Справа № 336/6150/18
Провадження № 1-кп/336/119/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисниці адвокатки ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.12.2006 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 та ст. 70 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна. Звільнився 06.11.2007 року відбувши строк покарання;

- 26.09.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна з іспитовим строком 3 роки;

- 06.09.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187, ст. 386 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна; 26.11.2012 вирок переглянуто Апеляційним судом Запорізької області в частині засудження за ч. 2 ст. 187 КК України, кваліфікацію змінено на ч. 2 ст.186, ст.386 КК України та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі; 21.10.2015 року звільнився умовно-достроково з невідбутим строком в 1 рік 6 місяців та 19 днів;

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, поєднаних із застосуванням насильства та спричинення тілесних ушкоджень потерпілим, тобто за злочини, передбачені статтями 186, 187 КК України, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив ряд умисних злочинів за наступних обставин.

15 травня 2018 року приблизно о 15 годині 55 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем мешкання свого батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , куди прийшов на його прохання допомогти йому перевезти двигун від автомобілю, під час сварки, що раптово виникла, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і суспільно небезпечні їх наслідки у вигляді смерті батька, маючи умисел на вбивство ОСОБА_9 , наніс наявним у нього у руках табуретом, який він взяв у приміщенні зазначеної квартири, тринадцять ударів в область голови і лівого передпліччя потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок умисних дій, заподіяв смерть ОСОБА_9 ,спричинивши йому шість (6) забійних ран у лівій половині волосяної частини голови, які спричинили уламковий перелом в ділянках лівої тім`яної кістки, лівої скроневої кістки та лівої половини лобної кістки з розповсюдженням додаткових ліній переломів на склепіння правої половини мозкового черепу та основу черепу з поодинокими розташуваннями зовнішньої та внутрішньої кісткових пластинок в ділянках переломів луски лівої тім`яної, луски лівої скроневої, луски лобової кістки з права, травматичні ушкодження оболонок головного мозку, мозкової тканини та забої головного мозку утворились від не менш дев`яти (9) ударів тупого предмета, що має в частині, яка травмувала ребро; чотири (4) забійні рани зовнішньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя, перелом лівої ліктьової кістки у верхній третині утворились перед настанням смерті від не менш чотирьох ударів тупого предмета, що має в частині, яка травмувала, ребро. У живої людини такі ушкодження у сукупності кваліфікуються за наслідками не менше ніж середнього ступеня тяжкості за ознакою відсутності небезпеки для життя, та такі, що викликають тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні /більш як 21 день/. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер на місці.

Смерть ОСОБА_9 настала від множинних переломів кісток склепіння та основи черепа з частковим руйнуванням головного мозку, що підтверджується наявністю шести забійних ран у лівій половині волосяної частини голови, уламкового перелому в ділянках лівої тім`яної кістки, лівої скроневої кістки та лівої половини лобної кістки з розповсюдженням додаткових ліній переломів на склепіння правової половини мозкового черепу та основу черепу з поодинокими розташуваннями зовнішньої та внутрішньої кісткових пластинок в ділянках переломів луски лівої тім`яної, лівої скроневої, луски лобової кістки з права, травматичні ушкодження оболонок головного мозку, мозкової тканини та забої головного мозку, повнокров`ям, мікроциркуляторними розладами, помірним поширеним набряком та множинними периваскулярними крововиливами у головному мозку, переважним недокрів`ям, поширеною фрагментацію міозитів, вираженим проміжним набряком в серці, повнокров`ям в ділянки дистелектаза в легенях.

Множині переломи кісток склепіння та основи черепу з частковим руйнуванням головного мозку виникли перед настанням смерті за ознакою небезпеки для життя, кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження, у даному випадку смертельні, тому що між ушкодженнями і смертю є прямий причинний зв`язок.

Того ж дня, після вчинення вбивства ОСОБА_9 , маючи умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, керуючись корисним мотивом, ОСОБА_6 обшукав квартиру АДРЕСА_3 та, діючи повторно, таємно заволодів майном ОСОБА_9 , а саме: мультимедійною акустичною колонкою марки «SVEN» моделі «АЕ-11»серійний номер S/N JА 00002085, вихідною потужністю 18W в корпусі бежевого кольору, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи судового експерта ОСОБА_10 № 3300 від 30.08.2018 року вартістю 325 гривень 00 копійок; монітором марки «PHILIPS» моделі ID: 233V5LAB/01, серійний номерUHBA, діагоналлю 23 дюйми в корпусі чорного кольору, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи судового експерта ОСОБА_10 № 3300 від 30.08.20 18 року вартістю 2500 гривень 00 копійок; системним блоком марки «MICROLAB» чорного кольору, вартістю 135 гривень 00 копійок, який укомплектований відео картою для настільного ПК, марки «NVIDIA» моделі e-GeForce 9600 GT SC, 512 MB P/N:512-P3-E862-AR,серійний номер 579, вартістю 475 гривень 00 копійок, жорстким диском Hitachi (HGST) Deskstar T7K500 500GB (HDT725050VLA380) вартістю 540 гривень 00 копійок, блоком живлення марки «MІCROLAB» моделі «PSU-420W» вартістю 275 гривень 00 копійок, материнською платою марки «Gigabyte»моделі «GA-H61M-S2P», вартістю 1250 гривень 00 копійок, згідно висновкусудово-товарознавчої експертизи судового експерта ОСОБА_11 № 3300 від 30.08.2018 року; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки ЗАЗ1140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який фактично належав ОСОБА_9 , яке не становить матеріальної цінності; ключами від автомобіля марки ЗАЗ 1140, зареєстрованого на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який фактично належав ОСОБА_9 , які не становлять матеріальної цінності, спричинивши своїми діями матеріальну шкоду на загальну суму 5500 гривень.

Після чого ОСОБА_6 вийшов з квартири, завантажив вкрадені речі до автомобіля «ЗАЗ» моделі 1140, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився біля п`ятого під`їзду будинку АДРЕСА_4 , який на праві володіння і користування належав родичам ОСОБА_6 : ОСОБА_9 батькові, ОСОБА_8 - матері, ОСОБА_13 - братові, та повернувся до квартири.

Перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , приблизно о 16 годині того ж дня, маючи умисел спрямований на умисне знищення і пошкодження чужого майна з метою приховання слідів вчинення ним особливо тяжкого злочину, а саме вчинення вбивства мешканця вказаної квартири ОСОБА_9 , за допомогою сірників підпалив два матраци та подушку, які він поклав на труп ОСОБА_9 , який знаходився на підлозі кімнати квартири АДРЕСА_3 .

Внаслідок умисних, протиправних дій ОСОБА_6 , згідно з висновком судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 3660-18 від 24.09.2018 року, виникла пожежа у кімнаті квартири АДРЕСА_3 , яку було ліквідовано лише за втручання працівників ДСНС.

Причиною пожежі згідно з висновком судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 3660-18від 24.09.2018 року є підпал.

Тим самим ОСОБА_6 вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме умисного знищення і пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, а саме квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_14 , але злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі оскільки виникла від його умисних дій пожежа була своєчасно виявлена сусідами та ліквідована працівниками відділення Державної служби надзвичайних ситуацій.

Після вказаних дій ОСОБА_6 вийшов з квартири, сів за кермо автомобіля «ЗАЗ» моделі 1140, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вважаючи, що він має право користування ним на правах родича володільців автомобіля, та запустив двигун вказаного автомобіля, після чого зник з місця вчинення злочину.

В подальшому в цей же день ОСОБА_6 був затриманий в с. Томаківка Дніпропетровської області.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 289 КК України, визнав частково, зазначивши, що з обвинуваченням відносно нього стосовно угону транспортного засобу, підпалу квартири розбійного нападу та викраденням майна він не погоджується, визнає тільки те, що наносив ОСОБА_9 удари табуреткою і від його дій настала смерть останнього, але сталося це за інших обставин і з інших причин.

Так, у вказаний в обвинувальному акті день він після роботи зустрівся з людиною, розмовляв з ним, в цей час йому зателефонував батько та попросив допомогти йому перевезти двигун на автомобіль, який треба було забрати з району Запорізької області, а молодший син не зміг йому допомогти, бо у того була зламана ключиця. Він був втомлений після роботи, але погодився. Напередодні він попросив у бабці покористуватися комп`ютером, вона не заперечувала, але з дозволу батька. Коли він прийшов до батька, попросив комп`ютер, батько йому дозволив, поки батько купався, він погрузив комп`ютер в автомобіль, щоб завезти його до себе додому на «Красную» і попрямувати разом з батьком за двигуном, повернувся в квартиру, викурили з батьком по цигарці, під час чого він попросив у нього машину, щоб з`їздити до своєї дівчини в Дніпропетровську область, та розповів про свої побоювання щодо того, що вона займається непристойними речами. Після цієї розмови батько почав ображати його дівчину, що його роздратувало і між ними почалася сварка, а після батько почав ображати матір, після чого батько його штовхнув, він вдарився головою о стіну, батько щось в нього ще кинув, а потім покликав його і він побачив у нього в правій руці кухарський сікач, яким він замахнувся на нього, після чого він вхопив своєю правою рукою табурет, який стояв поруч з ліжком і підставив сидінням до батька, який наніс удар в це сидіння і воно розкололося навпіл. Він, тримаючи пів табурета за ніжки почав наносити удари батькові спочатку по передпліччю правої руки, щоб вибити сікач, а після не пам`ятає скільки і по яким частинам тіла батька наносив удари і по тулубу, і по голові, бив, куди попало, поки батько не впав, лежав в положенні на боку, ногами до дивану, головою до вікна, але ще дихав. Він побачив, що на дивані лежить попільничка і диван тліє, стягнув з дивана ковдру і матрац на підлогу, набрав в тазик води і залив речі, що тлілі. Після цього почав шукати в квартирі свої речі, щоб переодягтися, чим пояснює безлад в квартирі, переодягся, вийшов з квартири, не пам`ятає, чи зачиняв її на замок, ключів від квартири в нього не було, але замок міг захлопнутися. Він був дуже схвильований, сів в автомобіль і попрямував до своєї дівчини, яка мешкає в двох кілометрах від с. Томаківка Дніпропетровської області, біля Нікопольського повороту він прийняв дзвінок від брата, який повідомив, що батько помер, він не хотів його вбивати.

Затриманий він був в с. Томаківка, яка знаходиться приблизно за два кілометри до селища, де мешкає його дівчина, перед затриманням працівники поліції сказали, щоб він забрав свої речі з машини, він дістав з бардачка телефон і банківську картку батька, яку він там сам залишив, чим і пояснює наявність в нього цієї картки під час особистого огляду при затриманні, але картку батька з квартири він не забирав. Він підпал квартири не здійснював, загоряння відбулося він недопалків, що залишив в ліжку батько, а він не до кінця зміг залити матрац і ковдру, від чого і відбулося задимлення приміщення. Просить вибачення у матері і бабці, просить суворо його не карати.

Враховуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_6 , який свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частково, а саме погодився лише з нанесенням ударів ОСОБА_9 , з обставинами викладеними в обвинувальному акті стосовно пред`явленого обвинувачення за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 289 КК України не визнав, суд ухвалив дослідити докази, що стосуються пред`явленого останньому обвинувачення за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 289 КК України в повному обсязі.

Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним злочинів, за встановлених судом обставин, що викладені у вироку, та в обсязі, встановленому судом, виходячи з наступного.

Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні дала показання, за змістом яких повідомила, що вона є матір`ю обвинуваченого та є вдовою померлого ОСОБА_9 , того дня 15.05.2018 року вона була на роботі, працює у АТ «Мотор-Січ», їй подзвонив її брат, який мешкає по АДРЕСА_5 та повідомив, що горить квартира її свекрухи, де також мешкав її чоловік ОСОБА_9 , з яким вони в останні років 5 мешкали окремо через погані стосунки, але продовжували спілкуватися. Вона одразу ж подумала, що пожежа сталась через ОСОБА_9 , який часто палив у своєму ліжку. Свекруха ОСОБА_14 на той момент перебувала у лікарні на стаціонарному лікуванні. Потім її з роботи забрав її молодший син ОСОБА_15 та вони поїхали на місце події квартира АДРЕСА_3 . Коли приїхали біля під`їзду було багато людей, поліції, їй повідомили, що ОСОБА_9 вбили, про те, що була пожежа. Коли вона підійшла до під`їзду, то вона не бачила автомобіля Таврія, що належав ОСОБА_9 . Труп чоловіка лежав на сходовому майданчику на другому поверсі між квартирами до 23-00 годин того дня. Зайшовши до квартири вона побачила, що в кімнатах були розкидані речі та підлога була у воді, звернула увагу коли прибирала, що два матраци були скинуті на підлогу, були цілі, однак просякнуті водою. На підлозі була пляма на паркеті та на білій двері піднялась фарба, також була попільничка з недопалками на підлозі. Окрім того біля шафи була калюжа крові, на шпалерах також була кров. У цій же кімнаті валялась сковорідка, був розбитий стілець зі спинкою, однин табурет був цілий, інший розламаний. Вона не одразу помітила, що немає комп`ютера у квартирі. Також зазначає, що чоловік дуже часто вживав спиртне, та коли пив, виявляв до неї агресію, мав інвалідність 3 групи, однак працював на АТ «Мотор Січ», відносини між ним та дітьми були нормальні. Останні років п`ять вони з чоловіком проживали окремо, але продовжували спілкуватися, коли він пив, то підіймав на неї руки, діти росли в цій обстановці, син ОСОБА_6 копія батька, такий же запальний, як батько, бо з дитинства бачив насильство в сім`ї, тому вважає і себе винною в тому, що сталося. Про те, що її син ОСОБА_16 поїхав до батька їй повідомив молодший син ОСОБА_17 , а також їй відомо, що ОСОБА_9 ремонтував свій автомобіль і десь на ОСОБА_18 залишив двигун, його необхідно було забрати та відвезти до двоюрідного брата, він звернувся за допомогою до молодшого сина ОСОБА_17 , але той не зміг приїхати, оскільки йому нещодавно зробили операцію, тоді він зателефонував старшому сину ОСОБА_16 . Від сусідів їй стало відомо, що син ОСОБА_16 «зарубав» батька, вийшов і уїхав, молодший син йому телефонував, хотіли його повернути. У сина було два вихідних, він, мабуть, взяв комп`ютер покористуватися і поїхав до своєї дівчини в с. Томаківку миритися, вона ще йому гроші на проїздний квиток давала, але потім він повернув їй гроші, сказав, що нікуди не поїде, вип`є пиво. Автомобіль придбавала свекруха, чоловік виписав довіреність на тільки на молодшого сина, а старшому говорив, що довірить тільки після того, як той отримає права.

