УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна.

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешт на автомобіль ЗАЗ Lanos, р.н. НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною в розпорядженні та користуванні, визначити місце зберігання автомобіля на штраф майданчику за адресою м. Херсон, Бериславське шосе, 13, свідоцтва при матеріалах кримінального провадження № 0003463.

Обґрунтування клопотання:

У провадженні СВ ХВП ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0003463 від 21.10.2019 за фактом дорожньо-транспортної події.

Під час досудового розслідування встановлено, що 20.10.2019 близько 18:40 на перехресті пр. 200 років Херсона та вул. Вишневої в м. Херсон мав місце наїзд автомобіля ЗАЗ Lanos, р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на пішохода ОСОБА_6 . Внаслідок наїзду остання отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток тазу (відповідно до довідки № 246, виданою КЗ «Херсонська обласна клінічна лікарня»), котрий відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, відповідно до п. 2.2 наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 «Про правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

20.10.2019 проведено огляд місця події за адресою м. Херсон поруч з перехрестям вул. Вишнева та пр. 200 річчя Херсона. Під час огляду, відповідно до ч.5 ст. 237 КПК України було вилучено автомобіль ЗАЗ Lanos, р.н. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Зазначений транспортний засіб, 20.10.2019 транспортовано для зберігання на територію штраф майданчика за адресою: м. Херсон, Бериславське шосе, 13, згідно порядку визначеному постановою Кабінету міністрів України № 1104 «Про порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення» від 19.11.2012.

21.10.2019 слідчим винесено постанову про визнання автомобіля ЗАЗ Lanos, р.н. НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 речовим доказом по кримінальному провадженню № 0003463 та визначено місце зберігання автомобіля на штраф майданчику за адресою м. Херсон, Бериславське шосе, 13, свідоцтва при матеріалах кримінального провадження.

Вищевказаний автомобіль на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

21.10.2019 слідчим було подано клопотання про арешт майна до Херсонського міського суду Херсонської області. Ухвалою слідчого судді 23.10.2019 було накладено арешт на автомобіль ЗАЗ Lanos, р.н. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 із забороною розпорядження та користування.

Натомість 12.12.2019 ухвалою слідчого судді на підставі клопотання адвоката ОСОБА_4 скасовано арешт на вищевказаний автомобіль. Копія ухвали суду до Херсонської місцевої прокуратури не надходила, прокурор та слідчий на розгляд клопотання про скасування арешту майна не викликалися, матеріали кримінального провадження до суду не направлялися.

Підставою та метою арешту згідно п.1 ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів, а саме транспортного засобу, доки на ньому збереглися сліди злочину, оскільки для проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди необхідно проведення низки обов`язкових судових експертиз, в тому числі автотехнічна та трасологічна. Завданням арешту майна згідно ч.2 ст. 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження, а також запобігання можливості власником відремонтувати транспортний засіб і знищити слідову інформацію, що може завадити об`єктивно провести експертне дослідження.
Згідно протоколу огляду місця події від 20.10.2019 на автомобілі ЗАЗ Lanos, р.н. НОМЕР_1 збереглися сліди злочину, а саме: пошкодження правої передньої двері та злам кріплення правого дзеркала заднього виду.

Оскільки досудове розслідування кримінального провадження № 0003463 триває, слідчим планується проведення слідчого експерименту з учасниками дорожньо-транспортної події з обов`язковим залучення автомобіля ЗАЗ Lanos, р.н. НОМЕР_1 .

Доводи сторін у судовому засіданні:

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила суд його задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні. Також зазначила, що у кримінальному провадженні необхідно здійснити низку слідчих дій, на підтвердження чого надала вказівки, які нею, як процесуальним керівником, надані слідчому у порядку ст.36КПК України 19 грудня 2019року, тоді як до суду із клопотанням про арешт майна прокурор звернулася 17 грудня 2019року. Прокурор у судовому засіданні, зокрема, наполягала на тому, що арешт автомобіля є необхідним, оскільки згідно даних нею вказівок у кримінальному провадженні необхідно провести слідчий експеримент за участю водія ОСОБА_5 в умовах, які відповідатимуть на момент дорожньо-транспортної пригоди, а саме: автомобіль ЗАЗ Ланос, погодні умови, освітлення, стан дорожнього покриття.

