяти років, але не повинен перевищувати двадцяти п`яти років. При складанні покарань у виді довічного позбавлення волі та будь-яких менш суворих покарань загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, визначається шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

Таким чином, на підставі ст.71 ч.ч.1, 2 КК України, враховуючи що ОСОБА_8 вчинив новий особливо тяжкий злочин під час відбування покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року, котрим його було засуджено за ст.115 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 11 років позбавлення волі, невідбута частина покарання становить 01 рік 02 місяці 13 днів, суд вважає за необхідне остаточне покарання за сукупністю вироків призначити ОСОБА_8 на підставі положень ст.71 ч.ч.1, 2 КК України, шляхом складання покарань у виді довічного позбавлення волі з невідбутим покаранням у виді позбавлення волі за попереднім вироком, та остаточно визначити ОСОБА_8 за сукупністю вироків покарання шляхом поглинення менш суворого покарання довічним позбавленням волі.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за правилами ст.ст.69, 75 КК України, суд не вбачає.

Суд, керуючись ст.ст.50, 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Потерпілій ОСОБА_13 кримінальним правопорушенням майнового збитку не завдано. Цивільний позов не заявлено. Право потерпілій на пред`явлення позову роз`яснено.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ст.118 ч.3 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ст.122 ч.2 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ст.124 ч.2, ст.374 ч.4 п.2 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_8 , в порядку ст.124 ч.2 КПК України, на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта для проведення судової генетико-молекулярної експертизи №8-1167 від 14 грудня 2018 року у розмірі 10806,42 гривень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в рамках данного кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374-376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.2 п.13 КК України, та призначити йому покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

На підставі ст.71 ч.ч.1, 2 КК України, шляхом поглинення покаранням за даним вироком у вигляді довічного позбавлення волі та невідбутого покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року у виді 01 року 02 місяців 13 днів позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків у вигляді довічного позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Речовий доказ перерахований на арк. крим. пров.№№173, 174 т.2, а саме фрагмент рушника зі слідами крові, котрий знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0001563, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази перераховані на арк. крим. пров.№207 т.2, а саме: ніж з рукояткою коричневого кольору, на якому виявлені плями речовини бурого кольору; марлевий тампон зі змивом з вилученого під час огляду місця події ножа з рукояткою коричневого кольору; зразки крові ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зразки крові ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зразки крові ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зразки крові трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які згідно квитанції №747 від 10 січня 2019 року (т.2, арк. крим. пров.№208) зберігаються в камері схову речових доказів Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили, знищити.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведення судової генетико-молекулярної експертизи №8-1167 від 14 грудня 2018 року у розмірі 10806,42 гривень, на підставі ст.124 ч.2 КПК України, стягнути із засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави.

Матеріали кримінального провадження за №0001563 від 20 квітня 2018 року, у двох томах, залишити при обвинувальному акті, справа №210/271/19, провадження №1-кп/210/210/20.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому, його захиснику та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3