В потерпіла зазначала, що була присутня при огляді місця події квартири та стверджувала про те, що вона біля стола на підлозі бачила попільничку та недопалки, також паспорт з грошима, та розбите навпіл сидіння від табурету, про яке пояснює її син, але вважає, що можливо через свій схвильований стан, вона може й помилятися щодо табурета. Вважає, що син не міг підпалити, а пожежа сталася через паління загиблого, у неї є досвід, бо вже двічи таке траплялося через паління в ліжку її чоловіка. Автомобіль належить і їй, і вона вважає, що все, що їй належить, належить і її синові, просить суворо його не карати.

Свідок ОСОБА_19 , пояснив, що у травні 2018 року він займав посаду заступника начальника кримінального розшуку Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, перебував на робочому місці, надійшло зі служби «102» повідомлення про те, що у одному з будинку по вул. Чарівна в м. Запоріжжя відбулась пожежа в ході гасіння якої співробітниками служби надзвичайних ситуацій було виявлено труп чоловіка, прибули на місце події. Як повідомив йому начальник кримінального розшуку по одній з версій при первинному відпрацюванні матеріалу, після допиту сусідів було встановлено, що виник конфлікт між власником вказаної квартири та його сином після чого останній вийшов з речами та сів у автомобіль, що належав потерпілому та поїхав у невідомому напрямку. Також зі слів матері загиблого було встановлено, що відсутній автомобіль Таврія, який стояв у дворі будинку та на якому зник син потерпілого у невідомому напрямку. Також було встановлено, що у сина загиблого знаходиться дівчина чи знайома в селі Томаківка Дніпропетровської області, та, нібито, він може перебувати у неї, після чого за вказівкою начальника райвідділку разом з начальником кримінального розшуку та двома оперативними співробітниками поїхали до вказаного населеного пункту, по дорозі зателефонували місцевим співробітникам поліції, де вони зустріли їх при в`їзді до вказаного населеного пункту та в центрі с. Томаківка біля ринку виявили вказаний автомобіль в якому також було виявлено громадянина ОСОБА_6 , який сидів на водійському сидінні, в що він був одягнений не пам`ятає, вище носа була свіжа садна, перебував у збудженому стані, чув від нього запах алкоголю. При візуальному огляді було виявлено на задньому сидінні сумку з викраденими речами, як він пам`ятає, монітор та дві колонки, після чого на місце прибув слідчий ОСОБА_20 та почали оглядати вказаний автомобіль, а він разом зі своїми співробітниками та громадянином ОСОБА_6 проїхали до відділення поліції.

Свідок ОСОБА_21 , показав, що працює оперуповноваженим Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, у 2018 році також працював на вказаній посаді. Пояснив, що після отримання виклику про те, що було виявлено труп по вул. Чарівна, номер будинку не пам`ятає, прибули на місце події. З пояснень свідків сусідів було встановлено, що виник конфлікт між батьком та сином, та можливо останній поїхав на автомобілі свого батька до знайомої дівчини, яка мешкає в с. Томаківка Дніпропетровської області. Вони з співробітниками направились до вказано селища, де знайшли біля ринка за номерами зазначений автомобіль Таврія у світлому кольорі, точний колір та державні номери авто не пам`ятає, в якому виявили на водійському сидінні громадянина який представився як ОСОБА_22 , після чого останній був доставлений до Шевченківського відділення поліції для дачі пояснень. На поставлені питання відповів, що на обличчі у ОСОБА_23 були ушкодження, які саме не пам`ятає, на задньому сидінні автомобіля були якісь речі. Також пояснив, що ОСОБА_23 розповів, що в нього з батьком виник конфлікт в ході якого він наніс йому тілесні ушкодження ніжкою від табурета по голові, після чого завернув його у ковдру.

Свідок ОСОБА_24 , допитаний в судовому засіданні пояснив, що йому належав автомобіль «ЗАЗ 1140» в кузові бежевого кольору, який він придбав приблизно у 1996 -1997 році по генеральній довіреності у чоловіка на даний час прізвище якого не пам`ятає. Через 3-5 років, коли закінчився строк вказаної довіреності, він зв`язався з первісним власником, який видав йому довіреність вже безстроково. У 2015 році він продав вказаний автомобіль також по генеральній довіреності чоловіку, що мешкав у Шевченківському районі, за прикметами мав темне волосся, коротку стрижку, середнього зросту, приблизно 35 років. Приблизно через рік або й менше, йому зателефонував даний чоловік та повідомив, що він вирішив продати автомобіль та просив видати новому власнику генеральну довіреність безстроково, оскільки він не має такої можливості. Домовились про зустріч у нотаріуса у Шевченківському районі, нового власника автомобіля бачив поки оформлювали документи, з ним він не спілкувався, він був один, на вигляд це чоловік похилого віку, який мав утомлений хворобливий вигляд. Як він пам`ятає, нотаріус генеральну довіреність видав на декілька осіб. Окрім того в судовому засіданні під час дослідження оригіналу вказаної довіреності свідок підтвердив свій підпис на ній.

Свідка ОСОБА_25 , пояснила, що обвинуваченого по справі вона знає як онука сусідки ОСОБА_26 . В той день коли була пожежа вона була вдома, після обіду почула сильний гуркіт у під`їзді після чого через декілька секунд з під`їзду вийшов онук її сусідки ОСОБА_22 з якимись сумками та речами та сів у автомобіль Таврія, який стояв перед її вікнами. Пояснила, що їй здалось, що ОСОБА_22 повертався до під`їзду другий раз та потім виходив з нього, вона припускає, що він міг повертатися за акумулятором за допомогою якого заводиться машина. Зазначеним автомобілем користувався син ОСОБА_26 . Після того як він поїхав хвилин через 10-20 вона почула запах диму у своїй квартирі, згодом зрозуміла, що дим йде з вхідних дверей. Вийшла до під`їзду та почула, що запах диму йшов з квартири на другому поверсі, в якій живе її сусідка ОСОБА_27 . Почала дзвонити в сусідні квартири, але їй ніхто не відчинив, спустилась до перший поверх, де вона мешкає, подзвонила сусідці тітці ОСОБА_28 , повідомила, що запах диму йде з квартири сусідки ОСОБА_26 , попросила її знайти її телефон, щоб повідомити її. Вона хотіла викликати пожежну службу, але хтось з сусідів вже викликав. В подальшому приїхала пожежна служба, співпрацівники поліції, почали її допитувати. При допиті в суді зазначила, що деталі вже погано пам`ятає, більш детальний опис обставин вказаної події вона надавала при слідчому експерименті за її участю. Під час перегляду відеозапису слідчого експерименту свідка підтвердила всі обставини зафіксовані на відео та покази які вона тоді надавала.

Свідок ОСОБА_13 , в судовому засіданні відмовився надавати покази відносна свого брата ОСОБА_6 посилаючись на ст.63 Конституції України.

Свідок ОСОБА_29 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що є співпрацівником підрозділу МНС, 15.05.2018 року він перебував на роботі, надійшло повідомлення про те, що з квартири за адресою: АДРЕСА_2 йде дим, на місце події виїхало два відділення пожежної служби. По прибуттю на місце було встановлено, що у квартирі на другому поверсі з дверних щілин йшов дим. Двері до квартири були зачинені, він зрізав двері бензорізом та зайшли у приміщення разом з ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_33 у спецодягу та в апаратах захисту органів дихання (маска з балоном). В квартирі було задимлення, видимість приблизно на метр з ліхтарем, за запахом було зрозуміло, що горять речі, він з ОСОБА_32 пішли направо, ОСОБА_34 з ОСОБА_33 наліво, ОСОБА_30 був у коридорі. Вони обстежили приміщення, він з ОСОБА_32 обстежив залу, там був безлад, шафа відчинена, речі розкидані по кімнаті. Після чого пішли до кімнати наліво, де знайшли осередок займання в останній кімнаті, що знаходилась прямо по коридору. У вказаній кімнаті посеред підлоги виявили тіло чоловіка, власника квартири, який лежав на животі та тулуб якого був накритий ватною ковдрою розміром приблизно 1,5 на 2 м, що тліла на ньому. Ковдра тліла в одному місці приблизно 30-50 см. Дим йшов від ковдри на рівні тулубу, слідів гасіння пожежі не було. Вони скинули з чоловіка ковдру, витягли його на сходовий майданчик, після чого викликали поліцію та швидку медичну допомогу, склали довідку про пожежу. Пояснює, що в чоловіка був відсутній пульс, на голові останнього були рублені рани. Крім того пояснив, що біля тіла чоловіка, коли вони його знайшли у кімнаті він не бачив сірників, коробок, спалених сірників, недопалків. На гасіння пожежі вони витратили 150-200 літрів води.

Свідок ОСОБА_35 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що працює у підрозділі МНС, надав пояснення аналогічні поясненням, які надав свідок ОСОБА_29 . Крім цього, додатково пояснив, що до квартири він заходив другим після ОСОБА_29 , були в квартирі значне задимлення, через що він надягнув панорамну маску, але видимість була ще гіршою, ще більше затемнення. В кімнаті, де знайшли потерпілого були міжкімнатні двері, які відкрилися не повністю, бо тіло чоловіка заважало, останній лежав на підлозі на животі, ногами до дверей, в який одяг він був одягнений не пам`ятає, він був вкритий ватною ковдрою, більш на ділянці ніг. Також пояснив, що біля чоловіка не бачив ані недопалків, ані сірників. Також зазначив, що слідів гасіння пожежі до їх приїзду не бачив.

Свідок ОСОБА_34 , в судовому засіданні пояснив, що він працює пожежним рятувальником та в той день, вони прибули на місце події, побачили, що з щілин квартири йде дим. ОСОБА_29 зрізав двері бензорізом, в квартири був явний дим. Першими до квартири зайшли ОСОБА_29 та ОСОБА_35 , він йшов третім, після нього зайшов ОСОБА_36 . Зайшовши до квартири він завернув наліво, почав обстежувати ванну, туалет, потім кухню паралельно відчиняв вікна. Коли перебував на кухні почував як кричали, що в кімнаті знайшли потерпілого, зустрілись в цій кімнаті, ОСОБА_29 та ОСОБА_35 вже були там, кімната була задимлена. Спочатку не зрозумів, що було у кімнаті, йому здалось, що була накидана купа речей на підлогу, чи то подушка, було темно, дуже велике задимлення, пам`ятає, що в кімнаті була червона ковдра, яка тліла, після того як ОСОБА_29 стягнув ковдру, побачив, що на підлозі лежить чоловік, він відчинив вікно та вони разом з ОСОБА_29 та ОСОБА_32 почали виносити потерпілого з кімнати, в коридорі допоміг їм ОСОБА_30 , вже всі разом винесли його у спільний коридор на сходовий майданчик. Коли виносили його ближче до коридора, то вже ОСОБА_35 кричав що в нього пошкоджена голова, потім коли винесли його, зрозуміли, що він мертвий, була дуже забита голова. Після чого повернулись до квартири, повідчиняли всі вікна, загасили остаточно пожежу, добре залили ту ватну ковдру літрів 200 витратили. Потім побачили, що у вітальні були розкидані речі. Окремо пояснив, що осередком займання була стара ватна ковдра, яка тліла, горіння не було, як пам`ятає ковдра накривала тіло потерпілого. Слідів того, що хтось намагався гасити пожежу до їх приїзду не було. Також нічого не може пояснити щодо сірників, недопалків, матраців.

Свідок ОСОБА_37 , в судовому засіданні пояснив, що на даний час працює начальником караулу, про події пожежі, що відбулась 15.05.2018 року показав, що по прибуттю на місце події побачили, що з вікна квартири йшов дим, начальник караулу та командир відділу почали першими підніматись до квартири. Вхідні двері до квартири були зачинені, слідів зламу не було, начальник караулу зрізав двері, він з командиром другого відділення протягували рукавну лінію для гасіння пожежі. Коли рукавна лінія була протягнута до квартири, начальник караулу та командир відділу вже обстежували квартиру, шукали потерпілих, згодом знайшли потерпілого, крикнули щоб їм хтось допоміг винести його, ОСОБА_30 допомагав виносити потерпілого з кімнати, а його допомога вже не знадобилась. Пояснити, що горіло він не може, оскільки не бачив, де лежав потерпілий також не бачив, зі слів колег тліла ватна ковдра, слідів гасіння пожежі до їх приїзду не бачив. Побачив потерпілого вже коли його винесли у коридор, помітив що в нього голова була розбита. В квартирі були розкидані речі, сама пожежа була мінімальна.

Свідок ОСОБА_30 , пояснив, що працює командиром другого відділення, того дня вони разом з ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_33 приїхали на місце події, одягли апарати для дихання, піднялись на сходовий майданчик, двері до квартири були зачинені, з квартири йшов дим, ОСОБА_29 зрізав двері бензорізом, він в цей час подавав рукавну лінію до дверей, поки протягнули рукавну лінію вони вже зайшли до квартири та почали її обстежувати, він залишився в дверному отворі біля входу в квартиру. Згодом вони знайшли потерпілого, він допомагав виносити його на сходинковий майданчик, в останнього була кров. Крім цього додатково пояснив, що пожежу він особисто не гасив, його завданням була подача рукавної лінії, до квартири він не заходив, тільки коли допомагав виносити потерпілого, осередку загорання він не бачив, зі слів чув, що горить матрац, слідів гасіння пожежі до їх приїзду він не бачив.

