Справа № 731/172/20
Провадження № 1-кп/731/17/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі

Судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Варва матеріали кримінального провадження №0000011 від 14 січня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженки смт Варва Варвинського району Чернігівської області, жительки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з повною загальною середньою освітою, незаміжньої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, непрацюючої, маючої статус особи з інвалідністю ІІІ групи, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 13 січня 2020 року, близько 13 год. 55 хв., перебуваючи поблизу будинку №38 по вулиці Миру в смт Варва Варвинського району Чернігівської області, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, діючи в присутності ОСОБА_7 та будучи переконаною у її мовчанні та невтручанні при вчиненні злочину через дружні стосунки, що між ними склалися, зняла з мотузки для просушування одягу та таємно викрала комплект постільної білизни (простирадло, підковдру, наволочку) марки «Чернівці» з матеріалу бязь, бувший у використанні, вартістю на момент скоєння злочину 302 грн 75 коп., який належав ОСОБА_6 , після чого залишила місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні нею кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнала повністю та зазначила, що період часу, місце та спосіб вчинення нею кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності. Суду пояснила, що 13 січня 2019 року, близько 14 години вона дійсно таємно викрала з мотузки для просушування одягу комплект постільної білизни, який належав ОСОБА_8 . Коли дізналася про те, що поліція здійснює заходи щодо розшуку, покинула викрадене майно у громадській вбиральні. Пояснила, що вартість викраденого майна вона не оспорює. Щиро розкаювалася, наголосила, що усвідомила протиправність своїх дій. Просила при обранні виду покарання застосувати щодо неї штраф.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила факт викрадення у неї комплекту постільної білизни. Щодо призначення обвинуваченій покарання поклалась на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження, переконавшись при цьому, що вони правильно розуміють зміст усіх обставин, не виявивши сумніву у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснивши правові наслідки такого порядку розгляду справи, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом потерпілої, обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які її характеризують.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена, а її дії, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, за що вона і повинна нести кримінальну відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; особу обвинуваченої, а саме те, що ОСОБА_5 не працює; раніше не судима; незаміжня та не має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; відсутність обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; посередню соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, викладену у досудовій доповіді, із зазначенням високих ризиків вчинення повторного правопорушення, середніх ризиків небезпеки для суспільства та висновку про можливість виправлення без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити їй покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, що на переконання суду буде необхідним для виправлення обвинуваченої, сприятиме запобіганню вчиненню нею нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченої та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням становить 302 грн 75 коп. Викрадені речі були відшукані в ході досудового слідства.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає.

Витрати, пов`язані із залученням експерта, та інші процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирати.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме комплект постільної білизни, поміщений до пакета №0002886 та переданий до кімнати зберігання речових доказів Варвинського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, після набрання вироком законної сили передати власнику ОСОБА_6 .
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій, прокурору та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1