23.03.2020 Справа № 756/2774/20
Унікальний № 756/2774/20
Провадження № 1-кп/756/923/20
В И Р О К
Іменем України

23 березня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000727 від 31.01.2020 року за обвинувальним актом відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 04.07.2014 вироком Новокаховського міського суду Херсонської області за ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі; 22.03.2016 вироком Новокаховського міського суду Херсонської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70 ч.1, 71 ч. 1, 72 ч. 5 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 21.09.2016 по відбуттю строку покарання,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

31.01.2020 близько 10 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість, перебував в приміщенні магазину «АТБ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Маршала Тимошенко, 29-Б, де здійснював покупки у відділі з продуктами харчування, та в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «АТБ-МАРКЕТ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в той же час того ж дня ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість, перебуваючи у відділі з продовольчими товарами магазину «АТБ» за вказаною вище адресою, переконавшись у тому, що за його протиправними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає і він діє таємно, повторно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення взяв з торгівельних стелажів: шоколад «Milka» 300 г молочний з начинкою зі смаком чізкейку, полуничною начинкою та печивом м/уп в кількості 4 шт., артикул 147861, вартістю 67 грн. 50 коп. (без урахування ПДВ) за 1 шт., загальною вартістю 270 грн. 00 коп. (без урахування ПДВ), шоколад «Milka» 300 г молочний з начинкою зі смаком ванілі та печивом ореол м/уп, в кількості 2 шт., артикул 131776, вартістю 67 грн. 50 коп. (без урахування ПДВ) за 1 шт., загальною вартістю 135 грн. 00 коп. (без урахування ПДВ), які поклав до пазухи светра, в якому був одягнений, та направився до виходу з магазину.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для повторного таємного викрадення чужого майна, останній, разом із викраденим товаром вийшов за лінію кас, не розрахувавшись за нього, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений працівниками охорони магазину «АТБ-МАРКЕТ».

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_4 міг спричинити ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», , матеріальну шкоду на загальну суму 405 грн. 00 коп. (без урахування ПДВ).

Допитаний в судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини вказані вище щодо часу, місця, мети, способу вчинення ним замаху на крадіжку (повторно), щодо кількості, вартості та виду товару, який він хотів вкрасти, щодо причин, через які він не зміг злочин довести до кінця. Обвинувачений дуже шкодує про вчинене, обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які він не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65-68 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, враховуючи непогашену судимісь ОСОБА_4 за вироком від 04.07.2014 Новокаховського міського суду Херсонської області за ч. 1 ст. 304 КК України.

За місцем реєстрації ОСОБА_4 характеризується формально посередньо, не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога з 15.10.2007 з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів; синдром залежності.

Крім того, до ОСОБА_4 15.08.2005 Новокаховським міським судом Херсонської області було застосовано п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію» та звільнено від відбування покарання за вчинений злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України; 22.10.2007 року Новокаховським міським судом Херсонської області на підставі ч. 4 ст. 309 КК України був звільнений від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України; був засуджений 04.07.2014 вироком Новокаховського міського суду Херсонської області за ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі; був засуджений вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 22.03.2016 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 , ст.ст. 70 ч.1, 71 ч.1, 72 ч.5 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.
Крім того, стосовно ОСОБА_4 були скеровані обвинувальні акти: 14.03.2019 року до Новокаховського міського суду Херсонської обл. за ч. 3 ст. 185 КК України, та 27.06.2019 року до Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України. Таким чином, замах на крадіжку з магазину «АТБ» 31.01.2020 ОСОБА_4 вчинено в той час, коли він мав статус обвинуваченого у двох різних кримінальних провадженнях в двох різних судах України. Зокрема, під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, яке перебуває у провадженні Оболонського районного суду м. Києва з 27.06.2019, обвинувачений перебував під вартою, 05.11.2019 був звільнений з-під варти та до завершення судового розгляду вчинив новий умисний злочин проти власності.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та розміру покарання суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, з врахуванням обставин, передбачених ст.ст. 66-67 КК України,
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому слід зарахувати в строк покарання строк його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, починаючи з 31.01.2020 по день ухвалення вироку.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» у період з 31 січня 2020 року по 23 березня 2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 23 березня 2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді тримання під вартою.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - з дня вручення йому копії вироку у той же строк.

Суддя ОСОБА_1