Експертка ОСОБА_38 , допитана за клопотанням сторони захисту, пояснила, що працює судовим експертом у Запорізькому НДЕКЦ, надала пояснення стосовно проведеної нею молекулярно-генетичної експертизи від 23.11.2018 року, підтвердила правильність наданих нею висновків. На поставлені запитання відповіла, що не можливо стверджувати, що відсутність на предметі генетичних або біологічних слідів дає можливість однозначно дати відповідь про те, що людина не торкалась вказаного предмета, експертиза проводиться по факту. Окрім того пояснила, що зовнішні фактори можуть впливати на знищення генетичних чи біологічних слідів, залежить від того який це біологічний матеріал.

Свідок ОСОБА_39 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що працював оперуповноваженим Шевченківського ВП, того дня знаходився на роботі, надійшло повідомлення про пожежу, що трапилась по вул. Бочарова, однак точної адреси він не пам`ятає. Вони зі співробітниками виїхали на місце події, в ході огляду якого було виявлено труп чоловіка, безпосередньо до квартири він не заходив. В подальшому з`ясувалось, що до підпалу причетний ОСОБА_22 та були спрямовані дії на його місцезнаходження та затримання. Згодом надійшла інформація, що останній перебуває в якомусь селі за містом Запоріжжя, прибули до села де і затримали його. Сенін ОСОБА_16 був один, біля магазину на сусідній вулиці стояв автомобіль Таврія, який належав його батьку та який він в нього викрав, також ОСОБА_23 показав речі, а саме комп`ютер, який був схований у кущах. При затриманні до ОСОБА_23 фізична сила не застосовувалась, обличчя в нього було подряпано, будь-яких пояснень стосовно вказаної події він не надавав. Про те, що був підпал у квартирі йому повідомив хтось з сусідів.

Свідка ОСОБА_40 , допитана в судовому засіданні, пояснила, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_6 на першому поверсі, ОСОБА_14 - це її сусідка, яка мешкає на другому поверсі у квартирі АДРЕСА_7 . Про те, що відбулось у квартирі АДРЕСА_7 15.05.2018 року вона нічого не чула, однак їй відомо зі слів інших сусідів, а саме сусідки ОСОБА_41 , що син ОСОБА_14 . ОСОБА_16 посварився зі своїм сином ОСОБА_16 , після чого останній вийшов з під`їзду в одних шортах з сумкою, сів у машину та поїхав. На той момент ОСОБА_14 знаходилась у лікарні, тому вона вирішила їй подзвонити та пішла на другий поверх спитати у сусідів її телефон. Потім сусід та сусідка вийшли у коридор та вони побачили, що з дверей до квартири АДРЕСА_7 йде дим, сусід одразу викликав пожежну службу. Пожежники приїхали швидко, зрізали вхідні двері, при цьому вона присутня не була. В квартирі був дим, винесли з квартири сина сусідки ОСОБА_16 та поклали його на сходинковий майданчик. Потім рятувальники сказали, що в квартирі тліла постіль, у зв`язку з чим вона зробила висновок, що загиблий курив у ліжку, через що і сталась пожежа. Саму пожежу гасили недовго. Також пояснила, що її сусідка ОСОБА_14 мешкала сама, потім з нею останнім часом став проживати її син ОСОБА_16 , в нього були хворі ноги, коли випивав спиртне був спокійним. Останній мав автомобіль, який стояв у дворі, щоб автомобілем окрім загиблого хтось керував вона не бачила. Сергія - сина загиблого, вона знає як онука своєї сусідки ОСОБА_14 , бачила як він приходив до неї, як вони конфліктували ніколи не чула. В день вищевказаної події вона його не бачила. Після пожежі до вказаної квартири вона заходила через якийсь час після того як загиблого поховали. Невістка її сусідки ОСОБА_14 ОСОБА_42 не так давно у квартирі робила ремонт, поклеїла шпалери.

Свідка ОСОБА_14 , допитана в судовому засіданні, пояснила, що обвинувачений по справі є її старшим онуком, потерпіла - її колишня невістка. Про обставини вказаної події їй відомо дуже мало, не розуміє як це сталось, адже її онук ОСОБА_16 не жорстокий. Вона добре знає, як характер свого загиблого сина ОСОБА_16 , так і свого онука ОСОБА_16 , а тому припускає, що її син міг спровокувати сварку з онуком. Так зазначає про те, що за її припущеннями її син того дня мабуть сидів та палив у своїй кімнаті, онук просив його відвезти до дівчини, але той відмовив, тому поки останній виходив палити, онук взяв його ключі від автомобілю, син мабуть взяв сокиру яка лежала поряд на комп`ютерному столі та сказав йому покласти ключі, інакше він його вб`є, після чого онук схопив табурет з металевими ніжками, вважає, що на підставі цього і виникла сварка. Останні років 5-6 вони мешкали разом з сином, син з невісткою розійшлися, однак вони спілкувались, вона іноді приходила та мешкала у її квартирі, онуки також бувало мешкали в даній квартирі. В її сина були хворі ноги, через це часто лежав у лікарні, та у зв`язку з чим вона купила йому автомобіль Таврія. Старший онук іноді користувався автомобілем, брав його у батька декілька разів, керувати він вмів, але прав не мав. В кімнаті її сина знаходився комп`ютер, який йому належав, однак онуки також іноді ним користувались. Про події вчинення злочину їй повідомила невістка, після чого вона її з молодшим онуком забрали з лікарні додому. Син хотів замінити чи відремонтувати двигун та запросив того дня онука ОСОБА_16 , щоб він йому допоміг забрати двигун, здається з с. Кушугум. Речі онука, коли він проживав в квартирі, знаходилися в кімнаті батька. Зазначила про те, що ремонт в квартирі не робили.

Свідок ОСОБА_43 пояснив суду, що він доводиться рідним братом потерпілій ОСОБА_8 і дядьком ОСОБА_6 .

В день, коли сталися події, йому зателефонувала сусідка ОСОБА_44 , якій він відомий, як бувший сусід, що проживав в тому ж під`їзді, та повідомила, що в квартирі пожежа, він зателефонував сестрі і сам пішов до місця події, коли вони з сестрою прийшли, на місці вже була пожежна машина, вийшли пожежні і повідомили, що там труп. Йому також відомо, що у сина з батьком явних сварок не було, загиблий дозволяв собі вживати алкоголь, заходив до кафе чи вдома, в залежності де йому зручніше було, сестра з ним не жила, бо він в нетверезому стані дозволяв собі вдарити її. І батько і син були запальні за характером. Батько дуже любив свій автомобіль, давав його сину ОСОБА_16 , але не часто, раз на тиждень міг дати. Про це йому відомо зі слів самого ОСОБА_9 , якого він зустрічав, коли йшов з роботи, під час розмови він про це йому говорив. Сестра після розлучення проживала окремо на « ОСОБА_45 », а син ОСОБА_16 проживав і з матір`ю, і в квартирі бабці і батька.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2018 року (а.с.7 т.2) накладено арешт на тимчасово вилучене 15 травня 2018 року під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_6 , 26.12.1987 року, у порядку ст. 208 КПК України, а саме: банківську карту «Мотор-Банк» № НОМЕР_3 ( 10/18 ) на ім`я Сенін ОСОБА_46 Січ VISAELECTRON, блок зарядки білого кольору марки «Neffos», мобільний телефон «Neffos» моделі «X1 Lite» в корпусі сірого кольору, EMEI № 1: НОМЕР_4 , EMEI № 2: НОМЕР_5 , сім-карту мобільного оператору «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_6 , полімерні капці чорного кольору з написом «PS», шорти чорного кольору, кофтучорного кольору з написом білого кольору «Sport».

Відповідно до постанови від 15.05.2018 року автомобіль марки ВАЗ 1140, 1995 року випуску в кузові бежевого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 , ключ та пульт дистанційного керування від нього визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с.8-9 т. 2);

З заяви ОСОБА_8 від 15.05.2018 року вбачається, що остання надала згоду на проведення огляду квартири АДРЕСА_3 (а.с.11 т.2);

Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2018 року слідчій Шевченківського ВП ДВП ГУНП ОСОБА_47 надано дозвіл на огляд житла за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_8 з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (а.с.66 т.2).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 15.05.2018 року, фототаблицями та диском для лазерних систем зчитування до нього (а.с.12-65 т.2), оглянуто місце події з 22 годин 22 хвилин 15.05.2018 року до 03 годин 37 хвилин 16.05.2018 року. Огляд розпочато з п`ятого під`їзд будинку АДРЕСА_4 , а саме клітинковий марш на другому поверсі в ході якого при підйомі на другий поверх з лівого боку виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у положенні лежачи на передній поверхні тіла обличчям донизу, верхні кінцівки відведені до тулуба, права - випрямлена, ліва напівзігнута у ліктьовому суглобі, ніжні кінцівки виправлені та дещо розведені. Під передньою поверхнею тіла, переважно в області голови є масовані, рясні нашарування частково підсохлої бурої рідини. Трупне заклякнення добре виражене у м`язах кінцівок. У тім`яно-потиличній ділянці голови переважно зліва визначаються рани з рясними нашаруваннями РБК. При перегортанні тіла на задню поверхню виявлені рясні нашарування бурої рідини на верхніх кінцівках, обличчі, тулубі, в лобній ділянці зліва. Визначається рана приблизно довгастої форми на дотик, на ділянці цієї рани визначається хруст уламків. В лобно-скроневій ділянці зліва визначається масивна рана невизначеної форми. На повіках очей є багрово-фіолетові синці; на спинці носа визначається дрібна рана неправильної трикутної форми. На трупі одягнуто: куртка спортивна з синтетичної тканими чорного кольору, по зняттю якої на задній поверхні лівого передпліччя виявлені численні рани не менше чотирьох, на дотик визначається патологічна рухливість на хруст уламків кісток лівого передпліччя у верхній третині. Також на трупі було одягнуто: джинси синього кольору, які на передній поверхні просякнуті РБК; труси комбіновані чорними та сірими кольорами; шкарпетки чорного кольору. Біля трупу ліворуч виявлено сірники.

В подальшому в ході огляду квартири була зафіксована обстановка кримінального правопорушення, а також виявлено та вилучено наступні речі: куртку чорного кольору з просякненням РБК з трупа ОСОБА_9 ; замок з вхідної двері;- мікрооб`єкти з кистей обох рук трупа ОСОБА_9 ; коробок з під сірників з обгорілими сірниками зліва від трупа на клітинковому марші; сліди нашарування РБК + контроль зі стіни зліва від входу до приміщення №1; змив нашарування РБК + контроль зі стіни зліва від входу до приміщення №1; змив нашарування РБК + контроль з внутрішньої сторони двері входу до приміщення №3; табурет з приміщення №4; змив нашарування РБК + контроль з налічника в приміщенні №5; виріз шпалер зі слідами термічного впливу з приміщення №5; виріз шпалер із нашаруванням РБК з приміщення №5; ніжка табурету та фрагмент металу з нашаруванням РБК з підлоги приміщення №5; виріз тканини зі слідами термічного впливу з матрацу в приміщенні №5; дерев`яна ручка та металевий ключ з дверцят шафи в приміщенні №5;- зв`язка ключів зі столу приміщення №5; коробка з під мобільного телефону з приміщення №5;- документи на автомобіль «ЗАЗ 1102» з ящика столу в приміщенні № НОМЕР_7 ; документи на ім`я ОСОБА_9 зі столу приміщення №5; змив РБК та контроль до нього з підлоги приміщення №5; кухонна сокира з підлоги приміщення №5; ніж з чохлом з підлоги приміщення №5; дві ручки та два ключа з меблевої шафи приміщення №7; ручки так ключ з меблевої стінки приміщення №6; светр з нашаруванням РБК з крісла приміщення №6; п`ять слідів папілярних візерунків: слід №1,2 з дверці холодильника у приміщенні №4, слід №3 з бокової поверхні холодильника, слід № 4 з файлу для документів з приміщення № 6, слід № 5 з картонної коробки приміщення № 6.

З карти спадкоємності Підстанції СМП № 4 вбачається, що констатована біологічна смерть невідомого чоловіка приблизно віком 45 років 15.05.2018 року о 16 год. 53 хв. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 137, 5т під`їзд (а.с.67 т.2).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 1825 від 17.05.2018 року 15.05.2018 року констатована смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , причина смерті множинні переломи кісток склепіння та основи черепу з частковим руйнуванням головного мозку (а.с.73 т.2).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.06.2018 року та довідки до нього (а.с.71-74 т.2) свідка ОСОБА_25 впізнала чоловіка на фотознімку № 1 із зображенням ОСОБА_6 , якого вона знає як онука ОСОБА_26 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , якого звуть ОСОБА_22 та пояснила, що бачила як останній 15.05.2018 року приблизно о 16 год. 10 хв. виходив з під`їзду № 5 за вищевказаною адресою та у нього під лівою рукою знаходився системний блок, а у правій руці у нього знаходилась сумка у вигляді старого чемодану, темно бурого кольору, яка була закрита не повністю та з якої стирчали проводи чорного кольору. Вищевказані речі ОСОБА_22 склав у автомобіль ЗАЗ Таврія в кузові бежевого кольору, реєстраційного номера якого вона не пам`ятає, який належить її сусіду з квартири АДРЕСА_7 котрого звуть ОСОБА_9 , який є батьком ОСОБА_9 , після чого останній невпевнено поїхав з подвір`я будинку.

Відповідно до заяви ОСОБА_25 від 16.06.2018 року остання надала дозвіл працівникам поліції провести слідчий експеримент у її житлі за адресою: АДРЕСА_8 (а.с.75 т.2 ).

