Справа № 344/1798/20
Провадження № 11-сс/4808/52/20
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ
Коле гія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду від 05 лютого 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , громадянка Республіки Польща, полька, з середньою спеціальною освітою, не працююча, незаміжня, раніше несудима, яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 27 ч.3, ст. 14 ч.1, ст. 115 ч.2 п.11 КК України,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 , вважає ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду від 05.02.2020 року необгрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що в судовому засіданні прокурор та слідчий не довели існування достатніх вагомих ризиків передбачених КПК України, наявність яких необхідна для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказує, що суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу належним чином не врахував те, що підозрювана раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має на утриманні малолітню дитину 5 років, відсутня потерпіла особа, нею не застосовано насильство або погроза його застосуванню, вона є студенткою денної форми навчання Івано Франківського медичного університету.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду від 05.02.2020 року та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту або застави.

Ухвалою слідчого судді Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2020 року клопотання задоволено. Застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_9 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк п`ятдесят днів -до 23 березня 2020 року включно.

Слідчим суддею встановлено, що приблизна на початку грудня 2019 року, у ОСОБА_9 , винник злочинний умисел, спрямований на організацію вчинення умисного вбивства її колишнього чоловіка ОСОБА_12 , із яким вона перебуває у тривалих неприязних відносинах. З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вбивство на замовлення потерпілого ОСОБА_12 , ОСОБА_9 організувала, тобто підшукала, виконавця вчинення злочину. Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_9 03.02.2020 року зустрілася з ОСОБА_13 , де висловила свій чіткий намір на вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 на замовлення за 4300 (чотири тисячі триста) доларів США та надала аванс в розмірі 500 (п`ятсот) доларів США. Таким чином ОСОБА_9 , вчинила усі дії для підшукування виконавця для вчинення на замовлення вбивства ОСОБА_12 , та була переконана у подальшій реалізації свого злочинного умислу.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_8 та підозрювана ОСОБА_9 , підтримали подану апеляційну скаргу просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді від 05 лютого 2020 року скасувати;

- прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необґрунтованою, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ст. 176 ч. 5 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст.177 ч.2 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ст. 178 ч. 1 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 27 ч.3, ст. 14 ч.1, ст. 115 ч.2 п.11 КК України, злочин передбачений ст. 115 ч.2 п.11 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

При цьому, висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_9 підозри за ст. 27 ч.3, ст. 14 ч.1, ст. 115 ч.2 п.11 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому перевірці під час апеляційного розгляду не підлягають.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про відсутність, передбачених ст.177 КПК України, ризиків, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що застосування до підозрюваної тримання під вартою в даному випадку відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і на даному етапі досудового розслідування такий запобіжний захід є виправданим та необхідним для досягнення завдань кримінального провадження.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя залишив поза увагою вимоги ст. 183 ч. 3 КПК України, яка передбачає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до положень ст.183 ч.4 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього ж Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на "розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження", а й передбачає, що "звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання" (рішення у справі "Сергій Волосюк проти України" п. 38).

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п. п. 23-24).

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя в достатній мірі не врахував, встановлені в судовому засіданні обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме дані про особу підозрюваної, те, що вона має фактичне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, є студенткою денної форми навчання Івано Франківського медичного університету, її стан здоров`я, що в сукупності вказують на наявність підстав вважати, що у разі визначення застави підозрюваній, вона може бути достатньою для забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків.

Колегія суддів вважає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, без урахування їх у сукупності з іншими наявними обставинами, зокрема даними про особу підозрюваної, не може бути безумовною підставою для не визначення їй розміру застави.

Відповідно до ст.182 ч.4 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах : щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи ступінь тяжкості інкримінованих підозрюваній злочинів, обставини кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан підозрюваної, суспільний інтерес, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне встановити заставу у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 420400 гривень, як обґрунтовану та достатню для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

За таких обставин, виходячи з вимог ст. 407 ч. 3 п. 2 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_9 на строк до 50 діб, до 23 березня 2020 року з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в порядку, передбаченому ст. 183 ч. 3 КПК України, а також покладенням на неї відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 задовольнити частково, ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2020 року щодо ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати, постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого поліції задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_9 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням її в установі виконання покарань № 12 терміном на 50 днів по 23 березня 2020 року включно.

Визначити ОСОБА_9 розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу - 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420400 грн, яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського апеляційного суду за реквізитами: отримувач Івано-Франківський апеляційний суд, код отримувача 42262052, номер рахунку UA0083264.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_9 обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

2) не відлучатися із м. Івано-Франківська без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим, усіма свідками по даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави оригінал документу з відміткою банку має бути наданий відповідальній особі Івано-Франківської УВП №12, яка після перевірки має розпорядитися про звільнення підозрюваної з під варти, про що повідомити слідчого та суд.

Після внесення застави і звільнення її з-під варти слід вважати, що до неї застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити ОСОБА_9 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5