Провадження № 1-кп/127/1071/19

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 0001171 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, одруженого не офіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 05.09.2019 близько 19:00 години, розпивав алкогольні напої на зупинці громадського транспорту, розташованій біля будинку № 111 по вул. Келецькій в м. Вінниці. Останній побачив раніше невідомого йому малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сидів на лавці, розміщеній на зупинці, та тримав в руках мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy J3» в корпусі чорного кольору. У цей час в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, тобто вказаним телефоном.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та діючи умисно, відкрито, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, а також малолітній вік потерпілого, шляхом ривка вихопив з рук ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy J3» в корпусі чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 6785/19-21 від 25.10.2019 складала 1468,20 гривень.
Після здійснення вказаних дій ОСОБА_4 з викраденим телефоном побіг через дорогу в бік будинку АДРЕСА_3 та намагався покинути місце скоєння злочину, однак, перебігши через дорогу, був зупинений невстановленим слідством чоловіком, який забрав у останнього викрадений телефон та повернув потерпілому ОСОБА_5 .
Тобто ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки він був зупинений невстановленим слідством чоловіком, внаслідок чого попереджено заподіяння ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 1468,2 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Додатково пояснив, що він дійсно вирвав з рук малолітнього мобільний телефон та побіг з ним через дорогу. Однак був зупинений невідомим чоловіком, який відібрав даний телефон та повернув його потерпілому. Обвинувачений зазначив, що він щиро шкодує у вчиненому.
Законний представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність, та у відсутність малолітнього ОСОБА_5 . Крім того зазначив, що наміру подавати цивільний позов не має. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого ОСОБА_4 та надані суду і досліджені відповідно докази у їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого.
Зокрема, судом враховано характеристику №819 видану 01.10.2019 року МКП УК «Київська» на ОСОБА_4 , згідно якої останній проживає за адресою АДРЕСА_2 . За час проживання скарг на останнього не надходило.
Відповідно до довідки КП ВОНД «Соціотерапія» № 2847 від 26.09.2019 року ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку у даному закладі не перебуває.
Згідно довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» №20/4927 від 30.09.2019 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними архіву лікарні та картотеки диспансерного відділення неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні. Остання госпіталізація з 31.05.2019 по 03.06.2019 з діагнозом: «Епілептична хвороба з поліморфними нападами (генералізовані та парціальні). Згідно наказу МОЗ України №1063 від 13.05.2019 на обліку не перебуває.
Судом враховано, що відповідно до вимоги Національної поліції України на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній є особою не судимою.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» № 1105 у ОСОБА_4 , згідно висновку медичного огляду від 05.09.2019 складеного о 21 год. 00 хв., встановлено алкогольне сп`яніння легкого ступеня.
Суд також приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом визнає вчинення злочину щодо малолітньої дитини та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який визнав свою вину, щиро розкаявся, однак вчинив даний злочин щодо малолітньої дитини, в стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції відповідної статті Кримінального кодексу України.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України.
Частиною 1 статті 75 КК України передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Частиною 3 цієї ж статті визначено, що суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Врахувавши всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, зокрема особу обвинуваченого, який є особою раніше не судимою, який визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, законний представник потерпілого не наполягав на призначенні суворого покарання обвинуваченому, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки згідно положень ст. 76 КК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 вартість проведення судово-товарознавчої експертизи, оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого ним злочину.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 15, 50, 65 67, 75, 76, 186 КК України, ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік 6 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 314 (триста чотирнадцять) гривень 00 копійок.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.09.2019 на майно, яке було вилучене під час огляду 19.09.2019, а саме: мобільний телефон торгової марки «Samsung» моделі J320Н в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 - скасувати.
Речовий доказ по кримінальному провадженню №0001171, а саме:
- мобільний телефон торгової марки «Samsung» моделі J320Н в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: