КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 травня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14.05.2020 задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Києві прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, строком до 17.06.2020.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 передбачені ч. 5 ст. 194 КК України обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та відмовити в задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_8 .

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що при розгляді клопотання, жоден за наведених доводів сторони захисту судом не був прийнятий до уваги, та у судовому рішенні не вказано підстав відхилення наведених стороною захисту аргументів.
Апелянт зазначав, що заява ОСОБА_9 про вчинення злочину є недопустимим доказом, оскільки заявника не було попереджено про кримінальну за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, передбаченого ст. 383 КПК України.
На думку апелянта, протоколи допитів свідка ОСОБА_9 , який є заявником у кримінальному провадженні, є недопустимими доказами та не повинні прийматися судом до уваги, оскільки співробітник Служби безпеки України ОСОБА_10 , який проводив допит вказаного свідка, не долучив до протоколів доручення на підтвердження його повноважень.
Крім того, апелянт ставить під сумнів обставини щодо транзакції з грошовими коштами в розмірі 15 000 грн., що здійснювалися ОСОБА_9 17.01.2020 на невідому банківську карту, номер якої був отриманий з невідомого телефонного номеру, оскільки даних, які б свідчили, що номер карти чи номер телефону належали підозрюваному, відсутні.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 перебувало на виконанні у співробітника поліції ОСОБА_7 . Зважаючи на це, ОСОБА_9 мав мотиви на здійснення дій, направлених на компрометування особи, яка здійснювала досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо нього.
Крім того, перебуваючи під загрозою притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_9 залишається під впливом інших співробітників правоохоронних органів.
Апелянт звертав увагу на те, що ОСОБА_9 подав заяву про вчинення злочину до правоохоронного органу 09.12.2019, а до ЄРДР відомості за його заявою внесено 10.12.2019. Крім того, вказана заява про злочин стороні захисту не надана для ознайомлення. На думку апелянта, це свідчить про наявність ознак провокації у діях співробітників Служби безпеки України.
Також, апелянт зазначав, що не можна визнати аргументованою позицію сторони обвинувачення про те, що протоколи про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 24.12.2019 та від 17.01.2020 є доказом обґрунтованості оголошеної підозри, оскільки жодна з вилучених у ОСОБА_7 під час затримання та обшуку 17.01.2020 купюр грошових коштів не співпала із переліком купюр, зазначених у протоколі.
Слідчим суддею не враховано дані, які характеризують особу ОСОБА_7 , а саме те, що підозрюваний є працездатною особою, є єдиним годувальником у родині, одружений, має на утриманні малолітню дитину, матір інваліда 2 групи, позитивно характеризується за місцем роботи та місцем реєстрації, має міцні соціальні зв`язки.
Крім того, апелянт зазначав, що попередній запобіжний захід ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні завершився 12.05.2020, та КПК України не передбачено можливості обрати підозрюваному ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід з тих самих підстав, з яких вже було обрано попередній запобіжний захід, строк дії якого закінчився.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000786 від 10.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.
17.01.2020 ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
18.01.2020 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 368 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 12.03.2020 задоволено клопотання слідчого, та продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000786 від 10.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України до 5 місяців, тобто до 17.06.2020.
12.05.2020 слідчий Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Києві прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. в межах строку досудового розслідування до 17.06.2020, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КК України: прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14.05.2020 задоволено клопотання слідчого.

Постановляючи вказану ухвалу, слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та обгрунтовано визнано доведеними вказані у клопотанні прокурора ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування від органів досудового розслідуванян та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний час доби, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 177 КПК України, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, або обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.
Доводи захисника про те, що слідчим суддею не взято до уваги аргумент сторони захисту, та не надано оцінку відомостям про особу підозрюваного, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, а також неналежність та недопустимість наявних доказів, зокрема заяви ОСОБА_9 про вчинення злочину, протоколів допитів ОСОБА_9 , протоколів про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 24.12.2019 та 17.01.2020, тощо, колегія суддів вважає безпідставними.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Обставини здійснення ОСОБА_7 конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Колегією суддів взято до уваги посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 одружений, має на утриманні малолітню дитину, матір інваліда 2 групи, позитивно характеризується за місцем роботи, має міцні соціальні зв`язки. Проте, з урахуванням конкретних обставин та тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , наведені захисником дані про особу підозрюваного не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для відмови у обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу.
Посилання апелянта на те, що строк дії попереднього запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні закінчився 12.05.2020, та оскаржуваною ухвалою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід з тих самих підстав, з яких вже було обрано попередній запобіжний захід, не є визначеною законом підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Інші доводи апеляційної скарги з доповненнями висновків слідчого судді не скасовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що застосований вид запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний час доби з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного, тяжкості пред`явленої йому підозри та не є занадто суворим.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14.05.2020, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, строком до 17.06.2020, з покладенням на нього обов`язків прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3