Справа № 344/3879/20
Провадження № 1-кс/344/1600/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження за № 0000134 від 13.03.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обгрунтування якого посилався на те, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000134 від 13.03.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 13.03.2020 близько 02 год 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у центральній частині міста Івано-Франківськ, в особистих цілях вирішив здійснити поїздку на автомобілі таксі в с. Чукалівка. В подальшому ОСОБА_4 пройшов на вул. Січових Стрільців де побачив припаркований автомобіль таксі марки «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору за кермом якого перебував ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 присів у даний автомобіль та повідомив водію щоб відвіз його на початок с. Черніїв, після чого вони почали рух. Приїхавши у с. Черніїв ОСОБА_6 на вимогу ОСОБА_4 зупинив автомобіль поряд із проїзною частиною, і останній мав намір з нього вийти не розрахувавшись за поїздку.

В подальшому між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 раптово виник конфлікт через не оплату проїзду, який в подальшому переріс у бійку. У ході конфлікту, ОСОБА_4 , на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин, вирішив позбавити життя ОСОБА_7 , тобто умисно його вбити.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя потерпілого, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, взяв у руку ніж та наніс ним серію цілеспрямовані удари в життєво важливі ділянки тіла ОСОБА_7 а саме в шию та голову, в наслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних ран, від яких потерпілий помер на місці.

Також 13.03.2020 ОСОБА_4 після вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 , перебуваючи у с. Черніїв на проїзній частині дороги, вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , 2010 року випуску, сірого кольору, який належить ОСОБА_8 , та який перебуває у правомірному користуванні й володінні ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на незаконне заволодіння автомобілем марки «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 , підійшов до зазначеного автомобіля сів за водійське місце після чого привів в дію двигун та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому, ОСОБА_4 розпорядився автомобілем марки «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на власний розсуд.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не одружений, не працюючий, раніше не судимий.

14.03.2020 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

15.03.2020 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про нову підозру у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289 КК України.

Причетність до вказаного злочину ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоком огляду місця події від 14.03.2020, показаннями свідків, протоколом затримання ОСОБА_4 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , протоколом проведення слідчого експерименту із ОСОБА_4 та іншими матеріалами в їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п.1 можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення злочину;

п.3 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

п.4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слід врахувати, що ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин за який передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, а тому застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту є недостатнім для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Підозрюваний усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі незважаючи на покладені на нього обов`язки може покинути місце постійного проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на свідків, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

З викладеного вище вбачається, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, може незаконно впливати на свідків, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому обставин, просив задоволити без визначення застави.

В судовому засіданні захисник підозрюваного просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (п.1 ч.4 ст. 183 КПК України).

14.03.2020 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

15.03.2020 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про нову підозру у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, та те, що він раніше не судимий.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 12 травня 2020 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань №12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1