Як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 16.06.2018 року за участю свідки ОСОБА_25 (а.с.76-79 т.2), в ході проведення якого встановлено, що остання 15.05.2018 року приблизно о 16-00год. перебуваючи за місцем свого мешкання: АДРЕСА_8 займалась хатніми справами на кухні та почула гуркіт у під`їзді, побачила як з під`їзду виходить чоловік віком 30-35 років зростом 175-180 см, темне волосся, звичайна зачіска, одягнений в шорти темного кольору та капці темного кольору з голим торсом. В нього у руках знаходився системний блок чорного кольору, у правій руці була сумка (чемодан) темно-бурого кольору, яка була не застебнута та з якої стирчали проводи чорного кольору. Даного чоловіка вона знає, це ОСОБА_22 , який є онуком ОСОБА_26 з квартири АДРЕСА_7 . Останній з вказаними речами підійшов до автомобіля Таврія в кузові бежевого кольору який знаходився прямо перед її вікнами, поклав до нього речі на намагався завести автомобіль та поїхати, однак в нього це не вийшло та він знов пішов до під`їзду. Згодом вона побачила як ОСОБА_22 знов вийшов з під`їзду, почула як грюкнув капот вищевказаного автомобіля, після чого чоловік сів у авто та невпевнено поїхав з двора. Останній виглядав збуджено та неадекватно. Приблизно через десять хвилин після цього вона почула запах диму у своїй квартирі, оглянувши своє помешкання зрозуміла, що запах йде з вхідних дверей. Вона вийшла до під їзду, на другому поверсі з квартири АДРЕСА_7 запах диму був найсильніший. Далі вона подзвонила у вказану квартиру та у всі сусідні квартири, але двері ніхто не відчинив, спустилась на перший поверх, попросила сусідку з квартири АДРЕСА_9 найти номер телефону власника квартири АДРЕСА_7 , після чого пішла додому та побачила як приїхали пожежна служба та медична допомога. Далі свідок продемонструвала де знаходився автомобіль та надала характеристику щодо онука ОСОБА_9 з негативної сторони.

Судом переглянуто відеозапис здійснення вищевказаної слідчої дії, дослідженим в ході судового розгляду, який відтворює описані в протоколі слідчого експерименту події (а.с.80 т. 2);

Висновком експерта № 693 від 18.05.2018 року (а.с.133-134 т.2) встановлено, що садна в області лоба, в області спинки носа, в області правого стегна у гр. ОСОБА_6 кваліфікується як легкі тілесні ушкодження. Дані ушкодження утворилися від дії тупого (тупих) предмета. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строкам як зазначеному в матеріалах справи так і вказаному освідуваним. Характерні особливості травмуючого предмета (предметів) на тілесних ушкодженнях, виявлених у гр. ОСОБА_6 не відобразились, тому відсутня можливість його (їх) ідентифікації. Ділянки тіла на яких були знайдені тілесні ушкодження доступні для рук освідуваного. Отримання всіх зазначених вище тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_6 в результаті однократного падіння з висоти власного зросту малоймовірно.

Постановою слідчого Шевченківського ВП ДВН ГУНП в Запорізькій області від 15.05.2018 року (а.с.135 т.2) визнано речовими доказами: банківську картку «Мотор-Банк» № НОМЕР_3 (10/18) на ім`я ОСОБА_48 Січ VISAELECTRON; блок зарядки білого кольору марки «Neffos»; мобільний телефон «Neffos» моделі «Х1 Lite» в корпусі сірого кольору ЕМЕІ № 1: НОМЕР_4 , ЕМЕІ № 2: НОМЕР_5 , сім-карту мобільного оператора «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_6 ; полімерні капці чорного кольору з написом «PS»; шорти чорного кольору, кофту чорного кольору з написом білого кольору «Sport».

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2018 року (а.с.136 т.2) накладено арешт на тимчасово вилучене 15.05.2018 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме:- куртка чорного кольору з просякненням РБК з трупа ОСОБА_9 , поміщено до картонної коробки;- замок з вхідної двері, поміщено до картонної коробки;- мікрооб`єкти з кистей обох рук трупа ОСОБА_9 , поміщено до паперового конверту;- коробок з під сірників з обгорілими сірниками зліва від трупа на клітинковому марші, поміщено в паперовий конверт;- сліди нашарування РБК + контроль зі стіни зліва від входу до приміщення №1, поміщено в паперовий конверт;- змив нашарування РБК + контроль зі стіни зліва від входу до приміщення №1, поміщено в паперовий конверт;- змив нашарування РБК + контроль, з внутрішньої сторони двері входу до приміщення №3, поміщено в паперовий конверт;- табурет з приміщення №4, поміщено до картонної коробки;- змив нашарування РБК + контроль з налічника в приміщенні №5, поміщено до паперового конверту;- виріз шпалер зі слідами термічного впливу з приміщення №5, поміщено до спец-пакету №4284593;- виріз шпалер із нашаруванням РБК з приміщення №5, поміщено в паперовий конверт;- ніжка табурету та фрагмент металу з нашаруванням РБК з підлоги приміщення №5, поміщено до картонної коробки;- виріз тканини зі слідами термічного впливу з матрацу в приміщенні №5, поміщено до спец-пакету №4284604;- дерев`яна ручка та металевий ключ з дверцят шафи в приміщенні №5, поміщено до паперового конверту;- зв`язка ключів зі столу приміщення №5, поміщено до спец-пакету №4284606;- коробка з під мобільного телефону з приміщення №5, поміщено до спец-пакету №4284605;- документи на автомобіль «ЗАЗ 1102» з ящика столу в приміщенні № НОМЕР_7 , поміщено до спец-пакету №4236359;- документи на ім`я ОСОБА_9 зі столу приміщення №5, поміщено до спец-пакету №4284607;- змив РБК та контроль до нього з підлоги приміщення №5, поміщено в паперовий конверт;- кухонна сокира з підлоги приміщення №5, поміщено до картонної коробки;- ніж з чохлом з підлоги приміщення №5, поміщено до картонної коробки;- дві ручки та два ключа з меблевої шафи приміщення №7, поміщено до паперового конверту;- ручки так ключ з меблевої стінки приміщення №6, поміщено до паперового конверту;- светр з нашаруванням РБК з крісла приміщення №6, поміщено до картонної коробки;- п`ять слідів папілярних візерунків: слід №1,2 з дверці холодильника у приміщенні №4, слід №3 з бокової поверхні холодильника, слід №4 з файлу для документів з приміщення №6, слід №5 з картонної коробки приміщення №6 поміщено до спец-пакету №4236484.

Відповідно до постанови від 15.05.2018 року (а.с.137-139 т.2) вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Зазначені речові докази були досліджені судом.

Згідно з заявою ОСОБА_13 від 15.05.2018 року (а.с.140 т.2) останній надає згоду на огляд його автомобіля «ЗАЗ 1102» бежевого кольору та проведення всіх необхідних слідчих дій, також зазначено, що вказаний автомобіль знаходився у користуванні його батька ОСОБА_9 за генеральною довіреністю.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 15.05.2018 року та фототаблицями до нього (а.с.141-147 т.2), а саме ділянки місцевості за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, смт. Томаківка, вул. Шевченка, біля супермаркету «Торговий Центр», в ході огляду якої виявлено автомобіль «ЗАЗ Таврія» в кузові бежевого кольору, який спереду та ззаду має реєстраційні номери « НОМЕР_2 », в ході поверхневого огляду якого встановлено, що автомобіль має чотири колеса на яких знаходяться пластикові ковпаки. Вказаний автомобіль має тонування чорного кольору на усіх вікнах, окрім лобового скла. Видимих пошкоджень автомобіль немає, окрім не щільно прилягаючого вікна двері зі сторони водія. У зв`язку з можливістю оглянути автомобіль через бокові вікна було встановлено, що на задньому сидінні автомобіля знаходиться системний блок чорного кольору марки «Microlab» з видимими ознаками нашарування РБК на боковій його поверхні. Також на задньому сидінні виявлено простирадло з візерунком у квадрат зелено-бурого кольору та валіза темно-червоного кольору. На передньому сидінні вказаного автомобіля знаходиться ключ до автомобіля чорного кольору та пульт дистанційного керування чорного кольору «SIGMA». Вказані речі проглядались через бокове скло водійської двері. В ході огляду місця події було вилучено вищевказаний автомобіль, ключ та пульт дистанційного керування до нього.

Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2018 року (а.с.148 т.2) надано дозвіл на обшук автомобіля марки ЗАЗ1140 в кузові бежевого кольору, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_13 та ОСОБА_8 з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме, документів та речей, які належали ОСОБА_49 , 1962 р.н.

Як вбачається з протоколу обшуку від 17.05.2018 року(а.с.182-192 т.2)в ході проведення обшуку автомобіля «ЗАЗ 1140», д.н. НОМЕР_1 в кузові бежевого кольору, що розташований на задньому подвір`ї Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області встановлено, що автомобіль має 4 повних колеса марки «Rosava» «WeatherMaster», має 5 непошкоджених скла, з водійського боку а саме з лівої сторони скло знаходиться у при відчиненому стані, з правового боку шириною 1,5см, довжиною 18 см кут 60о. На лобовому склі у середині салону у правому нижньому куті наявний технічний талон «ДАІ МВС Україна» з написом «05, АГА 376909, О6679ЯТ газ, ЗАЗ 1140». Кузов автомобіля видимих пошкоджень немає.

В ході проведення обшуку слідчим було виявлено та вилучено: чохол з пасажирського сидіння автомобіля; чохол з водійського сидіння автомобіля; чохол (спинка та місце для сидіння)з заднього сидіння автомобіля; чемодан червоного кольору; чохол з підголівника водійського сидіння; змив на марлевий тампон та контроль до нього з нашарування речовини бурого кольору з-під ручки відкривання водійських дверей; змив на марлевий тампон та контроль до нього з ручки включення поворотних сигналів автомобіля;змив на марлевий тампон та контроль до нього з ручки включення щітки лобового скла;змив на марлевий тампон та контроль до нього з ручки внутрішньої для відкривання пасажирської двері;змив на марлевий тампон та контроль до нього з ручки стояночного гальма;змив на марлевий тампон та контроль до нього з зовнішньої ручки пасажирської двері; змив на марлевий тампон та контроль до нього з зовнішньої ручки пасажирської двері; змив на марлевий тампон та контроль до нього з зовнішньої ручки водійської двері; змив на марлевий тампон та контроль до нього з внутрішньої ручки для відкривання водійської двері водія;змив на марлевий тампон так контроль до нього з ручки МКПП;системний блок чорного кольору з написом «Microlab» з нашаруванням речовини бурого кольору;дерев`яну музичну колонку «SVEN» з нашаруванням речовини бурого кольору, монітор марки «PHILIPS» з нашаруванням речовини бурого кольору; чохол чорного кольору з руля; фрагмент ганчірки з нашаруванням речовини бурого кольору.

Судом переглянуто 2 відеозаписи здійснення вищевказаної слідчої дії, досліджені в ході судового розгляду, що відтворюють описані в протоколі обшуку події (а.с.134-135 т. 2);

Відповідно до постанови слідчого від 17.05.2018 року вищезазначені речі визнані речовими доказами по кримінальному провадженню (а.с.195-197 т. 2), які оглянуті судом;

Згідно з протоколом огляду від 21.05.2018 року (а.с.198-208 т.2) було проведено огляд диску для лазерних систем зчитування, що був записаний після проведення обшуку від 17.05.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_13 та в присутності 2-х понятих, в ході якого встановлено, що після відкриття вказано диску виявлено три відео файли під назвами: «S1100001»,«S1100002», «S1100003». Під час перегляду вказаних відео файлів потерпілий ОСОБА_13 пояснив, що автомобіль ЗАЗ 1140 в кузові бежевого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 згідно довіреності належав його батьку ОСОБА_9 , а також те, що даним авто могли користуватися згідно довіреності: ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 ; системний блок «Microlab» в корпусі чорного кольору з нашаруванням РБК та дерев`яна акустична колонка в корпусі світло-коричневого кольору марки «SVEN» з нашаруванням РБК, що знаходились на задньому сидінні вказаного автомобіля також належать його батьку ОСОБА_9 . Також під час потерпілий ОСОБА_13 пояснив, що валіза червоного кольору, яка знаходилась на задньому сидінні авто також вірогідно належить його батьку ОСОБА_9 , а монітор марки «PHILIPS» в корпусі чорного кольору належав його батьку.

Як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.05.2018 року та фото таблиці до нього (а.с.210-216 т. 2), 16.05.2018 року о 00 год. 20 хв. (час фактичного затримання 15.05.2018 року 19 год. 39 хв.) було затримано ОСОБА_6 в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України (попередня кваліфікація ч. 1 ст. 115 КК України). В ході вказаного затримання у ОСОБА_6 вилучено наступні речі:банківська картка «Мотор-Банк» № НОМЕР_3 (10/18) на ім`я Сеніна Сергія Мотор Січ VISA ELECTRON; блок зарядки білого кольору марки «Neffos»; мобільний телефон «Neffos» моделі «Х1 Lite» в корпусі сірого кольору ЕМЕІ № 1: НОМЕР_4 , ЕМЕІ № 2: НОМЕР_5 , сім-карта мобільного оператора «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_6 ; полімерні капці чорного кольору з написом «PS»; шорти чорного кольору, кофта чорного кольору з написом білого кольору «Sport».

Затриманий ОСОБА_6 , ознайомившись з підставами затримання власноруч надав особисті пояснення, що відділенні поліції на нього працівниками поліції було вчинено тиск, з метою отримання від нього пояснень, що він закутав у ковдру і підпалив батька, а не підпалив ковдру на дивані, як насправді було.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2018 року (а.с.181 т.2) до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто - по 16 липня 2018 року включно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.07.2018 року в задорволенні клопотання слідчого про продавження строку тримання під вартою ОСОБА_6 залишено без задоволення (а.с. 221-224 т.2).

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.07.2018 року (а.с.217-220 т. 2), 16.07.2018 року о 20 год. 30 хв. (час фактичного затримання 16.07.2018 року 19 год. 17 хв.) було затримано ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України (попередня кваліфікація ч. 4 ст. 187 КК України).

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.07.2018 року (а.с.225-181 т.2) ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою а межах досудового розслідування , а саме до 16.08.2018 року включно.

Відповідно до копії звіту про причини пожежі, що виникла 15.05.2018 року в квартирі АДРЕСА_3 (а.с.245 т.2) найбільш вірогідною причиною виникнення пожежі в кімнаті житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з урахуванням місця розташування вогнища пожежі і динаміки його розвитку, свідчень свідків, є занесення стороннього джерела запалювання ззовні (підпал).

