ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/418/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11сс/818/413/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 30 січня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженню №0000034 від 17.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Накладено арешт на тимчасово вилучене 16.01.2020 року під час обшуку майно, а саме:
-автомобіль марки Volkswagen Passat B-4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 ОСОБА_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 23.01.2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженню №0000034 від 17.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В обгрунтування клопотання зазначив, що прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000034 від 17.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Задовольняючи клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя послався на те, що незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження вищевказаного тимчасово вилученого майна, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 30 січня 2020 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України.
Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляції ОСОБА_9 до суду апеляційної інстанції не прибув подав заяву про розгляд справи без його участі.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки регламентовані ч.2 ст.422 КПК України судова колегія вважає можливим розглянути апеляцію по суті, без участі ОСОБА_9 , належним чином повідомленого про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог ч.4 ст.405 КПК України дані обставини не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Розглядаючи клопотання слідчого або прокурора, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Згідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, діючої редакції цієї норми права, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення є речовими доказами по справі.
В клопотанні про арешт майна (а.с. 1-5) прокурором вказано, що виникла необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.

Між тим, клопотання містить суттєві протиріччя.

Ч 5 ст. 132 КПК України вказує, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Як зазначено в клопотанні прокурора 16 січня 2020 року до Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП України в Харківській області надійшов рапорт від інспектора взводу № 2 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 про те, що на стаціонарному посту поліції за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Полтавське шосе, 202, був зупинений легковий автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT B-4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та під час перевірки вузлів і агрегатів транспортного засобу були виявлені ознаки підробки, а саме - номер кузова нанесено з відхиленням не заводським шляхом, можливо кустарним, у базі автомобілів колір автомобіля значиться як «чорний», а з внутрішньої сторони автомобіль «білого» кольору.
Між тим, в рапорті, на відміну від зазначеного прокурором в клопотанні зазначено, що при перевірці документів та зовнішнього огляду ТЗ було виявлено, що під капотом він-номер НОМЕР_3 товщина краски більше та з шпаклевкою. (а.с. 8)
Проте, жодного доказу стосовно даних доводів не надано.
Товщина краски не вимірювалась спеціальними приладами.
Також посилання в протоколі огляду місця події (а.с. 9-11) про те, що при огляді автомобіля, а саме з салону вбачається, що на боковій стінці, а саме в місці, де повинна бути ручка для пасажирів, мається отвір через який вбачається, що колір автомобіля білий.
Жодного посилання в протоколі огляду місця події, що « під час перевірки вузлів і агрегатів транспортного засобу були виявлені ознаки підробки, а саме - номер кузова нанесено з відхиленням не заводським шляхом, можливо кустарним» не мається.
Таким чином клопотання прокурора не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.171 КПК України, а саме не містить викладення належних підстав для накладення арешту і до клопотання не надані належні докази обставин, на які він посилається в розумінні вимог ч. 5 ст. 132 КПК України.
Між тим, відповідно до ст. 290 КК України об`єктивна сторона злочину полягає у: 1)знищенні; 2) підробці; 3) заміні ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова; 4) зміні без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.
Слідчий суддя всупереч вимогам ч.2 ст.171 та ч.3 ст.172 КПК України не звернув уваги на те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам законодавства, а тому апеляційний суд не може розглядати клопотання у тому вигляді, в якому воно надано до слідчого судді та позбавлений можливості в такому випадку надати оцінку доцільності відмови чи задоволенню клопотання про арешт майна в розумінні положень ч.1 ст.170 КПК України.
За наведених не усунутих протиріч між клопотанням та матеріалами доданими в його обґрунтування ухвала слідчого судді є передчасною.
Данні недоліки та неповнота є суттєвими та є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді в повному обсязі.
Наявний стан речей на переконання судової колегії є неприйнятним.
Приймаючи рішення про необхідність задоволення апеляційної скарги відповідно до вимог ч.3 ст. 407 КПК України, колегія суддів виходить з того що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі вимог п.1,3 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України і що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, а тому вважає необхідним разом з доданими до нього матеріалами повернути його прокурору для усунення недоліків встановивши для цього строк протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 30 січня 2020 року щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000034 скасувати.
Винести нову ухвалу, якою клопотання прокурора щодо арешту майна повернути прокурору, надавши йому 72 години з часу отримання повного тексту дійсної ухвали для приведення клопотання до відповідності з вимогами ст. 171 КПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді