ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/615/20
Провадження № 1-кп/362/359/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Васильківського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000029 від 04.12.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,
в с т а н о в и в:
Прокурор Васильківського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернулася до суду в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України із клопотанням про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000029 від 04.12.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що передбачено ст. 49 КК України, а також не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Прокурор був належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не прибув, що не перешкоджає розгляду справи.
Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву з проханням слухати клопотання без його участі, в заяві вказав, що заперечує проти задоволення клопотання, оскільки він знає, хто наніс йому тілесні ушкодження.

Ознайомившись з клопотанням та матеріалами доданим до нього, матеріали кримінального провадження № 0000029 від 04.12.2014 року, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на 35 км траси Київ-Одеси 22.03.2014 року сталося ДТП за участю автомобілів «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та «Suzuki Grant Vitara», д.н.з. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_5 . Після ДТП ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 , які у відповідності до висновку СМЕ №171 від 14.04.2014 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

За вказаним фактом 04.12.2014 року внесені відомості до ЄРДР за № 0000029 від 04.12.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України (а.с.3).

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КПК України, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Згідно з п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять роки - у вчиненні злочину середньої тяжкості.

Тобто, виходячи зі змісту норм кримінально процесуального закону та кримінального закону, кримінальне провадження підлягає закриттю, в разі коли особу, яка скоїла злочин, не встановлено, а з часу вчинення злочину минуло п`ять років.

Водночас, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування здійснювалося СВ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 р., суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено: кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі « Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 «для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості».

В п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, зазначено: «державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності.

З огляду на досудове розслідування кримінального провадження № 0000029 від 04.12.2014 року, суд вважає, що його розслідування не може відповідати вимозі ефективності.

У матеріалах кримінального провадження є протокол допиту потерпілого від 18.09.2015 року, з якого вбачається, що наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 саме ОСОБА_5 , що також підтверджується витягом із ЄРДР (а.с. 6-7).

Тобто, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку встановленого ст. 92 КПК України.

Не зважаючи на вказані обставини, прокурор направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Враховуючи те, що у кримінальному провадженні № 0000029 від 04.12.2014 року встановлено особу, а саме ОСОБА_5 , якій наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 , але не зважаючи на це прокурор порушує перед судом питання про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, хоча закінчення строку досудового розслідування без повного та всебічного дослідження обставин кримінального провадження не може бути достатньою підставою для закриття кримінального провадження, суд дійшов до висновку, що без проведення повного комплексу слідчих та процесуальних дій, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України, за таких обставин, клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтею 49 КК України, статтями 214, 219, 220, 284, 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання прокурора Васильківського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000029 від 04.12.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - відмовити.
Матеріали кримінального провадження № 0000029 від 04.12.2014 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - повернути прокурору для організації продовження досудового розслідування.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_6