Справа № 731/67/20
Провадження 1-кс/731/16/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року смт. Варва

Слідчий суддя Варвинського

районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подане слідчим СВ Варвинського ВП Прилуцького ВП ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_3 та погоджене прокурором Варвинського відділу Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000031 від 16 лютого 2020 року, за ознаками ч. 3 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2020 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання слідчого СВ Варвинського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Варвинського відділення Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на: п`ять пакетів з м`ясними продуктами, одну тушу індокачки, двадцять доларів США з номером JF08306096, які належали ОСОБА_5 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; гаманець із карткою банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Хуавей», предмет, зовні схожий на пістолет марки «Zoraki №11211794» з ознаками переробки, які належать ОСОБА_6 ; перчатки червоного кольору, які належать ОСОБА_7 ; з можливістю позбавлення права на його відчуження, розпорядження та користування. Крім того, просять залишити зазначені речі зберігати у Варвинському відділенні ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні Варвинського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження № 0000031 від 16 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, по факту розбою, поєднаного з проникненням у житло.

В ході досудового розслідування встановлено, що 15 лютого 2020 року, в період часу з 19 години по 20 годину 30 хвилин, ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, прибули до господарства ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_1 , де реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, умисно нанесли останній кілька ударів руками і ногами по голові та тулубу, після чого затягнули останню до будинку та зв`язали руки і ноги. Після цього, користуючись безпорадним станом потерпілої, викрали з її будинку грошові кошти у сумі 5000 гривень, 20 доларів США з номером JF08306096, три пляшки горілки марки «Медоф» об`ємом 1 літр кожна, три золотих кільця, три ланцюжки з медичного золота, два срібних кільця, одну тушку індокачки, п`ять пакетів з м`ясними виробами, завдавши матеріальної шкоди потерпілій, після чого залишили місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

При проведенні обшуку в господарстві, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено і вилучено: п`ять пакетів з м`ясними продуктами, одну тушу індокачки, двадцять доларів США з номером JF08306096, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , гаманець із карткою «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Хуавей», предмет, зовні схожий на пістолет марки «Zoraki №11211794» з ознаками переробки, перчатки червоного кольору.

Постановою слідчого від 18 лютого 2020 року вилучені речі було визнано речовими доказами та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Варвинського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області.

З метою з`ясування усіх обставин кримінального правопорушення, проведення ряду слідчих дій та судових експертиз, необхідне збереження вилученого майна в тому стані, у якому вони знаходилися на момент виявлення, оскільки це може вплинути на об`єктивність проведених досліджень. Для цього необхідно накласти арешт на зазначені речові докази з забороню права відчуження, розпорядження та користування ними.

В судовому засіданні слідчий у кримінальному провадженні - начальник слідчого відділення ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні з підстав, наведених у клопотанні. Вказав, що речові докази пакети з м`ясними продуктами та тушка птиці, належні потерпілій, можуть бути передані на відповідальне зберігання потерпілій, а накладення на них арешту необхідне, для визначення розміру шкоди, завданого злочином, та збереження його в якості речового доказу. Щодо купюри номіналом 20 доларів, пояснив, що потерпіла прямо вказувала на викрадення цього майна, та воно також визнано речовим доказом та його збереження у незмінному стані має бути забезпечено арештом для виконання завдань кримінального провадження. Крім того пояснив, що мобільний телефон марки «Хуавей» було вилучено під час обшуку, та вказаний телефон, за поясненнями користувача будинку ОСОБА_8 , належить ОСОБА_6 , який з великою імовірністю причетний до вчинення злочину. Утримання вказаного майна також є необхідним як для проведення експертизи так і для пред`явлення вказано майна в якості речового доказу. Слідчий наголосив, що гаманець, карта «Ощадбанку», належні ОСОБА_6 також можуть зберегти на собі сліди вчинення злочину та використані для відшкодування майнової шкоди. Крім того вказав, що пістолет марки Zoraki має ознаки переробки для відстрілу патронів іншого калібру, у зв`язку з цим призначено відповідну експертизу. Наголосив, що в ході проведення ОМП слідчими було віднайдено сліди на поверхні ноутбука в помешканні потерпілої, вірогідно залишені печатками, отже, збереження вилучених під час обшуку печаток є необхідним для проведення відповідних експертиз.

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Власники майна були повідомлені про розгляд клопотання, однак в судове засідання не прибули, про причини неявки слідчого суддю не повідомили.

