Справа № 991/1751/20
Провадження1-кс/991/1790/20
08 квітня 2020 року м.Київ
- квартири №№ 4-4, 4-172, 4-180, 4-188, 4-196, 4-204, 7-61, 7-88, 7-180, 7-197, 8-21, 9-18, 9-21, 9-48, 9-54, 9-62, 9-70, 9-75, 9-78, 9-83, 9-86, 9-90, 9-98, 9-99, 9-102, 9-107, 9-147, 9-159, 9-171, 9-173, 9-177, 9-178, 10-6, 10-7, 10-11, 10-15, 10-30, 10-31, 11-9, 12-4, 12-9, 12-11, 12-21, 12-23, 12-35, 12-58, 13-6, 13-9, 13-10, 13-11, 13-12, 13-13, 13-14, 13-15, 13-16, 13-18, 13-19, 13-20, 13-21, 13-22, 13-23, 13-24, 13-27, 13-28, 13-29, 13-32, 13-39, 13-47, 13-59, 13-60, 13-75, 13-76, 13-77, 13-78, 13-79, 13-86, 13-87, 13-90, 13-99, 13-102, 13-106, 13-109, 13-131, 13-132, 13-154, 13-166, 13-168, 13-171, 13-174, 13-177, 13-178, 13-179, 14-2, 14-3, 14-6, 14-12, 14-24, 15-21, 15-22, 15-29, 15-30, 15-34, у будинку 45 по вул. Вишгородська у м. Києві;
- квартири №№ 22, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 ;
- квартири №№ 14, АДРЕСА_4 ;
- квартиру АДРЕСА_5 .
У судовому засіданні представник клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні тексту клопотання. Просив задовольнити. Надав пояснення про те, чому не співпадає перелік квартири в ухвалі Соломянського районного суду м. Києва від 28.03.2018 з відомостями зазначеними у Реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Детектив у судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення, в яких підтвердив, що кримінальне провадження закрито. На час розгляду клопотання, рішення про закриття кримінального провадження залишено в силі ухвалами слідчого судді Вищого антикорупційного суду та Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду. Прохав вирішити долю речових доказів на розсуд слідчого судді.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею здійснюється фіксація за допомогою технічних засобів.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами. Однією із загальних засад кримінального провадження, згідно п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК, є законність, що передбачає обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.
В той же час, пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Таким чином, повноваження та судовий контроль слідчого судді розповсюджуються саме на стадії досудового розслідування, застосування слідчим суддею процесуальних норм у припиненому кримінальному провадженні не допускається.
Судом кримінальної юрисдикції повинні розглядатися скарги на законність і обґрунтованість арешту майна, розв`язання яких потребує перевірки наявності підстав і дотримання процедури, установлених кримінальним процесуальним законом, тобто вирішення по суті питань, які безпосередньо стосуються порядку здійснення кримінального провадження. Разом з тим скасування арешту майна, накладеного слідчим суддею у кримінальному провадженні, після закриття справи не пов`язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового розслідування такого заходу забезпечення, а необхідність прийняття відповідного рішення є безспірним та безальтернативним з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин. А тому вирішення зазначеного питання судом у порядку цивільного судочинства не призведе до заміщення ним функцій суду кримінальної юрисдикції та не може завдати шкоди інтересам кримінального провадження (Постанова Верховного Суду від 15 травня 2019 року по справі № 372/2904/17-ц).
Враховуючи те, що всупереч вимогам ч. 3 ст. 174 КПК України прокурором одночасно із винесенням постанови про закриття кримінального провадження не було вирішено питання про скасування арешту майна, а, в свою чергу, слідчий суддя не наділений відповідними повноваженнями у межах закритого кримінального провадження, враховуючи те, що припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, вирішення питання про доцільність скасування такого арешту може бути вирішено судом цивільної юрисдикції відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 3, 9, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя С.М. Мойсак