Справа № 991/5096/20
Провадження1-кс/991/5250/20
01 липня 2020 року м.Київ
Свою скаргу підозрюваний обґрунтовує тим, що ним 04.06.2020 на адресу старшого детектива Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 було направлено клопотання про призначення комплексної експертизи звукозапису та експертизи комп`ютерної техніки і програмних продуктів в Київському науково-дослідному інституті судових експертиз Міністерства юстиції України.
Постановою детектива Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 11.06.2020 підозрюваному було повністю відмовлено у задоволенні його клопотання.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 скаргу підтримав. Пояснення надав аналогічні викладеним у скарзі. Просив скаргу задовольнити у повному обсязі.
Детектив ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечував. Зазначив, що постанова від 11.06.2020 прийнята відповідно до вимог КПК, є обґрунтованою та законною, а експертиза вже була проведена і ОСОБА_4 пропонувалося надати вільні зразки голосу, проте він відмовився.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Згідно з роз`ясненнями наведеними у п. 6 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» при розгляді скарги на відмову слідчого, прокурора у проведенні слідчих (розшукових) дій слідчому судді належить оцінювати: дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій; дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органом досудового розслідування у кримінальному провадженні; доцільність здійснення слідчих (розшукових) дій про які просить сторона кримінального провадження та обґрунтованість внесеного клопотання.
Так, слідчим суддею встановлено, що за результатами розгляду клопотання підозрюваного ОСОБА_4 від 04.06.2020, яке надійшло до Національного антикорупційного бюро України 09.06.2020 детективом ОСОБА_5 було винесено постанову від 11.06.2020 про повну відмову у задоволенні клопотання.
Частиною 1 ст. 220 КПК України визначено обов`язок слідчого розглянути клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій в строк не більше трьох днів з моменту подання.
Таким чином клопотання сторони захисту розглянуто детективом у строк визначений ч. 1 ст. 220 КПК України.
Вимоги до форми та змісту постанови слідчого наведені у ч. 5 ст. 110 КПК України. Слідчий суддя встановив, що постанова детектива Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 11.06.2020 про повну відмову у задоволенні клопотання відповідає формальним вимогам, визначеним у ч. 5 ст. 110 КПК України. У постанові стисло викладено мотиви та обґрунтування рішення про відмову у проведенні такої слідчої (розшукової) дії, як експертиза.
Крім того, ОСОБА_4 ставить під сумнів результати проведеної експертизи через те, що він не надавав зразки свого голосу, а на теперішній час бажає їх надати для ідентифікації особи. У той же час, слідчий суддя звертає увагу, що з поданих до скарги сторонами матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 відмовлявся у наданні зразків голосу, коли було призначено експертизу, а ототожнення особи за фізичними параметрами голосу можливе проведення на будь-яких носіях без встановлення оригінальності/автентичності фонограм.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Аналізуючи норму ст. 223 КПК України, вбачається, що має бути чітко визначена мета проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування.
Тобто за відсутності обґрунтованого клопотання неможливим є його задоволення.
Крім цього, розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК України з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК України. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Дослідивши оскаржувану постанову детектива від 11.06.2020, слідчим суддею встановлено, що детектив розглянув клопотання підозрюваного ОСОБА_4 в межах строків, визначених ст. 220 КПК України, а зміст постанови відповідає вимогам ст. 110 КПК України щодо повноти, обґрунтованості та мотивування процесуального рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 220, 303 - 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1