Справа № 444/3354/19
Провадження № 1-кп/444/106/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0000921 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2019 року

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Львів, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , заміжньої, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має, з середньою спеціальною освітою, не являється депутатом чи адвокатом, українки, громадянки України, працюючої медсестрою у хіроргічному відділенні ЛШМД, раніше несудимої, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 28.10.1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві Львівської області зазначене кримінальне провадження № 0000921, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2019 року

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_3 25 вересня 2019 року в післяобідній час, більш точного часу не встановлено, знаходячись неподалік металевої сітки, яка розділяє території господарств № 6 та АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних відносин, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень, в ході шарпанини із ОСОБА_5 , яка знаходилася по інший бік металевої сітки, нанесла два удари правою рукою стисненою у кулак у праве плече ОСОБА_5 , чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді забійної підшкірної гематоми верхньої третини правого плеча, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.
Вина обвинуваченої ОСОБА_3 полягає в тому, що вона вчинила заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнала та показала, що дійсно 25 вересня 2019 року в післяобідній час між нею та потерпілою ОСОБА_5 виник конфлік, оскільки зі сторони домогосподарства її сусідки, якою є ОСОБА_5 , на її подвір`я затікала вода. Під час даного конфлікту саме ОСОБА_5 умисно схопила її руками за плечі, почала викручувати одну руку, а її зять іншу її руку. Після цього ОСОБА_5 потягнула її на себе, умисно штовхнула на металеву сітку, що розділяє господарства, чим спричинила їй легкі тілесні ушкодження, за що засуджена вироком Жовківського районного суду Львівської області.
Вказала, що саме вона викликала працівників поліції, а те, що вказане в обвинувальному акті, складеному відносно неї, ОСОБА_3 не відповідає дійсності.
Ствердила, що вона 25.09.2019 року не завдавала жодних тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , взагалі не конфліктує, не спілкується із нею, як наслідок не вчиняла кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а тому вважає, що має бути виправданою судом.
Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_3 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, її вина доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме допитом потерпілої, допитами свідків, протоколами слідчих та судових дій.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 25 вересня 2019 року в післяобідній час, точної години не пригадує, але це було приблизно через 10 хв. після події, що стала підставою для її засудження вироком суду, вона знову вийшла на подвір`я і побачила, що оббито обвинуваченою ОСОБА_3 сокирою фундамент її паркану, через що почала кричати. Після цього прибігла обвинувачена ОСОБА_3 . В той момент, коли вона, ОСОБА_5 , знаходилась неподалік металевої сітки, яка розділяє території господарств № 6 та АДРЕСА_1 , під час конфлікту, який виник на грунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_3 , яка знаходилася по інший бік металевої сітки, під час шарпанини нанесла їй два удари правою рукою стисненою у кулак у праве плече. Після цього їх конфлікт перервав зять. В подальшому в неї відбулося підняття артеріального тиску. Ствердила, що відразу не помітила гематоми, а лише через два дні, а тому в день конфлікту не зверталася за отриманням медичної допомоги.
На даний час з обвинуваченою не примирилася. Щодо виду та міри покарання, то погоджуться із думку прокурора, а саме вважає, що обвинувачена має бути засудженою до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що перебуває у неприязних стосунках із обвинуваченою ОСОБА_3 , а із потерпілою ОСОБА_5 стосунки добрі, вона є його тещею.
25 вересня 2019 року в післяобідній час, а саме приблизно в проміжку часу між 14:00 год. та 16:00 год., між обвинуваченою та потерпілою виник конфлікт через те, що ОСОБА_3 завдає шкоду майну ОСОБА_5 .
Ствердив, що почув крик тещі, яка є потерпілою, та побачив як обвинувачена ОСОБА_3 тримає її, ОСОБА_5 та б`є по руці. Особисто він бачив завдання двох ударів потерпілій, після чого він перервав конфлікт, оскільки відвів в сторону ОСОБА_5 .
Вказав, що прибув на місце події лише під кінець конфлікту. Свідком даного конфлікту також був чоловік, який привіз будівельні матеріали, та був присутній на їх подвір`ї. Цього дня продовження конфлікту між обвинуваченою та потерпілою не було.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що привіз потерпілій будівельні матеріали, але точної дати даної події не пригадує.
Заїхавши на подвір`я потерпілої, почув крик та побачив як потерпіла із сусідкою, яка є обвинуваченою, вияснювали стосунки, під час чого обвинувачена вдарила потерпілу.
Ствердив, що кожна із сторін конфлікту перебували на власних подвір`ях, їх розділяла металева сітка. При цьому конфлікт намагався зупинити зять потерпілої, а він особисто в конфлікт не втручався. Однак чітко бачив факт заподіяння удару обвинуваченою потерпілій.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 21.12.2019 року з участю свідка ОСОБА_6 , фототаблиць та долученого відеозапису до нього, який оглянуто та досліджено судом в судовому засідання, вбачається, що ОСОБА_6 розказано та показано про обставини заподіяння тілесних ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_3 потерпілій, яка являється його тещею, ОСОБА_5 , зокрема викладене повністю відповідає наданим показам в якості свідка.

З висновку судово-медичної експертизи № 1141 від 11.11.2019 року, який складений лікарем-судмедекспертом КЗ ЛОР "Львівська обласне бюро судово-медичної експертизи" вбачається, що при обстеженні громадянки ОСОБА_5 лікарем поліклініки 27.09.2019 року був виставлений діагноз: забійна підшкірна гематома верхньої третини правого плеча, яка утворилась від дії тупого предмета, при контакті з таким та відноситься до легкого тілесного ушкодження. Враховуючи відсутність опису лікарем характеру "гематоми", категорично встановити давність та механізм утворення її неможливо, але не виключено, що вона могла виникнути незадовго до звернення за медичною допопомогою і 25 вересня 2019 року.

Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення та стороною захисту в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку , що кожен доказ, а саме покази обвинуваченої, потерпілої, свідків, протокол проведення слідчого експерименту з додатками до нього, висновок судово-медичної експертизи є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченій ОСОБА_3 .

Суд також приходить до висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченої ОСОБА_3 винною у вчиненні пред`явленого їй обвинувачення.

Суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і обвинувачена винна у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене нею кримінальне правопорушення, оскільки відсутні будь-які підстави для закриття кримінального провадження чи звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Так, вина обвинуваченої ОСОБА_3 полягає в тому, що вона заподіяла потерпілій ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження, і тому суд такі її дії кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України .

Суд не надає віри показам обвинуваченої ОСОБА_3 про те, що фактично вона не наносила потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, як наслідок не вчиняла кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки дані покази обвинуваченої ОСОБА_3 заперечуються показами потерпілої ОСОБА_5 про те, що саме обвинувачена завдала їй тілесні ушкодження, висновком судово-медичної екпертизи № 1141 від 11.11.2019 року, про те, що в потерпілої ОСОБА_5 при огляді виявлено легкі тілесні ушкодження, а також показами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які в судовому засіданні показали, що була безпосередніми очевидцями, коли обвинувачена ОСОБА_3 під час конфлікту нанесла потерпілій ОСОБА_5 кулаком удари, що й призвело до заподіяння їй легких тілесних ушкоджень, а також протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_6 .

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення злочину невеликої тяжкості та особу винної, яка позитивно характеризується, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працює, раніше несудима.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченій ОСОБА_3 судом не встановлені та органом обвинувачення в вину обвинуваченій не пред`явлені.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання в межах санкції статті за якою вона судиться, а саме у виді штрафу.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись статтями 373, 374 Кримінальноого процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 ( вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Жовківський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити учасникам право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1