З копій довідки про пожежу (а.с.144 т.2), акту про пожежу від 15.05.2018 року (а.с.246 т.2) вбачається, що пожежа виникла 15.05.2018 року орієнтовно о 16 год. 00 хв. у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_14 ; місце виникнення пожежі - кімната вказаної квартири. Пожежу виявлено: 15.05.2018 року о 16 год. 15 хв. сусідами; повідомлення про пожежу надійшло до пожежно-рятувальних підрозділів 15.05.2018 року о 16 год. 30 хв.; підрозділ прибув на місце події 15.05.2018 року о 16 год. 39 хв.; локалізація: 16 год.47 хв.; пожежу ліквідовано 15.05.2018 року о 16 год. 53 хв. Пожежею знищено домашні речі на площі 2 м2, пошкоджено: меблі, закопчені стіни, стеля; виявлено загиблих на місці пожежі: 1 особу ОСОБА_9 , 1962 р.н., причина пожежі занесення стороннього джерела запалювання ззовні (підпал).

На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.06.2018 року була проведена судова пожежно-технічної експертиза від 24.09.2018 року без виїзду на місце пожежі за наданими слідчим матеріалами (протоколом огляду місця події від 15.05.2018 року), за висновком № 3660-18 якої (а.с.65-78 т.3) встановлено, що згідно проведених досліджень (з урахуванням наслідків пожежі), свідчень очевидців пожежі, враховуючи Акт про пожежу від 15.05.2018 року та Довідку про пожежу від тієї ж дати, якими головним інспектором відділу запобігання надзвичайним ситуаціям ЗМУ ГУ ДСНС України в Запорізькій області ОСОБА_50 зроблено висновок про місце виникнення, ймовірний осередок пожежі при огляді місця події і за свідченнями очевидців. На підставі чого експерт дійшов висновку, що «осередковою» зоною пожежі є кімната навпроти входу у квартиру (фото 2, протокол допиту свідка ОСОБА_30 від 19.05.2018 р., протокол допиту свідка ОСОБА_29 від 19.05.2018 р.), осередком пожежі на підставі вказаних свідчень і фотоматеріалів є 2 матраци та подушка, з чітко вираженими слідами термічного ураження і горіння. В результаті проведених досліджень виявлено, що причиною виникнення пожежі у будівлі по АДРЕСА_2 є підпал (фото №3). Згідно наданих матеріалів (фото 3) визначено джерело підпалу сірники. З урахуванням проведеного ремонту відразу після пожежі у вищевказаній квартирі, визначити максимальну температуру та час горіння даних матеріалів, шляхи поширення вогню від осередку пожежі не можливо.

Висновком експерта № 1825 від 17.05.2018 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2018 року (а.с.1-7 т. 3) встановлено, що смерть ОСОБА_51 настала від множинних переломів кісток склепіння та основи черепа з частковим руйнуванням головного мозку, що підтверджується наявністю шести забійних ран у лівій половині волосяної частини голови, уламкового перелому в ділянках лівої тім`яної кістки, лівої скроневої кістки та лівої половини лобної кістки з розповсюдженням додаткових ліній переломів на склепіння правової половини мозкового черепу та основу черепу з поодинокими розташуваннями зовнішньої та внутрішньої кісткових пластинок в ділянках переломів луски лівої тім`яної, луски лівої скроневої, луски лобової кістки з права, травматичних ушкоджень оболонок головного мозку, мозкової тканини та забої головного мозку, повнокров`ям, мікроциркуляторними розладами, помірним поширеним набряком та множинними периваскулярними крововиливами у головному мозку, переважним недокрів`ям, поширеною фрагментацію міоцитів, вираженим проміжним набряком в серці, повнокров`ям, ділянками дистелектаза в легенях.

Згідно з характером і проявами трупних явищ, з урахуванням причини смерті і умов знаходження трупа до розтину, даних спектрофотометричного дослідження рідини склопобідного тіла ока трупа взятої на місці події, можливо зробити висновок, що з часу настання смерті й до початку проведення експертизи трупа ОСОБА_9 в морзі пройшло близько доби.

Множині переломи кісток склепіння та основи черепу з частковим руйнуванням головного мозку виникли перед настанням смерті, за ознакою небезпеки для життя кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження, у даному випадку смертельні, тому що між ушкодженнями і смертю є прямий причинний зв`язок.

Шість забійних ран у лівій половині волосяної частини голови, уламковий перелом в ділянках лівої тім`яної кістки, лівої скроневої кістки та лівої половини лобної кістки з розповсюдженням додаткових ліній переломів на склепіння правої половини мозкового черепу та основу черепу з поодинокими розташуваннями зовнішньої та внутрішньої кісткових пластинок в ділянках переломів луски лівої тім`яної, луски лівої скроневої, луски лобової кістки з права, травматичні ушкодження оболонок головного мозку, мозкової тканини та забої головного мозку утворились від не менш дев`яти (9) ударів тупого предмета, що має в частині, яка травмувала ребро, що також підтверджується даними медико-криміналістичничної експертизи.

Чотири забійні рани зовнішньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя, перелом лівої ліктьової кістки у верхній третині утворились перед настанням смерті від не менш чотирьох ударів тупого предмета, що має в частині, яка травмувала, ребро, що також підтверджується даними медико-криміналістичної експертизи. У живої людини такі ушкодження у сукупності, кваліфікуються за наслідками не менше ніж середнього ступеня тяжкості за ознакою відсутності небезпеки для життя, та такі, що викликають тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні/більш як 21 день.

Усі ушкодження заподіяні у короткий час, у зв`язку з чим категорично вимовитися про послідовність їх виникнення не має можливості. Слідів сполук заліза на стінках та по краях дослідження ран не виявлено. На стінках однієї з ран на клапті шкіри з області лівої половини волосяної частини голови, виявлене одиничне волокно червоного кольору; на поверхні обох клаптів шкіри та на стінках деяких з ран, знайдені одиничні часточки, розмірами до 1,6х1,2х0,1 мм, що схожі на шматочки лакофарбового покриття, білого кольору.

В даному випадку не можливо вчинення всього комплексу ушкоджень власною рукою.

Чотири забійні рани зовнішньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя, перелом лівої ліктьової кістки у верхній третині могли утворитися при самозахисті ОСОБА_9 ; ушкоджень, які б свідчили про боротьбу, могли утворитися при ударах руками, обутими ногами або іншими предметами, у тому числі посмертних ушкоджень, не виявлено.

Ушкодження на трупі знаходились у ділянках не вкритих одежею, так як труп надійшов до моргу в джинсах, трусах, шкарпетках.

Враховуючи часткове руйнування головного мозку, після отриманого ушкодження маловірогідна можливість здійснювати активні, цілеспрямовані дії, у тому числі самостійно пересуватися, кричати, звати на допомогу.

При судово-токсикологічній експертизі крові та частини внутрішніх органів (шлунка та кишківника з вмістом, печінки з жовчним міхуром, нирки) трупа ОСОБА_9 не виявлено:

-в крові метилового, етилового, пропілових, бутилових, амілових спиртів; карбоксигемоглобіну;

-в шлунку та кишківником з вмістом, в печінці з жовчним міхуром, в нирці: похідних барбітурової кислоти, похідних фенотіазіну, похідних 1,4-бензодіазепіну, похідних піразолону, ноксирону, імізіну, морфіну, кодеїну, діоніну, героїну, гідрокодону, папаверину, промедолу, стрихніну, атропіну, гіосциаміну, скополаміну, кокаїну, пахікарпіну, анабазіну, нікотину, кофеїну, парацетамолу, ефедрину, ефедрону, димедролу, похідних саліцилової та бензойної кислот.

При судово-медичній експертизі встановлені ознаки вторинної кардіоміопатії, токсико-гіпоксичної енцефалопатії; вогнищева великокрапельна жирова дистрофія в печінці; великовогнищевий проміжний нефрит, нефросклероз. При судово-медичній експертизі у шлунку ОСОБА_9 було близько 140 мл жовтуватого кольору кашкоподібних харчових мас із невеликими шматочками сала. Довжина тіла трупа ОСОБА_9 180 см. При судово-імунологічній експертизі встановлено: «Рідка кров трупа ОСОБА_52 відноситься до групи 0 з ізогемаглютининами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0.

Як вбачається з протоколу огляду трупа ОСОБА_9 від 17.05.2018 року (а.с.15-17 т.3) в приміщенні моргу Запорізького обласного бюро СМЕ, на трупі одягнуто: 1) джинси блакитні бавовняні; ґудзик та застібки у вигляді блискавки, розстібнуті, верхня частина джинс зміщена на ділянку стегна повністю оголюючи живіт на трупі та правильно надіті; 2) труси бавовняні сірі: передня поверхня трусів на ділянці близько 12х6 см; просочена кров`ю; 3) шкарпетки бавовняні чорні. На кистях трупа маються чорні поліетиленові пакети, на лівому передпліччі бирка з написом: «1825 ОСОБА_9 1962». Уся голова трупу,бічні та задня поверхні шиї, зовнішні поверхні верхніх кінцівок з нашаруванням трохи підсохлої крові; на передній поверхні тулубу внапрямку з правої половини грудної клітини до лівої реберної дуги, далі по лівому флангу живота у надлобковій ділянці мається підсохлий потік крові довжиноюблизько 70 см шириною 10-20 см. Будь-яких цінностей і документів в одягу і при трупі не виявлено. Труп чоловічої статі, правильної статури, задовільного харчування, довжиною тіла 180 см. Ознак трупного висихання не виявлено, трупне заклякання добре виражено у всіх зазвичай досліджуваних групах м`язів. Трупні плями синюшно-фіолетові, рясні, розташовуються на задньо-бічних поверхнях тіла, при дозованому натисканні на них в поперековій ділянці динамометром із зусиллям 2кг/квсм протягом 3 секунд, блідніють і відновлюють своє забарвлення через 12 хвилин. Гнильні та інші пізні трупні зміни не виражені.

Ушкодження: в ділянці лівої половини волосистої частини голови мається 6 ран лінійно-подібних форм вертикального напрямку довжиною 5,5 см - 9 см з нерівними осадженими краями та гострокутними кінцями. Дном 2 ран, що розташовані ближче до лобової ділянки є апоневроз, глибина цих ран 0,4 см. Дном 4 ран, що розташовані у лівій тьмяно-скроневій ділянці є неприродно рухливі на дотик кістки черепу. На зовнішній поверхні верхньої третини лівого передпліччя мається 4 рани лінійно-подібних форм, вертикального напряму довжиною 1,5-2,5 см з нерівними осадженими краями та гострокутними кінцями, глибина ран до 0,3 см, на дотик відмічається не природна рухливість проекції верхньої третини лівої ліктьової кисті. Будь-яких інших ушкоджень і інших змін при зовнішньому досліджені трупа не виявлено.

В ході огляду трупу було вилучено: джинси блакитні бавовняні, труси бавовняні сірі, шкарпетки бавовняні чорні, змиви з рук ОСОБА_9 , вільні кінці нігтьових пластин ОСОБА_9 , зразки волосся з п`яти областей голови ОСОБА_9 .

Згідно з постановою слідчого від 17.05.2018 вищезазначені вилучені в ході огляду трупу речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с.18-19 т.2);

Згідно копій документів наданих ТОВ «ЗМБТІ» на запит слідчого Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_20 (а.с.44-48 т.3) 3-х кімнатна квартира АДРЕСА_3 загальною площею 54, 14 кв.м. належить на праві власності ОСОБА_14 .

Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 3300 від 30.08.2018 року (а.с. 50-56 т. 3) ринкова вартість мультимедійної акустичної колонки марки «SVEN» моделі «АF-11» серійний номер S/N JА 00002085, вихідною потужністю 18W, в корпусі бежевого кольору, яка була придбана в 2013 році та з того часу введена в експлуатацію, з урахуванням зносу станом на 15.05.2018 року, складає 325, 00 грн.;ринкова вартість монітору марки «PHILIPS» моделі ID: 233V5LAB/01, серійний номер UHBA, діагоналлю 23 дюйми в корпусі чорного кольору, що придбаний у 2017 році та з того часу введений в експлуатацію, з урахуванням зносу станом на 15.05.2018 року, складає 2500, 00 грн.; ринкова вартість корпусу системного блоку марки «MICROLAB» чорного кольору, який придбаний у 2016 році та з того часу введений в експлуатацію, з урахуванням зносу станом на 15.05.2018 року, складає 135, 00 грн.;ринкова вартість відео карти для настільного ПК марки «NVIDIA» моделі e-GeForce 9600 GT SC, 512 MB P/N:512-P3-E862-AR, серійний номер 579, яка придбана у 2016 році та з того часу введена в експлуатацію, з урахуванням зносу станом на 15.05.2018 року, складає 475, 00 грн.;ринкова вартість жорсткого диску Hitachi (HGST) Deskstar T7K500 500GB (HDT725050VLA380), який придбаний у 2016 році та з того часу введений в експлуатацію, з урахуванням зносу станом на 15.05.2018 року, складає 540, 00 грн.; ринкова вартість блоку живлення марки «MTCROLAB» моделі «PSU-420W, який придбаний у 2016 році та з того часу введений в експлуатацію, з урахуванням зносу станом на 15.05.2018 року, складає 275, 00 грн.; ринкова вартість материнської плати марки «Gigabyte» моделі «GA-H61M-S2P», яка придбана у 2016 році та з того часу введена в експлуатацію, з урахуванням зносу станом на 15.05.2018 року, складає 1250, 00 грн.;

Відповідно до висновку експерта № 1418 від 06.082018 року та зведеною таблицею до нього (а.с.57-61) п. 3.3. на чохлі з сидіння пасажирського крісла, чохлі зі спинки водійського крісла, чохлі з сидіння водійського крісла та на ручці чемодана, які вилучені під час огляду автомобіля ЗАЗ 1140 з державним знаком НОМЕР_2 , знайдений піт без домішки крові та слини, та виявлені антигени А, В і Н, що не включає змішування потожирових виділень від осіб з різною груповою характеристикою за системою АВ0, незалежно від категорії видільництва. Домішка поту від підозрюваного ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_9 не виключається.

