Справа №463/510/20
Провадження №1-кс/463/439/20
У Х В А Л А

28 січня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань та про зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань. Просить зобов`язати ТУ ДБР, розташоване у м. Львові внести до ЄРДР відомості про вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ст.364, 372 КК України на підставі його повідомлення від 16.12.2019р.

Скаргу обґрунтовує тим, що 16.12.2019 він звернувся до прокуратури Львівської області із повідомленням про вчинення кримінальне правопорушення. У зв`язку із тим, що відомості в ЄРДР внесені не були, звернувся із скаргою до Галицького районного суду м. Львова. Ухвалою слідчого судді від 13.01.2020 встановлено, що подане ним повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 16.12.2019 було скеровано 19.12.2019 в ТУ ДБР, розташоване у м. Львові, та роз`яснено право оскаржувати бездіяльність ТУ ДБР до Личаківського районного суду м.Львова. Станом на день подання скарги відомості за його заявою до ЄРДР не внесено, кримінальне провадження не розпочато. Вважає, що така бездіяльність суб`єкта оскаржування не відповідає вимогам ст. 214 КПК України, а тому просить скаргу задоволити.
В судовому засіданні скаржник подану скаргу підтримав з мотивів викладених у такій. Додатково пояснив, що на даний час триває судовий розгляд кримінального провадження №0001225 від 27.06.2017 відносно нього за ч.1 ст.190, ч.3 ст.185 КК України. Саме в межах даного кримінального провадження, на його думку, слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_5 скоїли злочини передбачені ст. 364 та 372 КК України в зв`язку з неналежним проведенням досудового розслідування та безпідставним притягненням його до кримінальної відповідальності.
Представник суб`єкта оскарження - слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Скерував на адресу суду заперечення на скаргу, просить в задоволенні такої відмовити. Зазначає, що на розгляді в ТУ ДБР перебувало звернення ОСОБА_3 щодо можливих протиправних дій слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 та прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 . Встановлено, що звернення скаржника не містить інформації яка б свідчила про вчинення вказаними особами кримінальних правопорушень в зв`язку з чим відомості в ЄРДР не внесено.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги з долученими документами та заперечення слідчого, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

З наведених положень убачається, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення

Згідно ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Із змісту заяви ОСОБА_3 від 16.12.2019 вбачається, що на думку заявника слідчий Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 та прокурор Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 здійснюючи розслідування кримінального провадження №0001225 від 27.06.2017, підозрюваним у якому являється скаржник, скоєно злочини передбачені ст. 364 та ст. 372 КК України.

Об`єктивна сторона злочину передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України полягає у зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Ст. 372 КК України передбачає відповідальність за притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, прокурором чи іншою уповноваженою на те законом особою.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_3 від 16.12.2019 про вчинення кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку, що така не містить жодної інформації, яка б вказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про скоєння слідчим та прокурором злочинів передбачених ст. 364 та ст. 372 КК України.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги зміст заяви ОСОБА_3 від 16.12.2019, вважаю, що оскільки триває судовий розгляд кримінального провадження №0001225 від 27.06.2017, звернення скаржника фактично зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями слідчого при розслідуванні даного кримінального провадження та змістом повідомлення про підозру, а також з процесуальним рішенням прокурора, який затвердив та скерував обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.190, ч. 3 ст.185 КК України до суду, і які враховуючи стадію судового розгляду, у даному кримінальному провадженні, підлягають оцінці судом, що розглядає справу.

В заяві скаржника відсутнє повідомлення про наявність обов`язкових елементів об`єктивної сторони складів злочинів передбачених ст.ст. 364 та 372 КК України, зокрема щодо зловживання владою або службовим становищем з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди, чи притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, прокурором чи іншою уповноваженою на те законом особою. Сама по собі незгода з рішеннями слідчого чи прокурора не свідчить про вчинення останніми злочинів та не є підставою для внесення відомостей в ЄРДР.
Отже, звернення ОСОБА_3 від 16.12.2019 не являється повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку з чим не породжує передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого, щодо внести відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Беручи до уваги вказані вимоги КПК України та встановлені в судовому засіданні обставини в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст. 60, 214, 217, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:
відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань та про зобов`язання до вчинення дій.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1