Справа № 473/752/20
Номер провадження 1-кс/473/399/2020

УХВАЛА

"22" травня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську заяву про самовідвід судді ОСОБА_4 у розгляді клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 у вчинені суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

встановив

в провадженні судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження №0001801 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України та клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_5 у вчинені суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.03.2020 року клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_5 у вчинені суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.121 КК України виділено в окреме провадження та протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду розподілено на суддю ОСОБА_4 з єдиним унікальним номером судової справи 473/752/20 провадження 1-кп/473/182/20.

Суддя ОСОБА_4 заявила самовідвід у розгляді вищевказаного провадження, вказуючи, що вироком в кримінальному провадженні №473/831/19 (провадження 1-кп/473/148/2019) від 22 травня 2020 року, який вона ухвалила, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними та засуджено за ч.2 ст.121 КК України. З даного вироку, вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був вчинений злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, спільно з малолітньою особо , який не досяг віку кримінальної відповідальності за попередньою змовою між собою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження /справа №473/752/20, провадження № 1-кп/473/182/2020/.

Таким чином, на думку судді ОСОБА_4 вона висловила свою позицію, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спільно з малолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та яка не досягла віку кримінальної відповідальності за попередньою змовою між собою був вчинений злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, що робить неможливим винесення об`єктивного рішення у справі відносно ОСОБА_5 та виключає участь судді у розгляді вказаного клопотання.
Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої вона підтримала заяву в повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_4 , оскільки вважала, що заява обрунтована.
Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду заяви про самовідвід судді.
Дослідивши матеріали, що обґрунтовують заяву про самовідвід судді ОСОБА_4 , заслухавши думку прокурора, суд вважає, що вона підлягає задоволенню.
Згідно п.4 ч.1 ст. 75 КПК України до обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні відносяться інші обставини, які викликають сумнів в його неупередженості.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено: «кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом,…».

Вимога «безсторонність» згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-кого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У зв`язку із викладеним, суд вважає заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_5 у вчинені суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наведених в ній підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КПК України, суд

постановив

заяву про самовідвід судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_4 у розгляді клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 у вчинені суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.121 КК України задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1