Справа №487/9218/19
Провадження №1-кс/487/9593/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.12.2019 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу - домашнього арешту у певний час доби відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставки Бершадського району Вінницької області, громадянина України, офіційно не одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, освіта вища, раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
20.12.2019 року прокурор третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Одеської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням, в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год.00 хв. до 08 год.00 хв. на строк два місяці.

Необхідність застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий обґрунтовує тяжкістю кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється останній, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України та неможливістю запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, просив задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність зазначених прокурором ризиків. Зазначив, що завжди завчасно повідомляв про неможливість з`явитись до прокурора. Вимушений працювати переважно в нічний час таксистом для забезпечення належного утримання своєї дитини.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000104 від 23.02.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом Одеського міського управління ГУ МВС України в Одеській області від 09.08.2011 № 90 о/с ОСОБА_4 призначено на посаду оперуповноваженого сектору державної служби боротьби з економічною злочинністю Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області.

Займаючи вказану посаду відповідно ст. ст. 2, 3, 5, 10 Закону України «Про міліцію» ОСОБА_4 станом на 2014 рік зобов`язаний був: забезпечувати особисту безпеку громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; будувати свою діяльність на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, взаємодії з трудовими колективами, громадськими організаціями та населенням; виконувати свої обов`язки неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть буди підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції; поважати гідність особи і виявляти до неї гуманне ставлення, захищати права людини незалежно від її соціального походження, майнового та іншого стану, расової та національної належності, громадянства, віку, мови та освіти, ставлення до релігії, статі, політичних та інших переконань.

Згідно з положеннями статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України», затвердженого Законом України від 22.06.2006 за № 3460-ІУ, ОСОБА_4 станом на 2014 рік повинен був дотримуватись законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальника; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики.

Разом з тим, згідно Етичному кодексу працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої колегією МВС України від 05.10.2000 № 7 км/8, у своїй роботі ОСОБА_4 у 2014 році повинен був неухильно керуватися Законодавством України, виконувати норми дисциплінарного статуту; при виконанні своїх функціональних обов`язків ставитися до громадян справедливо, уважно, доброзичливо, неупереджено, з почуттям поваги до їх людської гідності, не допускаючи при цьому жодних проявів дискримінації на підґрунті статі, раси, віку, мови, релігії, національності, громадянства, соціального походження, освіти, матеріального стану, політичних та інших переконань; не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, поважати їх природне право на життя, законні права на свободу думки, совісті, самовираження, збереження здоров`я, мирного зібрання, володіння майном тощо. Використовувати силу тільки як крайній захід для досягнення законної цілі.

Встановлено, що слідчим відділом Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002262 від 20.03.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні слідчим СВ Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_5 на адресу Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області на підставі п. 3. ч. 2 ст. 40 КПК України надано доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових дій), які планувалось провести у приміщенні державного багатопрофільного підприємства «Урожай» () 21 березня 2014 року.

На виконання доручення слідчого було виділено групу співробітників СДСБЕЗ Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, до складу якої було включено, у тому числі, оперуповноваженого сектору державної служби боротьби з економічної злочинністю Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 , в порушення, діючих на той час, вищевказаних норм, а також у порушенні ст. 28 Конституцій України, згідно якої, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність поводженню чи покаранню, 21 березня 2014 року на виконання доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України в рамках кримінального провадження № 0002262 від 20.03.2014, знаходячись у приміщенні державного багатопрофільного підприємства «Урожай», за адресою: м. Одеса, Старосінна площа, 1, під час здійснення оперативного супроводу та будучи залученим у проведенні огляду місця події, у період часу з 16 год. до 21 год., точний час слідством не встановлено, умисно, виходячи за межі наданих повноважень, наніс лобом удар в обличчя директору вказаного підприємства ОСОБА_6 , чим завдав останньому тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді відкритого перелому кісток носа зі зміщенням із забитою раною спинки носа, що підтверджується висновками експертизи № 721 від 15.05.2015 та № 1009 від 26.05.2016 і тим самим образив його гідність.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України - перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого.

28 листопада 2019 о 10 годині 30 хвилини ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколами допиту свідків, висновками судово-медичних експертиз, матеріалами виконаних окремих доручень та іншими матеріалами кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

Слідчий суддя ставиться критично на посилання прокурора про неявку підозрюваного до прокурора за викликом як обґрунтування ризику переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування суду, оскільки зазначені обставини не свідчать про систематичне зловживання підозрюваним своїми правами. Крім того, з матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування будо розпочато в 2015 р. та за весь час жодних запобіжних заходів до підозрюваного не застосовувалось.

Слідчим у клопотанні та прокурором під час розгляду клопотання не доведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 22 год.00 хв. до 08 год.00 хв., а саме недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Отже, з огляду на обсяг доведених прокурором при розгляді клопотання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України та вважає, що саме такий вид запобіжного заходу зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, офіційно не одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193-194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Одеської області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, запобіжний захід особисте зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 28.01.2020 року наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі Миколаївської та Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання чи роботи;

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст..194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обов`язки по контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 покласти на слідчих ТУДБР в м. Миколаєві.

Ухвала слідчого судді діє до 28.01.2020 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1