Справа № 524/9154/16-к
Провадження № 1-кп/524/23/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2019 року колегія суддів Автозаводського районного суду міста Кременчука

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці питання щодо доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001546 від 20.09.2016 та № 0000695 від 12.12.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 186, ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 5 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001546 від 20.09.2016 та № 0000695 від 12.12.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст.331 ч.3 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Так, двомісячний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, продовжений ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 31.10.2019 року спливає 29.12.2019 року.
У судовому засіданні, колегія суддів відповідно до вимог ст. 331 ч. 3 КПК України, поставила на розгляд питання щодо доцільності продовження або зміни строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Заслухавши думку прокурора, який вважав за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 які просять застосувати запобіжний захід у виді домшнього арешту, колегія суддів вважає наступне.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою, зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, суд враховує вимогист.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (далі по тексту ЄСПЛ), вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що встановлення небезпеки перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя, слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, вимірюватись суворістю можливого покарання.
Як встановлено під час розгляду питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою ризики, які мали місце на час обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, залишаються наявними та дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи на волі може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Про такі ризики свідчать тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винним у вчиненні такого кримінального правопорушення, характеризуючи дані обвинуваченого та обставини його життєдіяльності, особливості події злочину, а також те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні встановлено, що ступень значущості обставин, які обумовили застосування до обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу, також не зменшилася.

При наданні оцінки виправданості продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що інший запобіжний захід не забезпечить усунення ризиків негативної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , внаслідок тих обставин, що він своїми діями довів, що не може дотримуватись правослухняної поведінки, а також внаслідок ступеню небезпечності ризику продовження обвинуваченим протиправної поведінки.

Не встановлено й обставин яким не було надано оцінки під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу і які на теперішній час свідчили б про можливість запобігання ризикам негативної поведінки обвинуваченого шляхом застосування до нього іншого запобіжного заходу.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, що відноситься до тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років та ч. 5 ст. 185 КК України, що відноситься до особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Таким чином, беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення останнім злочину та тяжкість покарання, що йому загрожує, стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого у місці його проживання, а саме те, що він раніше судимий за злочини проти власності, офіційно не працює, перебував у розшуку, суд вважає, що подальше застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим, оскільки тільки такий захід здатний належним чином забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та надасть змоги запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, для досягнення реалізації завдань кримінального провадження.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження не завершується до спливу строку тримання обвинуваченого під вартою, а також відсутність обставин, котрі давали б підстави до зміни або скасування запобіжного заходу, суд вважає за доцільне продовжити обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 днів.

Згідно положень ст. 183 ч.4 п.1 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Оскільки кримінальне правопорушення, висунуте органами досудового розслідування ОСОБА_6 вчинене із застосування насильства, то колегія суддів вважає не визначати у даному кримінальному провадженні при розгляді питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заставу.
Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою строком до 60 днів, тобто до 15 лютого 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3