Номер провадження 1-кп/201/1108/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши заяву захисника ОСОБА_7 про відвід прокурора ОСОБА_3 , подану у підготовчому відкритому судовому засіданні за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному 20 липня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003061 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 20 липня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003061 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 345 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_7 заявлено відвід прокурору ОСОБА_3 з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, а саме за наявності обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в її неупередженості. На думку сторони захисту, неупередженість прокурора ОСОБА_3 полягає у тому, що остання під час досудового розслідування здійснювала процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні і не виконувала належним чином свої повноваження, не наглядала за законністю проведення досудового розслідування, а навпаки сприяла протиправним діям слідчого щодо пред`явлення необґрунтованої підозри та обвинувачення його підзахисному та затвердила обвинувальний акт стосовно останнього, який не відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Крім того, захисник посилався на те, що прокурор має виконувати не тільки функцію обвинувачення, а надавати факти, що виправдовують підозрювану особу. Також апеляційною інстанцією був скасований обвинувальний вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_8 , який прокурор ОСОБА_3 вважала законним та обґрунтованим, що вказує на необ`єктивність та упередженість останньої. За наведених підстав, просив заяву задовольнити та відвести прокурора ОСОБА_3 від участі у розгляді вказаного кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав заяву свого захисника про відвід прокурора у повному обсязі та додав, що на упередженість ОСОБА_3 також вказує і той факт, що за його заявою про вчинення останньою кримінального правопорушення, яке полягає у тому, що прокурор покриває злочинні дії потерпілого ОСОБА_6 , висуваючи йому обвинувачення, розпочато кримінальне провадження. При цьому, вказав, що відповідних документів на підтвердження цього факту надати не може.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення заяви про її відвід, вважаючи доводи сторони захисту безпідставними і необґрунтованими та просила відмовити у задоволенні такої заяви. При цьому, вказала, що не здійснювала процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, не підписувала жодних процесуальних документів і не затверджувала обвинувальний акт, який був спрямований до суду. ЇЇ повноваження, як процесуального керівника прокурора, у даному кримінальному провадженні виникли лише у 2017 році під час судового розгляду. На її переконання, стороною захисту не наведено жодних об`єктивних обставин, які б обґрунтовано викликали сумніви в її неупередженості.

Представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення заяви про відвід прокурора ОСОБА_3 , оскільки захисником не наведено у чому саме полягає упередженість прокурора, як і не наведено жодних об`єктивних обставин, які б обґрунтовано викликали сумніви в необ`єктивності та неупередженості останньої. При цьому, звернула увагу суду на той факт, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 , який був спрямований до суду в порядку ст. 291 КПК України був затверджений іншим прокурором ОСОБА_9 . Зауважила, що на підтвердження факту відкриття кримінального провадження нібито за фактом вчинення прокурором ОСОБА_3 злочину, захисником та обвинуваченим не надано жодних доказів. За наведених підстав вважала заяву захисника ОСОБА_7 про відвід прокурора ОСОБА_3 необґрунтованою та просила відмовити у її задоволенні.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав позицію свого представника у повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 про відвід прокурора ОСОБА_3 .

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав думку прокурора та просив у задоволенні заяви сторони захисту про відвід прокурора ОСОБА_3 відмовити.

Заслухавши доводи сторони захисту захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 про наявність підстав для відводу прокурора, заперечення прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , дослідивши обґрунтування заяви про відвід прокурора, зіставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про відвід прокурора, з наступних підстав.

Статтею 77 КПК України встановлений перелік підстав, які виключають участь прокурора в кримінальному провадженні, зокрема, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого прокурора, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував прокурор достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості.

Отже, аналізуючи доводи сторони захисту про відвід прокурора, слід зазначити, що захисником ОСОБА_7 не повідомлено жодних об`єктивних та достатніх обставин, які б свідчили про те, що поведінка прокурора ОСОБА_3 свідчить про її особисту зацікавленість чи упередженість у даній справі, як і не повідомлено про те, що конкретний прокурор має певні переконання, які можуть вплинути на її неупередженість.

Та обставина, що прокурор ОСОБА_3 входить до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0003061 та підтримує державне обвинувачення в суді жодним чином не вказує на наявність упередженості прокурора у даному кримінальному провадженні, адже остання діє у межах своїх повноважень, визначених статтею ст. 36 КПК України.

Доводи захисника ОСОБА_7 стосовно того, що прокурор ОСОБА_3 під час досудового розслідування здійснювала процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні і не виконувала належним чином свої повноваження, не наглядала за законністю проведення досудового розслідування, а навпаки сприяла протиправним діям слідчого у пред`явленні необґрунтованої підозри та обвинувачення його підзахисному та затвердила обвинувальний акт стосовно останнього, є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, адже, прокурор ОСОБА_3 не входила до групи прокурорів, що здійснювали процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні саме під час досудового розслідування та не затверджувала обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 , який був спрямований до суду, та вступила до участі у даному кримінальному провадженні вже під час судового розгляду в 2017 році.

Посилання сторони захисту на наявність кримінального провадження розпочатого за заявою обвинуваченого ОСОБА_8 стосовно прокурора ОСОБА_3 , яка нібито вчинила злочин та покриває протиправні дії потерпілого ОСОБА_6 , суд не приймає до уваги, оскільки наявність кримінального провадження, навіть, якщо таке і має місце, не є самостійною підставою для відводу прокурора, так як внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є лише процесуальним рішенням, яке дає можливість і правові підстави для проведення певних слідчий (розшукових) дій і жодним чином не свідчить про наявність в діях прокурора ознак будь-якого злочину та доведеність вини у його вчиненні.

Отже, в своїй заяві про відвід прокурора ОСОБА_3 від участі у розгляді вказаного кримінального провадження стороною захисту не доведено належними та достатніми доказами ту обставину, що прокурор якимось чином зацікавлений в результаті вказаної заяви або є інші обставини, що викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості.

Таким чином, підстави, визначені ч. 3 ст. 77 КПК України, для відводу прокурору у цьому провадженні, відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 77, 81, 369-376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 про відвід прокурора ОСОБА_3 від участі у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному 20 липня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003061 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 345 КК України відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 17 годині 00 хвилин 18 червня 2020 року.

Головуючий - суддя ОСОБА_1