Заслухавши слідчого СВ Варвинського ВП Прилуцького ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 та дослідивши матеріали, додані до клопотання,матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, за фактом нападу на ОСОБА_5 , поєднаного з насильством, та заволодіння її майном, внесено до ЄРДР за № 0000031 16 лютого 2020 року. Органом досудового слідства визначено Варвинське ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, слідчі ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; прокурорами ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в період часу з 19 години по 20 годину 30 хвилин, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, прибули до господарства ОСОБА_5 , розташованого в АДРЕСА_1 , де, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, умисно нанесли кілька ударів руками і ногами по голові та тулубу ОСОБА_5 , після чого затягнули останню до будинку та зв`язали руки і ноги. Після цього викрали з її будинку: грошові кошти у сумі 5000 гривень, 20 доларів США з номером JF08306096, три пляшки горілки марки «Медоф», три золотих кільця, три ланцюжки з медичного золота, два срібних кільця, одну тушку індокачки, п`ять пакетів з м`ясними виробами, завдавши матеріальної шкоди потерпілій, після чого залишили місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

16 лютого 2020 року з потерпілою ОСОБА_5 було проведено впізнання особи за фотознімками, на якому вона прямо вказала на особу, яка скоїла щодо неї розбійний напад, а саме на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З додаткового допиту потерпілої ОСОБА_5 вбачається, що зокрема 5 пофасованих пакетів з мороженим м`ясом та одна морожена тушка індокачки були викрадені з холодильнику та морозильної камери в її будинку.

17 лютого 2020 року в якості свідка був допитаний ОСОБА_13 , який показав, що 15 лютого 2020 року він підвозив з с. Овлаші Роменського району Сумської області до с. Калиновиця Варвинського району Чернігівської області та у зворотному напрямку двох хлопців, одним з яких є його знайомий - ОСОБА_7 , що мешкає в АДРЕСА_3 .

З метою врятування майна та безпосереднім переслідуванням осіб, які скоїли кримінальне правопорушення, за адресою: АДРЕСА_2 , було здійснено проникнення до житла та проведено обшук до постановлення ухвали слідчого судді у вищевказаному господарстві.

При проведенні обшуку в господарстві, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено і вилучено: п`ять пакетів з м`ясними продуктами, одну тушу індокачки, двадцять доларів США з номером JF08306096, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гаманець із карткою банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Хуавей», предмет, зовні схожий на пістолет марки «Zoraki №11211794» з ознаками переробки, перчатки червоного кольору.

Постановою слідчого від 18 лютого 2020 року вилучені речі було визнано речовими доказами та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Варвинського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди» чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягають застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна,інакше як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Так, відповідно до практики Європейського суду для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Ч. 3 ст. 132 КПК України визначає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу на таке майно, його відчуження, знищення, приховання, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що правові підстави для арешту п`яти пакетів з м`ясними продуктами, однієї тушки індокачки, двадцяти доларів США, мобільного телефона марки «Хуавей», предмета, зовні схожого на пістолет марки «Zoraki №11211794» з ознаками переробки, та перчаток червоного кольору є відповідними та такими, що підлягають застосуванню.

При цьому, зважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження має відповідну правову підставу, а слідчим наведено достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення.

Оцінюючи наслідки арешту майна для їх власників суд розцінює їх як незначні, та такі, що не можуть призвести до суттєвих обмежень прав вказаних осіб. При цьому, вважає застосування арешту, та як наслідок, обмеження права власності розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя зважає, що, частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Та оцінює вказані ризики як дійсні, зважаючи на те, що вказані речі є речовими доказами, отже їх використання за призначенням, їх власниками може призвести до їх знищення, втрати, передачі.

Однак, згідно ч. 6 ст. 100 КПК України передбачено, речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

З матеріалів клопотання вбачається, що серед майна, яке було вилучено в ході проведення обшуку, є продукти харчування, які мають визначені строки придатності для вживання.Таким чином, тушка індокачки та п`ять пакетів з м`ясними продуктами є товаром, який швидко псується, а тому вказані речові докази слід передати на зберігання власнику ОСОБА_5 .

Водночас в матеріалах клопотання про арешт майна та матеріалах кримінального провадження № 0000031 відсутні будь-які докази на підтвердження того, що вилучені при проведенні обшуку в господарстві, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; а також гаманець із карткою банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , є предметами, засобами чи знаряддями злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, зберегли на собі сліди злочину, є носіями збереження та обробки інформації про вчинення злочину, а тому правові підстави для накладення арешту на вищевказані документи та речі в межах даного кримінального провадження відсутні.

В порядку ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Зважаючи на наведене, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-175, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування на майно власнику, або наділеній таким правом уповноваженій власником особі:

- п`ять пакетів з м`ясними продуктами; одну тушу індокачки; 20 (двадцять) доларів США з номером JF08306096, що належать ОСОБА_5 , 1955 року народження, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- мобільний телефон марки «Хуавей»; предмет, зовні схожий на пістолет марки «Zoraki №11211794» з ознаками переробки, які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- перчатки червоного кольору, які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині вимог відмовити.

Місцем зберігання 20 (двадцяти) доларів США з номером JF08306096, мобільного телефона марки «Хуавей»; предмета, зовні схожого на пістолет марки «Zoraki №11211794» з ознаками переробки, перчаток червоного кольору визначити Варвинське відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, що за адресою: смт Варва, вул. Пилипенка, 1.

П`ять пакетів з м`ясними продуктами та одну тушу індокачки передати на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_5 , 1955 року народження, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні - начальника СВ Варвинського відділенням поліції Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому. Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати прокурору та особам, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1