Справа №766/811/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановила:

17 січня 2020 року слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: поновити строк на подання клопотання про накладення арешту. Задовольнити клопотання та винести ухвалу про накладення арешту на автомобіль ВМW 523I, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_3 та ключ запалення.

Обґрунтуванні клопотання:
Слідчим відділом Херсонського відділу поліції ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000180 від 16.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.01.2020 до Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення від співробітника сектору криміналістичних досліджень транспортних засобів і реєстраційних документів в Херсонській області ОСОБА_4 про те, що під час дослідження автомобіля ВМW 523I державний реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова: НОМЕР_2 було встановлено, що ідентифікаційний номер вищевказаного автомобіля змінювався шляхом знищення первинного ідентифікаційного номера та нанесенням на номерний майданчик поза умов заводу виробника номеру НОМЕР_2 , та встановити первинний ідентифікаційний номер вказаного транспортного засобу криміналістичними методами не надалося можливим. Виїздом на місце події СОГ ХВП ГУНП в Херсонській області встановлено, що на території регіонального центру МВС в Херсонській області за адресою: Миколаївського шосе, 5 км у м. Херсоні знаходиться автомобіль ВМW 523I, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова: НОМЕР_2 . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_3 , власником автомобіля являється: ОСОБА_5 , а також у додаткових відмітках зазначено, що в транспортному засобі було переобладнання в 2017 році, а саме заміна двигуна з бензинового, згідно висновку державтотрансндїпроект 483490 03.11.20.

Особа, яка перебувала за кермом автомобіля ВМW 523I, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , видала працівникам поліції ключ запалення від вищевказаного автомобіля, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_3 .

Враховуючи вищевикладене, з метою проведення судових експертиз та подальшого визнання в якості речових доказів, виникла необхідність звернутись до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль ВМW 523I, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова: НОМЕР_2 , який має ознаки підробки, а саме ідентифікаційного номера, які змінювались шляхом знищення первинного ідентифікаційного номера та нанесенням на номерний майданчик поза умов заводу виробника номеру НОМЕР_4 , та встановлення первинного ідентифікаційного номера вказаного транспортного засобу криміналістичними методами не надалося можливим, так як іншим шляхом не надається можливе, провести першочергові слідчі дії при розслідуванні кримінального правопорушення, а також суттєво впливає на оптимізацію проведення слідчих дій, та визначення правильної послідовності проведення таких дій.

В даному випадку матеріальними об`єктами являються автомобіль ВМW 523I, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_3 та ключ запалення.

З об`єктивних причин звернутися до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у строки, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України, органу досудового розслідування не надалося за можливе через необхідність у проведенні першочергових слідчих дій, пов`язаних з обставинами правопорушення та місцем вилучення предметів та документів, та подальше внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань/

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Власник майна був викликаний у судове засідання, оскільки майно вилучене, власник до нього не має доступу і жодним чином не може зашкодити майну, однак власник в судове засідання не з`явився.

Дослідивши клопотання, письмові матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав:
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий, прокурор просить накласти арешт на майно з метою його збереження як речового доказу (предмету злочину),

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення.
Слідчим в клопотанні не доведено, що автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до транспортного засобу є знаряддями вчинення злочину, що наявні якісь достатні дані, які б свідчили, що вказані речі відповідають критеріям ст. 98 КПК України і можуть бути використанні як доказ чи обставин, що встановлюються в кримінальному провадженні щодо вчинення злочину передбаченого ст. 290 КК України.
Суду не надано доказів існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.

До клопотання додано копію протоколу огляду місця події. Проте із змісту вказаного документа вбачається, що фактично мав місце не огляд місця події, а огляд транспортного засобу, який повинен проводитися у порядку, визначеному ст.234КПК України, оскільки відповідно до ч.2 ст.233КПК України транспортний засіб є іншим володінням особи.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.132,ст. ст. 170-173 КПК України, суддя

постановила :

Відмовити слідчому СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про арешт майна.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1