Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________
Справа № 528/153/20
Провадження № 1-кс/528/127/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 р. м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання начальника СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000012 від 08.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

начальника СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИВ:

24.04.2020 до слідчого судді Гребінківського районного суду Полтавської області звернувся заступник начальника СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області начальник слідчого відділення капітан поліції ОСОБА_3 із клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , в якому вказується, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України за таких обставин.

Під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної та контрольованої закупки 05.02.2020 ОСОБА_7 , перебуваючи на території двору будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів збув за 240 грн. особі під псевдонімом « ОСОБА_8 » блістер з двома запечатаними пігулками, які відповідно до висновку експерта №262 від 11.02.2020 року містять наркотичний засіб, обіг якого обмежений метадон, загальною масою 0,0479 г. яку він незаконно придбав невстановленим досудовим розслідуванням способом, у невстановленому місці та часі. Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу.

Також, в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_7 діючи повторно, умисно та протиправно, з корисливих мотивів незаконно придбав невстановленим досудовим розслідуванням способом, у невстановленому місці та часі наркотичні засоби метадон, які він зберігав з метою збуту. 03.03.2020 було проведено обшук затриманої особи гр-на ОСОБА_7 , під час якого виявлено та вилучено 25 пігулок, що були запаяні в блістерах, які відповідно до висновку експерта №531 від 10.03.2020 містять наркотичний засіб, обіг якого обмежений метадон, загальною масою 0,60 г., які він зберігав при собі з метою збуту. Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, що вчинено повторно.

Крім цього, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної та контрольованої закупки 03.03.2020 ОСОБА_7 перебуваючи на території двору будинку АДРЕСА_1 , діючи повторно, умисно та протиправно, з корисливих мотивів збув за 360 грн. особі під псевдонімом « ОСОБА_8 » три пігулки білого кольору, які відповідно до висновку експерта №530 від 11.03.2020 року містять наркотичний засіб, обіг якого обмежений метадон, загальною масою 0,129 г. яку він незаконно придбав невстановленим досудовим розслідуванням способом, у невстановленому місці та часі. Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу, що вчинено повторно.

03.03.2020 о 15 год 48 хв в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_7 затримано безпосередньо після вчинення злочину, а саме збуту наркотичного засобу.

18.03.2020 ОСОБА_7 у рамках даного кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України повідомлено про підозру.

Інкриміноване кримінальне правопорушення підозрюваного ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показами свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 ; протоколами добровільної видачі, огляду грошових коштів та огляду покупця від 05.02.2020; речовими доказами блістером з двома запечатаними пігулками, частина блістеру з двома запечатаними пігулками, грошові кошти загальною сумою 360 грн. (а саме: три купюри номіналом по 20 грн. кожна, серія ЧГ №9855898, серія ЧВ № 3269657, серія ЧД №3512992 та шість купюр номіналом по 50 грн. кожна серія ТИ №7713517, серія КД №0547337, серія ТИ №2615148, серія ГД №2688113, серія ТД №4918399, серія ТД №824938), Змиви з правої та лівої долоні рук ОСОБА_7 ; контрольний відрізок бинта; грошові кошти в загальній сумі 7 грн.; грошові кошти в загальній сумі 216 грн.; зразок спеціальної хімічної речовини «люмінесцентний порошок»; штани чорного кольору; три пігулки білого кольору, які було вилучено та упаковано до спеціального полімерного пакету Національної поліції України INZ1071723; дві частини блістерів, в яких запаковано по дві пігулки в кожній; двадцять пігулок, які знаходяться в двох блістерах (по десять пігулок в кожному блістері), чотири пігулки які запаяні в одному блістері, та одна пігулка білого кольору; висновком експерта №262 від 11.02.2020; протоколами добровільної видачі, огляду грошових коштів та огляду покупця від 03.03.2020; протоколом обшуку затриманої особи від 03.03.2020; висновком експерта №76 від 11.03.2020; висновком експерта №530 від 11.03.2020; висновком експерта №531 від 10.03.2020; висновком експерта №532 від 11.03.2020; протоколом обшуку від 03.03.2020;

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення та особу підозрюваного, підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним умисного корисливого злочину та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний у разі застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування даного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інші правопорушення, впливати на свідків як фізично так і психологічно.

