Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/777/19
Провадження № 1-кп/475/30/20
У Х В А Л А
Іменем України

03.03.2020смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі судді ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у кримінальному провадженні №0000141

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Доманівка, Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, інваліда 3 групи, раніше судимого:

1) 23.04.2012 року Доманівським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

2) 20.06.2013 року Доманівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.121, ст.71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі, згідно ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.09.2017 року звільнений умовно - достроково з невідбутою частиною покарання 2 роки 3 місяці 6 днів, до обрання запобіжного заходу проживав в АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Доманівського районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження №0000141 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

У судовому засіданні 03 березня 2019 р. прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме у грабежі, тобто відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Обґрунтованість підозри доведена зібраними у ході досудового розслідування доказами.

У клопотанні прокурор просить продовжити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що до закінчення дії попередньої ухвали до 13 березня 2020 р. неможливо закінчити судовий розгляд кримінального провадження, при цьому ризики переховування від суду; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення не зменшилися і не відпали.

На наявність вказаних ризиків, на думку прокурора, вказує те, що ОСОБА_4 немає стійких соціальних зв`язків, не має постійного місця роботи, у нього відсутні особи на утриманні, він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та обізнаний з формами та методами досудового розслідування. Підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання на строк до 6 років, а тому розуміє тяжкість покарання, що йому загрожує.

ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків шляхом залякування їх та погроз, іншим чином впливати на них, оскільки проживає з ними в одному населеному пункті.

Також ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, що не виключає продовження ним злочинної діяльності.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не заперечували проти обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

При цьому захисник ОСОБА_7 вказував на те, що заявлені прокурором ризики недоведені. Так, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, проживає з матір`ю пенсійного віку, тобто має стійкі соціальні зв`язки, свідки у провадженні допитані, а тому ОСОБА_4 не може на них впливати. Захисник вважає достатнім для забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Інші обвинувачені та захисники при вирішенні клопотання підтримали думку обвинуваченого ОСОБА_4 і його захисника ОСОБА_7 .

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до абзацу 2 ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частин 1, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як і при обранні запобіжного заходу, так і при вирішенні клопотання продовження тримання ОСОБА_4 під вартою, суд приходить до висновку, що з заявлених прокурором ризиків у ході судового розгляду клопотання доведеним є лише ризик можливості вчинення іншого кримінального правопорушення.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що ОСОБА_4 має непогашені судимості за скоєння умисних тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.121 КК України.

ОСОБА_4 , будучи засудженим за ч.2 ст.121, ст.71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі та умовно-достроково звільненим з невідбутою частиною покарання на 2 роки 3 місяці 6 днів, обвинувачується у вчиненні протягом невідбутої частини покарання умисного тяжкого корисливого злочину з застосуванням до потерпілої особи насильства.

Зазначене свідчить про те, що ризик вчинення іншого правопорушення не зменшився та не відпав.

Разом з тим, у клопотанні прокурор ОСОБА_3 посилалася на неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, а саме:

- особистого зобов`язання через незабезпечення такого запобіжного заходу належної поведінки обвинуваченого;

- особистої поруки через відсутність осіб, які б поручилися за виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків;

- застави через відсутність постійного джерела доходу та роботи, вчинення тяжкого злочину;

- домашнього арешту через можливість впливу на свідків, які проживають з обвинуваченим в одній місцевості.

Суд не може погодитися з такими доводами сторони обвинувачення, оскільки у провадженні допитані усі свідки, про допит яких клопотала сторона обвинувачення.

За такого суд приходить до висновку, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового арешту не може бути застосований до обвинуваченого.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 має постійне зареєстроване місце проживання та проживає з матір`ю ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні не заперечувала проти його проживання у належному їй будинку.

Зважаючи на те, що прокурором доведені обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведені обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд вважає за необхідне застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме - цілодобовий домашній арешт з забороною йому залишати житло, що розташоване по АДРЕСА_1 , до 1 травня 2020 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.325, 331, 177, 178, 181, 193, 194, 196 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у забороні йому залишати житло, що розташоване по АДРЕСА_1 , до 1 травня 2020 року включно.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, застосувати електронний засіб контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 додатковий обов`язок, передбачений ч.5 ст. 194 КПК України, прибувати за кожною вимогою до суду.

Контроль за виконанням ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 покласти на Доманівське ВП Вознесенського ВП ГУНП В Миколаївській області.

Зобов`язати Доманівське ВП Вознесенського ВП ГУНП В Миколаївській області відповідно до ч.4 ст.181 КПК України негайно після постановки на облік ОСОБА_4 повідомити про це суд.

Обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити з-під варти у залі суду.

Ухвала в частині дії запобіжного заходу діє до 01 травня 2020 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Доманівський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя : ОСОБА_1