Відповідно до висновку судово-біологічної експертизи № 8-809 від 23.11.2018 року з додатками (а.с.80-115 т.3) п.п.7-8 встановлено, що генетичні ознаки слідів крові на коробці із-під сірників (об`єкт № 3) та сірниках (об`єкт № 5), на сорочці (об`єкти №№ 35, 37, 38) співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 (об`єкт № 1). Ймовірність випадкового співпадіння генетичних ознак слідів крові на коробці із-під сірників (об`єкт № 3), сірниках (об`єкт № 5), на сорочці (об`єкти №№ 35, 37,38) та зразка крові ОСОБА_9 (об`єкт № 1) складає 4,13x10-22. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше,ніж у 1 з 2,42х1021осіб.
Змішані генетичні ознаки клітин з ядрами на правому капці (об`єкт № 6), кофті (об`єкти №№ 42, 44, 45) містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_53 (об`єкт № 1). Генетичні ознаки клітин з ядрами на кофті (об`єкти №№ 42, 44, 45) та домінуючі генетичні ознаки клітин з ядрами на лівому капці (об`єкт № 7) не співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 (об`єкт № 1). Відповісти на питання щодо співпадіння генетичних ознак клітин зядрами на полімерних ручках (об`єкти №№ 8-29, 33), ключах (об`єкти №№ 30-32), сорочці (об`єкт № 34), светрі (об`єкт № 34), шортах (об`єкт № 40), кофті (об`єкт № 43) з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 (об`єкт № 1), не можливо у зв`язку з не встановленням генетичних ознак у вказаних об`єктах.

Генетичні ознаки клітин з ядрами на правому капці (об`єкт № 6), кофті(об`єкти №№ 42,44, 45) містять генетичні ознаки зразка букальних клітин ОСОБА_6 (об`єкт № 2). Домінуючі генетичні ознаки клітин з ядрами на лівому капці (об`єкт №7) співпадають з генетичними ознаками зразка букальних клітин ОСОБА_6 (об`єкт № 2). Генетичні ознаки клітин з ядрами на сорочці (об`єкт № 36), шортах(об`єкти №№ 39, 41) співпадають з генетичними ознаками зразка букальних клітин ОСОБА_6 (об`єкт № 2). Ймовірність випадкового спів падіння генетичних ознак клітин з ядрами на сорочці (об`єкт № 36), шортах (об`єкти №№ 39, 41) та зразка букальних клітин ОСОБА_6 (об`єкт № 2) складає 5,38x10-21. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,86x1020 осіб. Генетичні ознаки слідів крові на коробці із-під сірників (об`єкт № 3) та сірниках (об`єкт № 5), на сорочці (об`єкти №№ 35, 37, 38) не співпадають з генетичними ознаками зразка букальних клітин ОСОБА_6 (об`єкт № 2). Відповісти на питання щодо співпадіння генетичних ознак клітин з ядрами на полімерних ручках (об`єкти №№ 8-29, 33), ключах (об`єкти №№ 30-32), сорочці (об`єкт № 34), светрі (об`єкт № 34), шортах (об`єкт № 40), кофті(об`єкт № 43) з генетичними ознаками зразка букальних клітин ОСОБА_6 (об`єкт № 2) неможливо у зв`язку з не встановленням генетичних ознак у вказаних об`єктах.

Відповідно до висновку експертизи № 279 від 20.07.2018 року та фототаблицями до нього (а.с.123-127 т.3) рани на клапті шкіри з обласної лівої половини волосяної частини голови від трупа ОСОБА_9 , 1962 р.н. утворилися від дії тупого предмета, що має в частині, яка травмувала, ребро. Рана на клапті шкіри з області лівого передпліччя утворилася від дії тупого предмета, що має в частині, яка травмувала, ребро. Слідів сполук заліза та деревини на стінках та по краях досліджених ран не виявлено. Характер ушкоджень, що відобразив лише загальногрупові ознаки травмуючого предмета не виключає можливості їх утворення від дії частин наданого на експертизу табурета.

Згідно з висновком експерта № 1226 від 19.06.2018 року із зведеною таблицею до нього (а.с.128-130 т.3) п. 3.3: в двох змивах з ніг (об`єкти №3,4) гр. ОСОБА_6 встановлена наявність крові людини з домішкою поту, та виявлені антигени А і Н, що не виключає як походження крові і поту від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В, у тому числі від ОСОБА_6 , за наявності у нього на час того, що сталося тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечою, так і змішування поту ОСОБА_6 з кров`ю ОСОБА_9 .

Згідно з висновком експерта № 325 від 29.06.2018 року та таблицею до нього (а.с.131-134 т.3) п. 3.3 встановлено, що при судово цитологічному дослідженні зрізів нігтьових пластин трупу ОСОБА_9 (об`єкти № 1,2), зрізів нігтьових пластин підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкти № 3,4) знайдена кров людини (об`єкти № 1-3), статева приналежність якої не встановлена в зв`язку з відсутністю в препаратах збережених клітин крові і придатних для заліку епітеліоцитів. При встановленні групової приналежності знайденої крові в об`єктах № 1,2 виявлений лише антиген Н ізосерологічної системи АВ0, що дозволяє припустити її походження від особи (осіб) з групою 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, як у самого трупа ОСОБА_9 , походження крові від ОСОБА_6 виключається. При встановленні групової приналежності знайденої крові в об`єкті № 3 виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВ0, що дозволяє припустити її походження від особи (осіб) з групою А з ізогемаглютиніноманти-В та супутнім антигеном Н, як самого ОСОБА_6 , при наявності у останнього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечою на момент скоєння злочину, домішка крові потерпілого ОСОБА_9 не виключається. Знайдена кров може бути використана для подальшого ДНК дослідження.

Відповідно до висновку експерта № 1036 від 13.06.2018 року (а.с.135-136 т.3) рідка кров ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерелогічною системою.

Згідно з висновком судово психіатричного експерта № 329 від 11.07.2018 року (а.с.148-155, т. 3) ОСОБА_6 , 1987 р.н. виявляв та виявляє у теперішній час психічний розлад у формі психічних та поведінкових розладів внаслідок сумісного вживання психоактивних речовин (канабіоїди, алкоголь, психостимулятори, опіоїди) на теперішній час синдром залежності від канабіоїдів, алкоголю, психостимуляторів. У ході ПЕО порушень інтелектуально-мнестичних функцій не виявлено. Загальний рівень інтелекту відповідає отриманій освіті й придбаному життєвому досвіду у особистості з патологією характеру та притаманними для нього: схильністю до імпульсивного реагування, впертості, недовірливості, підозрілості, підвищених вимогах до оточуючих, легковажністю, поверхневістю, прагненням до самоствердження. Патологічних: схильність до підвищеної навіюваності, брехливості, хитрості, які впливають на об`єктивність його показань, у ОСОБА_6 не виявлено. Вищеперелічені індивідуальні особливості ОСОБА_6 мали просте відображення у його поведінці та не досягли істотного впливу з порушенням свідомості. У ситуації, що досліджується, ОСОБА_6 знаходився у стані простого емоційного збудження. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, отже міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом у цей час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує; потребує протинаркоманічного лікування; за психічним станом протипоказань до лікування не має.

В судовому засіданні було оглянуто оригінал довіреності від 17.10.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_54 відповідно до якої ОСОБА_24 уповноважив ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 водити при виконанні повноважень за цією довіреністю та розпоряджатися належним ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 легковим автомобілем марки ЗАЗ 1140 випуску 1995 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Досліджені в судовому засіданні докази, на підставі яких суд встановив фактичні обставини, як кожен окремо, так і у сукупності та взаємозв`язку є послідовними, логічними, такими, що не суперечать один одному, переконливими.

Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, схожих неоспорюваних чітких і узгоджених між собою презумпцій факту.

Судом не встановлено таких обставин, які ставили б під сумнів показання допитаних в суді свідків, досліджених письмових доказів, на підставі яких суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні саме тих злочинів, які знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Доказів, що їх спростовують, сторонами кримінального провадження суду надано не було.

Показання свідків повністю узгоджуються зі змістом інших доказів, якими є висновки експертиз, речові докази, протоколи слідчих дій.

За таких обставин, суд приймає до уваги при ухваленні вироку показання, свідків, досліджені висновки експертів як докази винуватості ОСОБА_6 .

При їх оцінці суд дійшов висновку про доведеність ними винуватості ОСОБА_6 у вчиненні саме тих злочинів, у вчиненні яких ОСОБА_6 визнається судом винним, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні по справі «Коробов проти України».
Водночас, висновок експерта № 1225 від 09.07.2018 року (а.с.114-116 т.2), висновок експерта № 6-344 від 17.07.2018 року (а.с.119-123 т.2), висновок експерта № 1224 від 19.06.2018 року (а.с.125-127 т.2), висновок експерта № 1229 від 12.07.2018 року (а.с.129-132 т.2), висновок експерта № 1227 від 12.07.2018 року (а.с.177-180 т.2),висновок експерта № 1228 від 12.07.2018 року (а.с.137-139 т.3), висновок експерта № 3-931 від 30.07.2018 року (а.с.141-145 т. 3), висновок судової оціночно-будівельної експертизи № 669-18 від 08.10.2018 року з додатками (а.с.20-43 т.3), висновок автотоварознавчої експертизи № 11/1-148 від 14.09.2018 року (а.с. 62-64 т. 3) які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, ані підтверджують, ані спростовують фактичні обставин, що підлягають доведенню в даному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим не мають жодного доказового значення у даній справі, а відтак, визнаються судом неналежними доказами.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_55 щодо заподіяння смерті ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, виходячи з наступного:

Дослідженими судом доказами кваліфікація діянь ОСОБА_6 за пунктом 6 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, а також за частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, особою, яка раніше вчинила розбій, свого підтвердження не знайшла.

Розбій, як злочин проти власності, це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

В Постанові Пленуму Верховного суду України від 06.11.2008 року № 10 «Про судову практику в справах про злочини проти власності» роз`яснюється, що під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства.

Якщо під час розбою потерпілого було умисно вбито, то дії винної особи належить кваліфікувати за сукупністю злочинів за частиною четвертою статті 187 і пунктом 6 частини другої статті 115 КК.

Аналогічні роз`яснення місить і Постанова Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 N 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», зокрема, що за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК як учинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з
цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо), одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків (одержати спадщину, позбавитися боргу, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди.
У разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу дії винного кваліфікуються за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК і статтею, якою передбачено відповідальність за злочинне заволодіння майном (ч. 4 ст. 187).
Якщо умисел на заволодіння майном виник у винного після вбивства, вчиненого з інших мотивів, кваліфікація його дій за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК виключається.
Отже, визначальним для кваліфікації дії ОСОБА_6 за сукупністю злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 і п. 6 ч. 2 ст. 115 КК, яка була надана органом досудового розслідування, є встановлення корисливого мотиву вбивства, який виник ще до початку злочинних дії до вбивства, розбійного нападу.
Пояснення ж ОСОБА_6 , надані ним в суді щодо того, що він вбив батька в ході сварки з ним, а не з корисливого мотиву з метою заволодіння його майном, а також, що ним при цьому не здійснювався розбійний напад на батька з тією ж корисливою метою, жодним з досліджених доказів не спростований.

Обвинувачення щодо корисливого мотиву при вчиненні цих злочинів ОСОБА_6 ґрунтується лише на припущеннях органу досудового розслідування, що зроблені на підставі самого факту заволодіння ОСОБА_6 майном ОСОБА_9 , обстановки на місці події, що свідчить про проведення обшуку у приміщенні з метою відшукування цінностей, а, відтак, і є, на думку обвинувачення, мотивом вбивства, яке поєднане в ідеальній сукупності з розбійним нападом.

З таким припущенням суд не погоджується, оскільки самі по собі безлад в квартирі і факт заволодіння майном ОСОБА_9 не можуть безспірно свідчити про корисливий мотив, мету і спрямованість умислу ОСОБА_6 при вчиненні цих злочинів (суб`єктивну сторону), і не спростовують показань ОСОБА_6 суду стосовно того, що вбивство вчинено під час сварки на іншому підґрунті.

ОСОБА_6 , за його поясненнями, прийшов в квартиру, де мешкав батько, за його ж запрошенням і проханням допомогти, не маючи наміру на протиправне заволодіння його майном з застосуванням насильства. Насильство було застосоване під час сварки з батьком після його образ на адресу матері.

Ураховуючи, що органом досудового розслідування ця обставина не перевірялась, ОСОБА_6 вперше надав пояснення з приводу обвинувачення в суді, скориставшись під час досудового розслідування своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, а доказів, що спростовували б мету візиту ОСОБА_6 до батька, як і інший названий ОСОБА_6 суду мотив вбивства, прокурором суду не надавалось, суд виходить з таких загальних засад кримінального провадження, як презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, та вважає, що корисливий мотив, як мотив вбивства, і розбійний напад, який має передувати вбивству, не знайшли свого підтвердження жодним безспірним і неспростовним доказом.

Судом також ретельно перевірено версію ОСОБА_6 про те, що в ході сварки з батьком він першим вчинив на нього напад з кухонною сокирою, а він, захищаючись від удару, підставив табурет, по якому прийшовся удар, від чого сидіння розкололося навпіл, після цього він наносив батькові удари з метою вибити сокиру по його правій руці, в якій той тримав кухарський сікач, продовжуючи свої наміри вдарити ним ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що знаряддям вбивства є кухонний табурет, що знаходився в квартирі, який зламався від ударів, які ним наносив ОСОБА_6 батькові. При цьому сидіння табурету залишилося цілим, слідів ушкодження від сікача не містить, а металева конструкція, в яку вставляються ніжки табурету і яка кріпиться до сидіння табурету, зламалася на чотири частини, кожна з яких трималася на ніжці від табурету. Також встановлено, що труп ОСОБА_6 не має ушкоджень на правій руці від ударів.

Встановлене підтверджується відображеними на фотознімках уламками табурету при огляді місця події, відео фіксації до нього, самим речовим доказом частинами табурету, що досліджені судом, висновком судового медичного експерта про знаряддя нанесення травм ОСОБА_9 , і спростовує твердження ОСОБА_6 про те, що батько намагався нанести удар кухонною сокирою, розрубавши при цьому сидіння табурету. При цьому сам ОСОБА_6 не зміг пояснити суду розбіжності між своїми показаннями стосовно зазначених обставини і дослідженим цілим неушкодженим сидінням табурету, відсутністю ушкоджень на правій руці батька, продовжуючи наполягати на своїх показаннях, зазначивши лише що це не той табурет.