Крім цього, підставою застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, а саме:

- Можливість переховуватися від органів досудового слідства та суду.

ОСОБА_7 власної сім`ї не має, міцних соціальних зв`язків окрім матері та сестри не має, раніше судимий, офіційно не працевлаштований, що свідчить про те, що ОСОБА_7 може покинути територію Полтавської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. Перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_7 , через усвідомлення втрати свободи на тривалий час та того, що вчинив тяжкий злочин, за який можливе покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 8 років, про що йому повідомлено про підозру, може ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень, виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків. Тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування

- Вчинити інше кримінальне правопорушення.

Перебуваючи на волі ОСОБА_7 може продовжити вчиняти злочини передбачені ст. 307 КК України, а також інші злочини корисливо-насильницької спрямованості, тому в даному випадку існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, задля отримання засобів для існування.

- Впливати на свідків.

Оскільки ОСОБА_7 перебуваючи на волі може вчиняти тиск на свідків, експертів, з метою зміни їх показів щодо вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, що в подальшому може поставити під сумнів обґрунтованість підозри у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, так як останній на виконання вимог ч. 2 ст. 184 КПК України отримає копії клопотання та матеріалів якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, в яких будуть зазначені як особисті анкетні дані свідків вчинення підозрюваним злочину так і прізвища експертів, які надавали відповідні висновки.

У клопотанні вказується, що жоден з викладених у ст. 184 КПК України більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, із таких причин:

особисте зобов`язання неможливо застосувати, оскільки ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком понад 4 роки, та враховуючи наведені вище ризики;

особисту поруку неможливо застосувати, оскільки до Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області не зверталися особи, які б заслуговували на довіру, з проханням взяти на поруки ОСОБА_7 ;

заставу неможливо застосувати, оскільки до Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області не звернулася жодна особа з проханням внести заставу за ОСОБА_7 ;

домашній арешт неможливо застосувати, оскільки ОСОБА_7 перебуваючи на волі може вчиняти тиск на свідків з метою зміни їх показів щодо вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, що може призвести до негативного впливу на досудове розслідування даного кримінального провадження. Крім цього, указаний запобіжний захід неможливо застосувати, оскільки ОСОБА_7 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

На думку слідчого, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне розслідування кримінального провадження.

У клопотанні вказується, що визначений ч. 2 ст. 219 КПК України двохмісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 спливає 03 травня 2020 року, але з метою закінчення досудового розслідування необхідно завершення проведення слідчих дій, направлених на зібрання усіх доказів та проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування усіх обставин справи, а саме:

- після зняття грифу секретності з документів в яких відображені хід НСРД, підготувати постанови для зняття грифу секретності з клопотань, постанов, ухвал, що були підставою для проведення НСРД;

- здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження його сторонам відповідно до ст. 290 КПК України та надати їм достатній час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Вказані слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії неможливо провести у встановлений законом строк у зв`язку із складністю провадження та значним обсягом, а їх проведення є необхідним для прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень та забезпечення допустимості доказів отриманих за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

24.04.2020 винесено постанову про продовження строку даного кримінального провадження до трьох місяців, а саме до 03 червня 2020 року.

У клопотанні вказується, що з метою попередження можливості підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, просить продовжити йому строк тримання під вартою до 03 червня 2020 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 та начальник слідчого відділу СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , кожен окремо, підтримали клопотання за підстав, викладених в ньому.

Захисник ОСОБА_16 категорично заперечив подане клопотання, вказав на його необґрунтованість, пояснив, що його підзахисний є наркозалежним, а тому кваліфікація злочину за ч. 2 ст. 307 КК України органом досудового розслідування щодо незаконного придбання, зберігання з метою збуту є невірним, як і виклад декількох епізодів, оскільки, на думку адвоката, в даному випадку має місце продовжуваний злочин. Крім цього, звернув увагу, що слідчим достеменно відомо, що ОСОБА_7 купував таблетки метадону в лікаря за рецептом, що спростовує викладення у клопотанні ознак: «невстановленим способом, невстановленому місці». Вказав на недоведеність ризиків, відсутність доказів, міцність соціальних зв`язків ОСОБА_7 , тобто послався на необґрунтованість заявленого клопотання в частині існування ризиків, а також про існування наразі епідемії в країні, що також, на думку адвоката, має враховуватимся судом.

