В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.12.2019 Справа №607/29842/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №0000400, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, українця, громадянина України, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше судженого вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.12.2016 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з випробуванням та іспитовим строком на 3 роки, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , про обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, -

встановив:
ОСОБА_5 02 лютого 2017 року близько 19 год. 10 хв., перебуваючи в магазині «Цукерочка», який знаходиться за адресою м.Тернопіль вул.Кн.Острозького, 26, переконався, що за ним ніхто не спостерігає з корисливого мотиву умисно таємно викрав дві пачки цукерок «Фереро Колекція» вартістю 268 грн. 38 коп. та «Фереро Престиж» вартістю 252 грн., які взяв у руку і не розплатившись за них пройшов повз касу, покинувши приміщення магазину. Своїми діями ОСОБА_5 завдав матеріальну шкоду ОСОБА_6 у розмірі 520 грн.38 коп.
Між обвинуваченим ОСОБА_5 і потерпілою ОСОБА_6 укладено угоду про примирення. Згідно з угодою ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України і повністю відшкодував потерпілій ОСОБА_6 заподіяну шкоду. Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому, із застосуванням ст.69 КК України, тобто більш м`якого ніж передбачено у санкції закону, у виді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що цілком розуміє його права передбачені п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, в тому числі наслідки укладення сторонами і затвердження судом угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди було добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Він повністю визнає вину і просить затвердити угоду.
Захисник ОСОБА_4 просить затвердити угоду.
Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що вона цілком розуміє наслідки укладення сторонами і затвердження судом угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди було добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Їй повністю відшкодовано заподіяну шкоду. Просить затвердити угоду.
Проаналізувавши наведене у сукупності, суд переконався у тому, що укладення сторонами угоди є добровільним, умови угоди про примирення відповідають вимогам ст.471 КПК України. Отже, ОСОБА_5 добровільно визнав вину, що є належним і допустимим доказом винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, яке є злочином середньої тяжкості, його дії кваліфіковано правильно.

З метою виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного, його молодий вік і те, що він раніше суджений, наявність декількох обставини, які пом`якшують покарання - це визнання вини, щире каяття, сприяння встановленню істини, відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_6 , позицію потерпілої щодо призначення обвинуваченому більш м`якого покарання та хворобу, суд вважає за доцільне, призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України, тобто перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.185 КК України, у виді штрафу. Оскільки, ОСОБА_5 раніше засуджений вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.12.2016 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з випробуванням та іспитовим строком на 3 роки, тому, в порядку ст.72 КК України, покарання у виді штрафу за цим вироком необхідно виконувати самостійно.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, статтями 392, 394, 395, 468, 469, 471, 473, 474, 475, 476, 532, 533, 535 КПК України, суд,-
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень, яке виконувати самостійно від вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.12.2016 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляції до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності передбаченої ст.389-1 КПК України.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий суддяОСОБА_1