Справа № 192/13/19
Провадження № - 1кп/201/9/2020
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000646 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яне, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ст. 335 КК України;

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи умисел на ухилення від призиву на військову строкову службу, достовірно знаючи, що він знаходиться на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , як призовник на строкову військову службу в ЗСУ, є придатним для призову на строкову військову службу згідно висновків військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 і висновку військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.09.2018 року, отримавши 17.09.2018 року особисто під розпис повістку про прибуття 10.10.2018 року на 08:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_5 розташованого за адресою: АДРЕСА_2 для подальшої відправки до військової частини, всупереч вимогам ст.65 Конституції України, Закону України «Про військовий обов язок та військову службу» від 25.03.1992 року та Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу» від 24.02.2017, будучи завчасно повідомлений про час та місце явки для відправлення на збірний пункт, за відсутності поважних причин, не маючи правових підстав для відстрочки чи звільнення від призову на строкову військову службу, переслідуючи мету ухилення від призову у формі бездіяльності, будучи належним чином повідомленим про наслідки відмови від виконання свого військового обов`язку, 10.10.2018 до Солонянського РВК для відправлення в команді № НОМЕР_1 до обласного збірного пункту, розташованого в АДРЕСА_3 для подальшого призову на строкову військову службу у Збройних силах України умисно не прибув, чим ухилився від призову на строкову військову службу.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 335 КК України, а саме, ухилення від призову на строкову військову службу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та надав показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у ухиленні від призову на строкову військову службу та його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно ст. 335 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді обмеження волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Вирок підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1