Представник власника майна у судовому засіданні заперечував проти повторного накладення арешту на автомобіль. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що мета, для забезпечення якої арештувався автомобіль збереження речового доказу (автомобіля) до фіксування його пошкоджень з метою проведення автотехнічної експертизи, досягнута, автомобіль оглянуто, зафіксовані всі пошкодження, отримані автомобілем в результаті дорожньо-транспортної пригоди, проведено автотехнічну експертизу. Кримінальний процесуальний закон не передбачає повторного звернення прокурора з клопотанням про арешт майна з невизначеною як прокурором, так і КПК України, метою. Крім того, власник автомобіля, який є одночасно є учасником ДТП згоден на добровільне надання автомобіля для вчинення слідчих дій. Арешт майна призводить до псування автомобіля, оскільки автомобіль утримується на відкритій площадці, ржавіє, за погіршення технічного стану автомобіля ніхто не несе відповідальності.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення прокурора, представника власника майна, дослідивши надані до клопотання документи, слідчий суддя прийшла до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України клопотання про арешт майна, серед іншого, має містити підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування та розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Майно, на яке слідчий просить накласти арешт визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, проте згідно ухвали слідчого судді від 12 грудня 2019 року арешт на майно, а саме автомобіль марки ЗАЗ Lanos р.н. НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 скасовано арешт. Підставою скасування арешту стало досягнення мети, для забезпечення якої було накладено арешт збереження речового доказу до фіксування слідів ДТП та проведення автотехнічної експертизи.

Клопотання прокурора не містить мети накладення арешту, як того вимагає ч.2 ст.170КПК України. Прокурор у клопотанні виклала обставини вчинення кримінального правопорушення, зробила перелік статей кримінального процесуального Кодексу України, які регулюють питання арешту майну, а вже в судовому засіданні прокурор обґрунтовувала необхідність накладення арешту на автомобіль тим, що нею дані вказівки у кримінальному провадженні, згідно яких необхідно провести низку слідчий дій, в тому числі і слідчий експеримент за участю водія ОСОБА_5 , який є власником автомобіля, а вказівки слідчому прокурора надала вже після того, як направила до суду клопотання про повторний арешт майна до суду (клопотання до суду надано 17.12.2019року, а вказівки слідчому 19.12.2019року). Цим прокурор підтвердила ту обставину, що на час направлення клопотання до суду не було жодних підстав для накладення арешту, і її вказівками необхідно було створити видимість необхідності накладення арешту на автомобіль.

Слідчий експеримент, призначення експертизи є слідчою дією, а такої мети накладення арешту на майно, як забезпечення проведення слідчої дії, КПК України не передбачає.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч.1 ст.240КПК України суть слідчого експерименту полягає у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, а згідно ч.4 тієї ж статті проведення слідчого експерименту допускається за умови, що при цьому не створюється небезпека для життя осіб, які беруть у ньому участь, чи оточуючих, не принижується їхні честь і гідність, не завдається шкода. Згідно клопотання кримінальне правопорушення полягає у тому, що мав наїзд автомобіля ЗАЗ Lanos р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на пішохода ОСОБА_7 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження. За вказаних обставин проведення слідчого експерименту є дуже сумнівним.

Крім того, проведення слідчого експерименту можливо лише за добровільної згоди водія(власника автомобіля) ОСОБА_5 , і відтак арешт автомобіля не є визначальним фактором для проведення слідчого експерименту. Проте слідчий суддя зазначає, що арешт автомобіля може бути способом тиску на 71-річного водія для отримання його згоди у небезпечному слідчому експерименті.

Автотехнічну експертизу у кримінальному провадженні, про яку зазначено у вказівках прокурора, вже проведено, що підтверджується відповідним висновком експерта і чого сторони не заперечують.

Таким чином, посилання прокурора щодо мети арешту автомобіля не базуються на нормах Кримінального процесуального Кодексу, і не доводять фактичної необхідності накладення арешту.

Необхідність проведення слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_5 не залежить від наявності арешту на автомобіль, а залежить від згоди водія, ОСОБА_5 , щодо проведення такої слідчої дії, як слідчий експеримент. Представник власника майна у судовому засіданні не заперечував можливість добровільного надання автомобіля у разі згоди водія для відповідних слідчих дій. Щодо необхідності проведення експертиз автотехнічну вже проведено, про що свідчить наявна копія висновку експерту, а необхідність проведення трасо логічної прокурором нічим не обґрунтовано.

Прокурор не спростовувала доводи представника власника майна про те, що автомобіль невиправдано тривалий час утримується на штрафмайданчику, і через неналежні умови зберігання псується, і за це ніхто не несе відповідальність.

Таким чином, арешт автомобіля має невиправдані негативні наслідки для власника.

КПК України не передбачає повторне звернення прокурора з клопотанням про накладення арешту на майно, арешт на яке був скасований, проте надано право на оскарження ухвалу суду.

Яка мета арешту реєстраційного посвідчення ані в клопотанні, ані в судовому засіданні прокурор не обґрунтувала.

При розгляді клопотання слідчий суддя не встановив обставин, визначених частиною 2 ст. 173 КПК України, та мети арешту, визначеної ч. 2 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170-173, України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а :

Відмовити прокурору Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль ЗАЗ Lanos, р.н. НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання протягом п`яти днів апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддяОСОБА_1