29.01.2020
Справа № 642/435/20
Провадження № 1-кс/642/180/120
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянув винесене в кримінальному провадженні № 0000229 від 26 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України клопотання про арешт майна -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наданого клопотання та додатків до нього, слідчим відділом Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000229, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт УПП в Харківській області ДПП про те, що 25.01.2020 при перевірці документів у ОСОБА_4 , який керував автомобілем «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська 89А, виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль серії НОМЕР_2 , з ознаками підроблення. У рапорті зазначено, що згідно баз інформаційно- пошукових баз Національної поліції свідоцтво з такою серією та номером здане до архіву, а номерний знак автомобілю зданий на склад. Окрім того, кузовний номер автомобілю (він-код) - НОМЕР_3 , не відповідає номеру, вказаному у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу - даного автомобіля, у свідоцтві він-код зазначений як НОМЕР_4 .

25.01.2020 під час огляду місця події біля б. 1 по вул. М. Малиновського в м. Харкові, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучений автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , із зазначенням власника: ОСОБА_5 , ключі від вказаного автомобілю з брелоком.

На підставі викладеного, враховуючи те, що майно та документи, вилучені 25.01.2020 під час огляду місця події відповідно до положень ст. 98 КПК України можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучені документи та майно є доказом злочину. Окрім того, по вищевказаному майну необхідно проведення відповідних експертиз.

Неприбуття в судове засідання власника майна , які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Суд, вислухавши слідчого, який підтримав клопотання, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного висновку
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Вказане у клопотанні майно було виявлено та вилучено в ході огляду місця події.
Стороною обвинувачення доведено, що вищевказані документи та майно, вилучені під час проведення оглядів місця події, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені відповідно до протоколів оглядів місця події, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий, прокурор довели слідчому судді необхідність арешту майна у вказаній частині, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 131-132, 171-173 КПК України, -.

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, тимчасово вилучене 25.01.2020 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля б. 1 по вул. М. Малиновського в м. Харкові, а саме: автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , із зазначенням власника: ОСОБА_5 , ключі від вказаного автомобілю з брелоком, які є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000229.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1