ОСОБА_7 повністю підтримав свого захисника, просив застосувати особисту поруку його матері, обіцяв виконувати всі процесуальні обов`язки. Вказав, що має сім`ю та джерело доходів (офіційно працевлаштований не був, але виконував різні роботи за наймом), тощо.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши вищенаведені пояснення прокурора ОСОБА_5 , начальника слідчого відділу СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 , дослідивши матеріали клопотання з додатками, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст.1 КПК України).

Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи регламентовані Главою 10 - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 18 - запобіжні заходи, затримання особи Кримінального проусуального Кодексу України (надалі - КПК України).

Відповідно до ч. ч.2, 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити ті ж відомості, що й клопотання про застосування запобіжних заходів (ст. 184 КПК України), та додатково виклад власне обставин-підстав продовження строку тримання під вартою: 1) обставин, які свідчать про те, що заявлений у попередньому клопотанні ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, передбачені у ст. 177 КПК, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно матеріалів клопотання, необхідність продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.ч. 1.2 ст. 307 КК України, на підтвердження чого наявні зібрані органом досудового розслідування докази у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з суворістю, передбаченого законом покарання за вчинене діяння, може ухилитись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, водночас відповідно до положень ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

За правилом ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про продовження про продовження тримання під вартою за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, а саме клопотання має містити, крім обставин, визначених ч. 3 ст. 199 КПК України, відомості, зазначені у ст. 184 КПК України.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У судовому засіданні стороною захисту відповідно до положень ч.5 ст.132 КПК України, не було надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про необґрунтованість пред`явленої підозри.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

А тому, на підставі викладеного, слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів щодо вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного; наявність судимостей, наявність двох підозр у вчиненні кримінальних правопорушень; а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, та враховуючи доведеність стороною обвинувачення обставин передбачених п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132, ст. 199 КПК України, слідчий суддя вважає, що дане клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню як обґрунтоване.

Разом з тим, підстави для відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у КПК чітко регламентовані ч. 5 ст. 199 КПК України, а саме - слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в продовженні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного.

Тобто, вказані стороною захисту доводи, як на підставу відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного, в тому числі і в частині можливості уникнення наявним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема заявленого клопотання підозрюваним про обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, за його відсутністю є необґрунтованими та такими, що не знайшли підтвердження під час судового розгляду даного клопотання. ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, який є особливо небезпечним для суспільства, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що строк тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується, однак на даний час в зазначений строк неможливо закінчити досудове розслідування, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ще ряд слідчих дій, які зазначено в клопотанні.

Вказані обставини, що на даний час унеможливлюють закінчення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином мотивовані слідчим.

Постановою прокурора від 24 травня 2020 року строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 03 червня 2020 року.

Крім цього, мотиви наведені слідчим, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , будучи підозрюваним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК КК України, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких злочинів, за який передбачене покарання тільки у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також дає підстави для збереження обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.

З урахуванням вищезазначених обставин, суд вважає, що заявлені ризики не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_7 під вартою, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання начальника СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000012 від 08.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, підлягає задоволенню в межах строку досудового розслідування, тобто до 03 червня 2020 року.

Доводи сторони захисту на необґрунтованість заявленого клопотання з посиланням на неправильну кваліфікацію злочинів, відсутність декількох епізодів, а наявність продовжуваного злочину, його ознаки, не повинно досліджуватися на стадії досудового розслідування, а є завданням суду.

Задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст.183 КПК України та вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі, який буде достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та помірним, з урахуванням вимог ст.182 КПК України, а саме двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040,00 грн грн у національній грошовій одиниці та покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 03.06.2020 , тобто в межах досудового розслідування.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 197, 199, 205, 309, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 03 червня 2020 року.

Визначити розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040,00 грн (сорок дві тисячі сорок грн 00 коп).

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою, які мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно в разі внесення застави.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти у разі внесення застави покласти на нього обов`язки: прибувати за кожною вимогою до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора та/або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та /або роботи; здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити термін дії обов`язків, покладених відповідно до ухвали у разі внесення застави, строком до 03.06.2020 з дня її фактичного внесення.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Складення повного тексту ухвали 29.04.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_17