До таких показань обвинуваченого суд ставиться критично та їх оцінює як неправдиві, що пояснюється обраною позицією захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне.

Судом не погоджується з позицією сторони захисту, що ОСОБА_6 при вбивстві батька діяв в стані необхідної оборони, або з перевищенням її меж, виходячи з наступного.

Статтею 36 КК України передбачено право особи на вчинення дій з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно - небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

З наведеного випливає, право на необхідну оборону виникає за наявності для цього певної підстави, якою є вчинення особою суспільно небезпечного посягання, а саме дій, якими ця особа вже заподіює шкоду або створює реальну і безпосередню загрозу заподіяння такої шкоди, тобто стан необхідної оборони утворює лише таке посягання, яке досягає ступеня суспільної небезпечності, притаманної злочину.

Верховним Судом України у Постанові від 27 листопада 2014 року у кримінальній справі №5-34кс14 висловлена правова позиція, за змістом якої стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Судом не було встановлено обставин, які дають підстави для висновку про загрозливу поведінку потерпілого по відношенню до обвинуваченого або наявність у нього будь-якої зброї чи інших предметів для нанесення тілесних ушкоджень.

Та обставина, що в кімнаті, де знаходився труп ОСОБА_9 під час огляду місця події було виявлено кухарський сікач, не свідчить про його застосування потерпілим для нападу на обвинуваченого, а, навпаки, версія ОСОБА_6 спростовується дослідженими речовими доказами неушкодженим сидінням від табурету, яке, за поясненнями ОСОБА_6 всупереч об`єктивним доказам, було розбите потерпілим ударом сікача, коли ОСОБА_6 , начебто, захищався від нападу.

Тілесних ушкоджень, які могли б загрожувати життю ОСОБА_6 , в останнього не виявлено, а встановлені висновком експерта № 693 від 18.05.2018 року садна в області лоба, в області спинки носа, в області правого стегна у гр. ОСОБА_6 кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що утворилися від дії тупого (тупих) предмета, у разі встановлення особи, яка спричинила такі ушкодження, підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України, проте дії цієї особи не можна вважати такими, які дають право на захист від них шляхом заподіяння смерті посягаючому.

Виходячи з аналізу доказів, що спростовують пояснення ОСОБА_6 , що він вбив батька, захищаючись від його ударів, суд не вбачає правових підстав для кваліфікації його дій за іншою статтею, ніж визначено судом.

Оцінюючи позиці. ОСОБА_6 щодо того, що він не бажав настання смерті батькові, суд вважає, що дослідженими доказами вона не підтверджена.

Кваліфікуючи діяння ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України, суд вважає, що ОСОБА_6 діяв з прямим умислом на вбивство, виходячи з такого.
Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, тощо.
Умисне вбивство розглядається як вчинене з прямим умислом, коли винуватий усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає її настання.
Наносячи удари батькові спочатку табуретом, у якого від ударів відірвалося сидіння, і продовжуючи наносити чисельні удари металевими ніжками від табурету з металевими конструкціями на них в ділянку голови з великою силою, про яку свідчать ті чисельні смертельно небезпечні множині переломи кісток склепіння та основи черепу з частковим руйнуванням головного мозку, не припинивши нанесення ударів, ОСОБА_6 не міг не передбачати, що такі його суспільно небезпечні дії призведуть до суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті батька, і бажав її настання.
Дії ОСОБА_6 по заволодінню майном ОСОБА_9 , а саме мультимедійною акустичною колонкою вартістю 325 гривень 00 копійок, монітором вартістю 2500 гривень 00 копійок; системним блоком вартістю 135гривень 00 копійок, з відео картою вартістю 475 гривень 00 копійок, жорстким диском вартістю 540 гривень 00 копійок, блоком живлення вартістю 275 гривень 00 копійок, материнською платою вартістю 1250 гривень 00 копійок, а разом на загальну суму 5500 гривень, суд кваліфікує за ч. ст. 185 КК України, як крадіжка таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Оскільки судом не встановлено, що ОСОБА_6 застосовував насильство чи погрожував його застосуванням для заволодінням вказаним майном свого батька, суд виходить з того, що умисел за заволодіння цим майном виник після вбивства, а, відтак, заволодіння майном є таємним.

Суд не погоджується з доводами сторони захисту, що ґрунтуються на поясненнях ОСОБА_6 , про те, що зазначене майно батька він взяв з його дозволу, оскільки дослідженими доказами ці пояснення спростовуються.

Так, з пояснень свідки ОСОБА_25 вбачається, що вона бачила ОСОБА_6 , який завантажував речі в автомобіль, що належить ОСОБА_9 , будучи при цьому з оголеним торсом, тобто без футболки.

У відповідності до пояснень самого ОСОБА_6 він скинув свою футболку після вбивства і переодягнувся, відшукавши інший одяг в квартирі, в якому і був затриманий.

При огляді місця події в квартирі було знайдено футболку з речовиною бурого кольору.

ОСОБА_6 був затриманий в с. Томаківка, і, як зафіксовано в протоколі затримання, був вдягнений у куртку.

В автомобілі під час затримання ОСОБА_6 і під час обшуку автомобіля на речах, якими заволодів ОСОБА_6 , були виявлені сліди речовини бурого кольору.

Зазначені докази при їх сукупному аналізі свідчать про те, що ОСОБА_6 завантажував речі в автомобіль, коли вже скинув з себе футболку в крові, тобто заволодів вказаними речами батька вже після його вбивства, що спростовує версію ОСОБА_6 про те, що він з дозволу батька забрав комп`ютер і завантажив його в автомобіль, коли той ще був живий, і вже після його повернення в квартиру відбулася сварка і він вбив батька.

Отже, заволодіння ОСОБА_6 майном ОСОБА_9 відбулося вже після його смерті, а, відтак, ні за яких обставин не може вважатися здійсненим за волевиявленням останнього, має ознаки таємного викрадення з відповідною кваліфікацією за ч. 2 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 звинувачений за ч. 4 ст. 187 КК України в заволодінні під час розбійного нападу на ОСОБА_9 , серед іншого майна і Банківською карткою «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_9 , яка не становить матеріальної цінності.

Вирішуючи питання про надання правової оцінки діям ОСОБА_6 і його відповідальності в частині заволодіння банківською карткою «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_9 , суд виходить з такого.
Завданням кримінального провадження в силу ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Однією з засад кримінального судочинства є диспозитивність процесу, відповідно до якої суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом (ст. 26 КПК України).
Правосуддя у кримінальному провадженні здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченим Кримінальним процесуальним кодексом України.
Межі здійснення правосуддя в конкретному кримінальному провадженні визначені статтею 337 КПК України, за змістом якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Виключенням з цього правила є встановлені наведеною статтею кримінального процесуального законодавства випадки, коли суд вправі вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, і таке право суду простирається лише на зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, і таке посягання на межі судового розгляду продиктовано метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод (ч. 3 ст. 337 КПК України).
Проти ОСОБА_56 в цій частині висунуте обвинувачення заволодіння чужим майном (банківською карткою) під час розбійного нападу, що поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 187 КК України), тобто про вчинення злочину проти чужої власності.
У відповідності до позицій Верховного Суду які ним неодноразово висловлювались, зокрема, по справах № 454/420/17 Провадження № 51-8227км18 від 14 лютого 2019 року, 234/11479/16-к 21.05.2019 року, банківська картка є офіційним документом.

Відповідальність за незаконне заволодіння будь-яким способом офіційним документом, яким в розумінні ст. 357 КК України, є банківська карта, внормована частиною першою статті 357 КК України, на яку розповсюджується регулювання Розділу ХV КК України, що передбачає відповідальність за злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та злочини проти журналістів.
Обвинувачення за вказаною частиною статті Закону про кримінальну відповідальність ОСОБА_57 не пред`являлось.
При наданні правової оцінки діям обвинуваченого в частині заволодіння майном потерпілого суд скористався наданим частиною 3 статті 337 КПК України правом вийти за межі пред`явленого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення з частини 4 ст. 187 на ч. 2 ст. 185 КК України.
За змістом ч. 2 ст. 337 КПК України під час судового розгляду прокурор може, зокрема, змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення.
Правом змінити обвинувачення в суді прокурор не скористався.
Обвинувачення за ч. 1 ст. 357 КК України в частині викрадення офіційного документа, яким є банківська картка, вочевидь погіршило б становище особи, підданої кримінальному переслідуванню, оскільки: по-перше, призвело б до необхідності застосування правил законодавства про сукупність злочинів; по-друге, до засудження особи, в разі визнання її винуватою, за злочин, що віднесений до сфери регулювання КК України, яка передбачає відповідальність за діяння, від яких обвинувачений не захищався протягом досудового розслідування і судового розгляду.
З урахуванням наведених положень закону, лише якому підпорядковується суд у здійсненні правосуддя, такий вихід за межі висунутого обвинувачення є неприпустимим.
Суд, керуючись зазначеними висновками і вимогами статті 337 КПК України вважає за неможливе перекваліфікацію дій з пред`явленого обвинувачення у вчиненні злочину проти власності на злочин проти іншого об`єкта посягання, а, відтак, в цій частині обвинувачення суд виправдовує ОСОБА_9 в зв`язку з відсутністю в цих його діях складу інкримінованого йому злочину.

Дії ОСОБА_6 пов`язані з підпалом квартири, суд кваліфікує за частиною 2 статті 15 частиною 2 статті 194 КК України, як закінчений замах на умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_6 щодо підпалу в квартирі, де ним було вчинене вбивство, надана органом досудового розслідування, а саме, як закінчений замах на умисне пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу, є помилковою, виходячи з позиції Верховного Суду, висловленою в Ухвалі Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 1-8/2012 провадження № 51-1581км18, згідно з якою при диференціації кримінальної відповідальності за умисне знищення або пошкодження чужого майна у випадку вчинення відповідного злочину шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом обов`язковою характеристикою є не наслідки, а «загальнонебезпечний спосіб знищення або пошкодження». Спосіб знищення пріоритетний, оскільки основним аргументом на його користь є більш вагома соціальна значущість (суспільна небезпека) способу знищення або пошкодження чужого майна порівняно з «шкодою у великих розмірах», а тому суд при кваліфікації діянь ОСОБА_6 не застосовує альтернативну кваліфікуючу ознаку, що міститься в ч. 2 ст. 194 КК України «що заподіяло шкоду у великому розмірі», а застосовує лише пріоритетну альтернативну кваліфікуючу ознаку «вчинене шляхом підпалу».
Ця позиція ВС, співвідноситься із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 5 грудня 2018 року (справа № 301/2178/13-к, провадження № 13-57кс18).
Визнаючи ОСОБА_6 винним за цим обвинуваченням, суд не погоджується з позицією захисту, про те, що ОСОБА_6 підпал не здійснював, загоряння відбулося через необережну поведінку ОСОБА_9 , який палив в ліжку, і загоряння сталося через недопалок, залишений ОСОБА_9 .
Доказами, що досліджені судом, підтверджена версія обвинувачення про умисні винні дії ОСОБА_6 , що вчинив умисний підпал квартири шляхом підпалу речей поряд з трупом батька.
З пояснень потерпілої ОСОБА_8 випливає, що випадки паління ОСОБА_9 в ліжку в нетверезому стані мали місце і раніше, але за висновками судової медичної експертизи трупа ОСОБА_9 в його в крові метилового, етилового, пропілових, бутилових, амілових спиртів не виявлено, а, відтак, суд робить висновок, що ОСОБА_9 перед вбивством був тверезий.
Посилання на неможливість, на думку сторони захисту, здійснити підпал тими сірниками, залишки від яких були знайдені під час огляду місця події, оскільки вони мають дуже незначну довжину обгорілої частини, є непереконливими в порівнянні з висновком фахівця в галузі пожежної техніки, що джерелом підпалу є сірники, але в висновку не йдеться, що це були саме ті сірники, що знайдені на місці події. Кваліфікація, компетентність, достовірність висновків цього експерта, при забезпечення судом під час судового розгляду для сторони захисту і сторони обвинувачення рівних умов для здійснення такої загальної засади кримінального провадження як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, не спростована стороною захисту переконливими доказами, а відтак, необґрунтовані сумніви є неспроможними і не беруться судом до уваги.
Намагання стороною захисту спростувати показання свідків працівників МЧС, і висновок пожаро технічної експертизи через розбіжності при переліченні ними майна, що містило сліди загоряння, також не приймаються судом, оскільки кожен предмет, про який йшлося в поясненнях свідків два матраци, ковдра, подушка, були виявлені на місці злочину і кожен з них мав сліди загоряння, що підтверджується дослідженими судом протоколом огляду місця події, відображено на фото і відео фіксації.
Версія ОСОБА_6 , яка не була ним озвучена під час досудового розслідування, а вперше з`явилася лише під час судового розгляду про те, що ним приймалися заходи для гасіння пожежі, про що, начебто, свідчить те, що в коридорі квартири ним залишений таз, в який він набирав в ванній кімнаті воду і заливав нею матраци, спростовується поясненнями свідків, що безпосередньо через невеликий після підпалу проміжок часу гасили пожежу, що ними не було виявлено ознак гасіння осередку підпалу до них.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 ще обвинувачений за частиною 3 статті 289 і за ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України, його дії по заволодінню автомобілем марки «ЗАЗ» моделі 1140, кузов - хетчбек, 1995 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належав на праві управління і володіння ОСОБА_9 , ОСОБА_8 і ОСОБА_13 , кваліфіковані, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а також як напад з метою заволодіння цим же транспортним засобом, поєднаний з насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Зазначене обвинувачення не знайшло свого підтвердження дослідженими судом доказами, в зв`язку з чим в цій частині обвинувачення ОСОБА_6 підлягає виправданню за ці дії за відсутністю в його діях складу цих злочинів, виходячи з тих же підстав, що викладені судом на обґрунтування кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, а не за ч. 4 ст. 187 КК України, а також з такого.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 289 КК України, яке полягає у незаконному заволодінні транспортним засобом, характеризується прямим умислом, тобто особа розуміє, що протиправно заволодіває транспортним засобом, усвідомлює суспільну небезпеку цього діяння і бажає його вчинити. Якщо ж особа допустила фактичну помилку і вважала, що, наприклад, на правах родича вона має право користуватися транспортним засобом, то відповідальність за цією статтею не настає.

