Справа № 473/3403/17
Номер провадження 1-в/473/19/2020

УХВАЛА
Іменем України

"20" лютого 2020 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурор ОСОБА_3 ,
представник Вознесенського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська подання Вознесенського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про звільнення від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Вознесенськ, Миколаївської області, громадянин України, із професійно-технічною освітою, не працює, не одружений, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час відбуває покарання в ДУ «Казанківська виправна колонія №93»;
засуджений 30.11.2017 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України; ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 28.12.2018 року вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.11.2017 року в частині призначеного покарання змінено, вважати засудженим за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, відповідно до ч.4 ст.70 КК України вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.09.2017 року виконувати самостійно, а також за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.04.2018 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 засуджений 30.11.2017 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України засуджений був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 28.12.2018 року вирок Вознесенського міськрайонного суду від 30.11.2017 року змінено, вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, відповідно до ч.4 ст.70 КК України вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.09.2017 року виконувати самостійно.
Згідно із поданням органу пробації - засуджений ОСОБА_5 з 18.05.2018 року по теперішній час відбуває покарання строком 5 років 6 місяців позбавлення волі в ДУ «Казанківська виправна колонія №93» за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.04.2018 року.
В поданні зазначено, що засуджений перебуває на обліку у органі пробації з 14.01.2019 року.
Проте згідно із матеріалами особової справи засудженого він жодного разу до органу пробації не зявлявся, оскільки на момент постановки на облік вже відбував покарання у вигляді позбавлення волі на підставі іншого вироку, а саме вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.04.2018 року, згідно якого ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочинів передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України та призначено покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі.
В судовому засіданні представник органу пробації подання підтримав, просив звільнити засудженого, оскільки закінчився встановлений вироком суду іспитовий строк.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, так як із вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.04.2018 року вбачається, що один із злочинів ОСОБА_5 вчинив в період іспитового строку.
Засуджений ОСОБА_5 був повідомлений про час та місце слухання справи через адміністрацію ДУ «Казанківська виправна колонія №93» згідно із ч.3 ст.135 КПК України (аркуш справи 58). 13 січня 2020 року була винесена ухвала про участь засудженого в судовому засіданні в режимі відео конференції, проте з невідомих причин така ухвала адміністрацією ДУ «Казанківська виправна колонія №93» - виконана не була.
Тому, з урахуванням вимог ч.5 ст.539 КПК України судове засідання було проведено у відсутності засудженого.
Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що подання органу пробації про звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.11.2017 року по закінченню іспитового строку ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Відповідно до ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
З подання слідує, що ОСОБА_5 з 18.05.2018 року по теперішній час відбуває покарання строком 5 років 6 місяців позбавлення волі в ДУ «Казанківська виправна колонія №93» за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.04.2018 року, згідно якого ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочинів передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.09.2017 року і остаточно до відбування призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Як вбачається із вказаного вироку при призначенні покарання ОСОБА_5 не було враховано вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.11.2017 року.
Вирок суду від 30.11.2017 року не було враховано при ухваленні вироку від 03.04.2018 року, оскільки на той момент вирок від 30.11.2017 року не набрав законної сили, а законної сили він набрав з моменту винесення ухвали судом апеляційної інстанції 28.12.2018 року.
За вироком суду від 30.11.2017 року іспитовий строк тривалістю 2 роки розпочався стосовно засудженого ОСОБА_5 з моменту проголошення вироку, тобто з 30.11.2017 року, на що вказують положення ч.1 ст.165 КВК України, яка передбачає, що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Вказана норма не містить положень про те, що апеляційне оскарження вироку суду зупиняє перебіг іспитового строку, тому встановлений ОСОБА_5 30.11.2017 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області іспитовий строк тривалістю два роки, який був залишений тією ж тривалістю ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 28.12.2018 року - фактично закінчився 30.11.2019 року.
Разом із тим за вироком суду від 30.11.2017 року злочин ОСОБА_5 вчинив 09.09.2017 року, а за вироком суду, за яким він відбуває покарання строком 5 років 6 місяців позбавлення волі від 03.04.2018 року - злочини було вчинено засудженим 05.10.2017 року, 26.01.2018 року.
Таким чином, один із епізодів згідно із вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.04.2018 року було вчинено засудженим ОСОБА_5 26.01.2018 року в період іспитового строку по вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.11.2017 року, де іспитовий строк тривалістю 2 роки розпочався стосовно засудженого ОСОБА_5 з моменту проголошення вироку тобто з 30.11.2017 року, на що вказують положення ч.1 ст.165 КВК України.
Таким чином, оскільки один із злочинів згідно із вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.04.2018 року було вчинено засудженим ОСОБА_5 26.01.2018 року в період іспитового строку по вироку суду від 30.11.2017 року згідно із вимогами ст.78 КК України подання органу пробації задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.78 ч.1 КК України, ст.ст.372, ч.1 п.9 ст.537, 538-539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання Вознесенського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про звільнення від відбування покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1