Справа № 755/3351/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0001309 від 20.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , уродженця міста Києва, громадянина України, з середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з висунутим обвинуваченням, ОСОБА_5 20.02.2020 року приблизно о 15 год. 00 хв., прийшов до магазину «Пул енд Беа», який розташований за адресою: м.Київ, пр.Ватутіна, 2-Т, у приміщенні торгово-розважального центру «Sky Mall» з метою здійснення покупок. Пройшовши в торговий зал магазину «Пул енд Беа» помітив чоловіче взуття «Пул енд Беа» артикул 2204/540/040/44 підійшов до нього. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів з метою протиправного збагачення.

Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на таємне викрадщення чужого майна з корисливих мотивів з метою протиправного збагачення, ОСОБА_5 взяв зі стелажа чоловіче взуття «Пул енд Беа» артикул 2204/540/040/44 впевнившись, що за його діями ніхто із стороніх осіб не спостерігає, та його дії залишаються таємними для стороніх осіб, з числа персоналу магазину та покупців, помістив їх до свого рюкзака.

Не бажаючи припиняти свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 з метою доведення до кінця злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, не маючи наміру оплачувати вартість товару, почав рухатись в напрямку виходу з магазину, при цьому не сплатив кошти за зазначене вище майно на суму 639 грн. 20 коп.

Однак, довести до кінця свій злочинний умисел, ОСОБА_5 не зміг з причин, що незалежали від його волі, так як на виході із магазину, під час перетину антикрадіжкових рамок, ОСОБА_5 було зупинено та затримано працівником охорони магазину.

Такі дії ОСОБА_5 , що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), але не доведеними до кінця з причин, що не залежали від його волі, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

10.03.2020 року між потерпілим ТОВ «Пул енд Беа» в особі представника ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою, представник потерпілого ТОВ «Пул енд Беа» ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474, ч. 5 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до положень ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_4 кожен окремо, просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Прокурор не заперечував щодо затвердження угоди.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений та представник потерпілого повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ТОВ «Пул енд Беа» в особі представника ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження даної угоди згідно з якою узгоджене покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369, 373, 374, 469, 471, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 10.03.2020 року між потерпілим ТОВ «Пул енд Беа» в особі представника ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (тисяча сімсот) гривень.

Речові докази, а саме:

- чоловіче взуття «Пул енд Беа» артикул 2204/540/040/44, що передане на відповідальне зберігання представнику власника майна ТОВ «Пул енд Беа» - залишити потерпілому за належністю;

-DVD-R диск, який долучено до матеріалів кримінального провадження - залишити зберігати там же.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1