З пояснень ОСОБА_6 , наданих суду, випливає, що він вважав себе вправі користуватися автомобілем, що належить батькові.

Дослідженими судом доказами підтверджені наведені ОСОБА_6 стосунки в родині, зокрема, потерпіла ОСОБА_8 підтвердила, що вона, вважаючи себе рівноправною з ОСОБА_9 володілицею вказаного автомобіля, вважає, що її сини мають право користуватися всім її майном.

Свідок ОСОБА_58 в своїх поясненням суду підтвердив, що батько дозволяв синові користуватися автомобілем, а свідка ОСОБА_25 не була здивована тим, що побачила ОСОБА_6 , який сідав за кермо автомобілю, який, як їй відомо, належав його батькові, бо таке було не вперше.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_6 прямого умислу на вчинення цього злочину, оскільки він дійсно вважав, що має право користуватися цим автомобілем.

Вказаний висновок суду відповідає висловленій в Постанові Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позиції.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, які віднесені до категорії особливо тяжких, тяжких та середньої тяжкості злочинів та враховує відомості про особу обвинуваченого, стан його здоров`я, його ставлення до вчинених ним діянь.

ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, поєднаних із застосуванням насильства та спричинення тілесних ушкоджень потерпілим, судимості за які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, офіційно не працевлаштований, перебуває на диспансерному обліку у наркологічному диспансері з 11.11.2010 року з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіоїдів та психостимуляторів; синдром залежності»; проходив курс стаціонарного лікування в КУ «ОКНД» ЗОР з 11.10.2010 року по 01.11.2010 року, виписаний по закінченню курсу лікування, на обліку у психіатричному диспансері не перебуває, однак у відповідності до висновку судового психіатричного експерта є особою, що виявляє у теперішній час психічний розлад у формі психічних та поведінкових розладів внаслідок сумісного вживання психоактивних речовин (канабіоїди, алкоголь, психостимулятори, опіоїди), на теперішній час має синдром залежності від канабіоїдів, алкоголю, психостимуляторів.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачені статтею 66 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачені статтею 67 Кримінального кодексу України, суд відносить рецидив злочинів.

Оскільки обвинувачений вчинив декілька злочинів, суд має призначити покарання за їх сукупністю, вважає за можливе застосування принципу часткового складання покарань, відповідно до правил статті 70 Кримінального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, всі обставини, що підлягають врахуванню судом при призначенні покарання, ставлення обвинуваченого до вчинених ним діянь, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, на строк, який є, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 і запобігання вчинення нових злочинів.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає зі статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 8 Основного Закону в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Вимога додержувати справедливості під час застосування кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема, у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р.), статті 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до позиції ЄСПЛ, викладеній у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 р., ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 р. ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистого надмірного тягаря для особи.

Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановлювати новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету: покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтир для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

З урахуванням викладеного суд вважає, що цілі покарання будуть забезпечені у випадку призначення покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкцій частин статей обвинувачення, не вбачаючи виключних обставин, які могли б зумовити призначення максимального розміру цього виду покарання, який передбачено санкцією найбільш тяжкого складу злочину, у вчиненні якого ОСОБА_6 визнається судом винним і підстав для призначення покарання, яке за розміром є нижчим від нижчої межі цих санкцій.

В той же час, враховуючи, що ОСОБА_6 вчинено злочин проти життя людини, яка згідно зі ст. 3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю, кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити її життя, на думку суду, строк покарання не мінімальним, передбаченим санкцією статті обвинувачення за найбільш тяжкий злочин, вчинений ОСОБА_6 .

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання є справедливим, співмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Конвенції, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета і невідворотність покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 і 14 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами та як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2018 року та від 18.05.2018 року на майно, яке було вилучене 15.05.2018 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 та на тимчасово вилучені 15.05.2018 року речі під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_6 було накладено арешт.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає за необхідне скасувати арешт на вищевказане майно.

Процесуальні витрати з проведення судових експертиз на загальну суму 16163 грн. 00коп. (429 грн. 00 коп. + 715 грн. 00 коп. + 715 грн. 00 коп. + 572 грн. 00 коп. +9152 грн. 00 коп. + 858 грн. 00 коп. +290 грн. 00 коп. +3432 грн. 00 коп.)у відповідності до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_6 у дохід держави.

ОСОБА_6 15.05.2018 року 19-39 год. затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, ухвалою слідчого судді від 18.05.2018 року обрано запобіжній захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого продовжувався, востаннє до 03.06.2020 року.

Підстав для скасування запобіжного заходу, або для його зміни судом не вбачається, в зв`язку з чим термін його дії продовжується до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, що передбачені ч. 1 ст. 115 КК України, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 194 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 115 КК України у виді дев`яти років позбавленні волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавленні волі;

ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 194 КК України у виді п`яти років позбавленні волі.

За сукупністю злочинів у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за злочини, що входять у сукупність, призначити остаточне покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку у виконання.

Зарахувати до строку покарання період попереднього тримання ОСОБА_6 під вартою з моменту фактичного затримання за підозрою у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 115 КК України з 19 годин 39 хвилин 15 травня 2018 року до 16 липня 2018 року включно, та з моменту фактичного затримання за підозрою у вчиненні злочинуза ч. 4 ст. 187 КК України з 19 години 17 хвилин 16 липня 2018 року.

ОСОБА_6 ч. 3 ст. 289 КК України - виправдати.

ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 187 КК України в частині заволодіння банківською карткою акціонерного товариства «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_9 і в частині заволодіння заволодінню автомобілем марки «ЗАЗ» моделі 1140, кузов - хетчбек, 1995 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_2 - виправдати.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком суду законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_6 у дохід держави в особі управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області процесуальні витрати з проведення судових експертиз на загальну суму 16163 грн. 00коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2018 року у справі № 336/2637/18на тимчасово вилучене 15 травня 2018 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме:

- куртка чорного кольору з просякненням РБК з трупа ОСОБА_9 , поміщено до картонної коробки;

- замок з вхідної двері, поміщено до картонної коробки;

- мікрооб`єкти з кистей обох рук трупа ОСОБА_9 , поміщено до паперового конверту;

- коробок з під сірників з обгорілими сірниками зліва від трупа на клітинковому марші, поміщено в паперовий конверт;

- сліди нашарування РБК + контроль зі стіни зліва від входу до приміщення №1, поміщено в паперовий конверт;

- змив нашарування РБК + контроль зі стіни зліва від входу до приміщення №1, поміщено в паперовий конверт;

- змив нашарування РБК + контроль, з внутрішньої сторони двері входу до приміщення №3, поміщено в паперовий конверт;

- табурет з приміщення №4, поміщено до картонної коробки;

- змив нашарування РБК + контроль з налічника в приміщенні №5, поміщено до паперового конверту;

- виріз шпалер зі слідами термічного впливу з приміщення №5, поміщено до спец-пакету №4284593;

- виріз шпалер із нашаруванням РБК з приміщення №5, поміщено в паперовий конверт;

- ніжка табурету та фрагмент металу з нашаруванням РБК з підлоги приміщення №5, поміщено до картонної коробки;

- виріз тканини зі слідами термічного впливу з матрацу в приміщенні №5, поміщено до спец-пакету №4284604;

- дерев`яна ручка та металевий ключ з дверцят шафи в приміщенні №5, поміщено до паперового конверту;

- зв`язка ключів зі столу приміщення №5, поміщено до спец-пакету №4284606;

- коробка з під мобільного телефону з приміщення №5, поміщено до спец-пакету №4284605;

- документи на автомобіль «ЗАЗ 1102» з ящика столу в приміщенні № НОМЕР_7 , поміщено до спец-пакету №4236359;

- документи на ім`я ОСОБА_9 зі столу приміщення №5, поміщено до спец-пакету №4284607;

- змив РБК та контроль до нього з підлоги приміщення №5, поміщено в паперовий конверт;

- кухонна сокира з підлоги приміщення №5, поміщено до картонної коробки;

- ніж з чохлом з підлоги приміщення №5, поміщено до картонної коробки;

- дві ручки та два ключа з меблевої шафи приміщення №7, поміщено до паперового конверту;

- ручки так ключ з меблевої стінки приміщення №6, поміщено до паперового конверту;

- светр з нашаруванням РБК з крісла приміщення №6, поміщено до картонної коробки;

- п`ять слідів папілярних візерунків: слід №1,2 з дверці холодильника у приміщенні №4, слід №3 з бокової поверхні холодильника, слід №4 з файлу для документів з приміщення №6, слід №5 з картонної коробки приміщення №6 поміщено до спец-пакету №4236484.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2018 року у справі № 336/2637/18 на тимчасово вилучене 15 травня 2018 року під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у порядку ст. 208 КПК України, а саме: банківська карта «Мотор-Банк» № НОМЕР_3 ( 10/18 ) на ім`я Сенін Сергій Мотор Січ VISA ELECTRON, Блок зарядки білого кольору марки «Neffos», Мобільний телефон «Neffos» моделі «X1 Lite» в корпусі сірого кольору, EMEI № 1: НОМЕР_4 , EMEI № 2: НОМЕР_5 , Сім-карта мобільного оператору «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_6 , Полімерні капці чорного кольору з написом «PS», Шорти чорного кольору, Кофта чорного кольору з написом білого кольору «Sport».

Речові докази, а саме:

-блок зарядки білого кольору марки «Neffos»; мобільний телефон «Neffos» моделі «Х1 Lite» в корпусі сірого кольору ЕМЕІ № 1: НОМЕР_4 , ЕМЕІ № 2: НОМЕР_5 , сім-карту мобільного оператора «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_6 ; полімерні капці чорного кольору з написом «PS»- повернути потерпілий ОСОБА_8 ;

-банківську картку «Мотор-Банк» № НОМЕР_3 (10/18) на ім`я Сеніна Сергія Мотор Січ VISA ELECTRON, шорти чорного кольору, кофта чорного кольору з написом білого кольору «Sport»,що знаходяться в камері зберігання речових доказів Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області - знищити;

-куртку чорного кольору з просякненням РБК з трупа ОСОБА_9 , мікрооб`єкти з кистей обох рук трупа ОСОБА_9 , коробок з під сірників з обгорілими сірниками зліва від трупа на клітинковому марші, сліди нашарування РБК + контроль зі стіни зліва від входу до приміщення №1, змив нашарування РБК + контроль зі стіни зліва від входу до приміщення №1, змив нашарування РБК + контроль, з внутрішньої сторони двері входу до приміщення №3, змив нашарування РБК + контроль з налічника в приміщенні №5, виріз шпалер зі слідами термічного впливу з приміщення №5, виріз шпалер із нашаруванням РБК з приміщення №5, ніжка табурету та фрагмент металу з нашаруванням РБК з підлоги приміщення №5, виріз тканини зі слідами термічного впливу з матрацу в приміщенні №5, змив РБК та контроль до нього з підлоги приміщення №5, светр з нашаруванням РБК з крісла приміщення №6, п`ять слідів папілярних візерунків: слід №1,2 з дверці холодильника у приміщенні №4, слід №3 з бокової поверхні холодильника, слід №4 з файлу для документів з приміщення №6, слід №5 з картонної коробки приміщення №6, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області знищити;

-дерев`яну ручку та металевий ключ з дверцят шафи в приміщенні №5, дві ручки та два ключа з меблевої шафи приміщення №7, ручки та ключ з меблевої стінки приміщення №6, знаходяться в камері зберігання речових доказів Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області повернути потерпілий ОСОБА_8 ;

- замок з вхідної двері, поміщено до картонної коробки; табурет з приміщення №4, поміщено до картонної коробки; зв`язка ключів зі столу приміщення №5, коробка з під мобільного телефону з приміщення №5, документи на автомобіль «ЗАЗ 1102» з ящика столу в приміщенні № НОМЕР_7 , документи на ім`я ОСОБА_9 зі столу приміщення №5, кухарський сікач з підлоги приміщення №5, ніж з чохлом з підлоги приміщення №5, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області повернути потерпілий ОСОБА_8 ;

-автомобіль марки ЗАЗ 1140 в кузові бежевого кольору, 1995 року випуску, реєстраційним номер НОМЕР_2 , що відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2019 року разом з ключами та пультом від нього, був переданий на відповідальне зберігання, ОСОБА_8 залишити останній за належністю;
-джинси блакитні бавовняні, труси бавовняні сірі, шкарпетки бавовняні чорні, змиви з рук ОСОБА_9 , вільні кінці нігтьових пластин ОСОБА_9 , зразки волоси з п`яти областей голови ОСОБА_9 , що знаходяться в камері зберігання речових доказів Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області знищити;
-чохол з пасажирського сидіння автомобіля; чохол з водійського сидіння автомобіля; чохол (спинка та місце для сидіння) з заднього сидіння автомобіля; чемодан червоного кольору; чохол з підголівника водійського сидіння; системний блок чорного кольору з написом «Microlab» з нашаруванням речовини бурого кольору; дерев`яну музичну колонку «SVEN» з нашаруванням речовини бурого кольору, монітор марки «PHILIPS» з нашаруванням речовини бурого кольору; чохол чорного кольору з руля, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області повернути потерпілий ОСОБА_8 ;
-змив на марлевий тампон та контроль до нього з нашарування речовини бурого кольору з-під ручки відкривання водійських дверей; змив на марлевий тампон та контроль до нього з ручки включення поворотних сигналів автомобіля; змив на марлевий тампон та контроль до нього з ручки включення щітки лобового скла; змив на марлевий тампон та контроль до нього з ручки внутрішньої для відкривання пасажирської двері; змив на марлевий тампон та контроль до нього з ручки стояночного гальма; змив на марлевий тампон та контроль до нього з зовнішньої ручки пасажирської двері; змив на марлевий тампон та контроль до нього з зовнішньої ручки пасажирської двері ; змив на марлевий тампон та контроль до нього з зовнішньої ручки водійської двері; змив на марлевий тампон та контроль до нього з внутрішньої ручки для відкривання водійської двері водія; змив на марлевий тампон так контроль до нього з ручки МКПП; фрагмент ганчірки з нашаруванням речовини бурого кольору, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3