Справа № 688/2244/18
Провадження № 1-кп/675/7/2020
У Х В А Л А

"21" лютого 2020 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 , обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000153 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 189 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст. 357 ч. 3, ст. 149 ч. 2, ст. 263 ч. 2 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 357 ч. 3, ст. 149 ч. 2 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :
На розгляді в Ізяславському районному суді Хмельницької області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , посилаючись на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши доводи прокурора, представника потерпілого ОСОБА_6 , який підтримав клопотання щодо продовження строку тримання під вартою на 60 днів ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , які заперечують проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на відсутність зазначених прокурором ризиків та необґрунтованість пред`явленого обвинувачення, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою суду від 27 грудня 2019 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 по 24 лютого 2020 року включно. До спливу цього строку судове провадження з об`єктивних причин завершити не представляється можливим, оскільки у даному провадженні ще не допитані усі свідки та не досліджено усі письмові докази.

Під час судового провадження вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України (ч. 3 ст. 315, ч. 2 ст. 331 КПК).

Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що (1) обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, (2) обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою (ч.ч. 3-5 ст. 199 КПК України).

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно зазначатися про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Як вбачається з матеріалів провадження, до ОСОБА_8 було застосовано та продовжено йому вказаний запобіжний захід з метою запобігти тому, що він може переховуватися від суду, а також незаконного впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані, тобто перешкоджати кримінальному провадженню.

ОСОБА_8 обвинувачується, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за попередньою змовою групою осіб, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Дії, що ставляться ОСОБА_8 у провину, носять значний суспільно небезпечний характер, що свідчить про наявність справжнього суспільного інтересу.

Суд також враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який хоча раніше і не судимий, проте не одружений, дітей не має, не має офіційного місця роботи в Україні, до затримання працював у Республіці Польща.

У даному кримінальному провадженні судовий розгляд не завершений, не допитані усі свідки та не досліджені усі письмові докази.

На переконання суду, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що відсутні підстави для відмови в продовженні строку запобіжного заходу, як на тому наполягає сторона захисту, оскільки таке рішення не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на даній стадії судового розгляду.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Дійсно, як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Однак, розглядаючи можливість застосування до нього альтернативних запобіжних заходів, суд враховує особу обвинуваченого, а також тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, суворість покарання за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , його можливість переховуватись від суду та впливати на свідків.

Враховуючи вищевикладене, на думку суду, до обвинуваченого ОСОБА_8 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Також суд зазначає, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підлягає з`ясуванню в процесі дослідження доказів судом, а тому доводи сторони захисту щодо безпідставності його звинувачення не є підставою для відмови в задоволенні клопотання прокурора.

Тому строк тримання під вартою обвинуваченого необхідно продовжити на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 197, 199, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В и в :
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 357 ч. 3, ст. 149 ч. 2 КК України, по 20 квітня 2020 року включно.

У разі внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 22 серпня 2017 року, термін дії покладених на ОСОБА_8 обов`язків: не відлучатись без дозволу суду з населеного пункту за місцем проживання; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; прибувати за кожним викликом до суду, визначити строком на два місяці з дня внесення застави. У разі невиконання цих обов`язків застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження і направити начальнику ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_1

Секретар