Номер провадження 1-кп/243/248/2020
Номер справи 236/780/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 5 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0000003 від 01.01.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13.06.2007 року Краматорським міським судом за ст. 187 ч. 2 КК України до 8років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-11.12.2019 року Дружківським міським судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;

-22.01.2020 року Костянтинівським міськрайонним судом за ч.1 ст. 309 КК України, з застосуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

01.01.2019 в нічний час доби ОСОБА_4 перебував за місцем мешкання своїх знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у приміщенні кухні будинку АДРЕСА_2 . Так, близько 00 годин 30 хвилин у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на викрадення чужого майна. З цією метою останній впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, спрямованих на незаконне викрадення офіційного документа та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з сумки ОСОБА_5 , яка знаходилась в ніші дивану, викрав банківську кредитну картку емітовану в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про інформацію» від 02.10.1992 року № 2657-ХП, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року № 2346-ІІІ, ч. 4 ст. 51 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року № 2121-III, - банківська кредитна картка є різновидом офіційного документу.
Крім того, що 01.01.2019 в нічний час доби ОСОБА_4 перебуваючи за вище вказаною адресою, у будинку АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел спрямований на викрадення чужого майна. З цією метою останній впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, протиправно, повторно, знаходячись в залі будинку шляхом вільного доступу викрав зі столу мобільний телефон марки «Samsung» модель GT- Е1080 чорно-червоного кольору вартістю 219 гривень, після чого спрямував до кухні вказаного домоволодіння та з сумки ОСОБА_5 , яка знаходилась в ніші дивану, викрав грошові кошти в сумі 3000 гривень.
Після чого, тієї ж доби, близько 02 години 28 хвилин ОСОБА_4 за допомогою викраденої у ОСОБА_5 банківської кредитної картки № НОМЕР_1 та пін-коду до неї, здійснив незаконне зняття грошових коштів в розмірі 6000 гривень через банкомат відділення банку, розташованого за адресою: Донецька область м. Лиман вул. Свободи, 32., які звернув у своє повне розпорядження.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 9219 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю за ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України, не заперечував, що при зазначених у обвинувальному акті обставинах скоїв дані кримінальні правопорушення та суду показав, що 01.01.2019 року, перебуваючи за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_5 на законних підставах, викрав банківську картку «ПриватБанку», телефон та 3000 грн., а після за допомогою викраденої банківської картки викрав ще 6000 грн. Щиро кається, повідомив, що частково шкода відшкодована шляхом повернення майна.

Потерпіла ОСОБА_5 , яка належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, звернулася до суду з Заявою, в якій просить суд розглянути дане кримінальне провадження без її участі. Претензій до обвинуваченого не має. Не наполягає на суворій мірі покарання, покарання просить обрати на розсуд суду.

Враховуючи свідчення обвинуваченого, його повне визнання своєї винуватості, а також те, що він не оспорює фактичні обставини справи, зазначені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, і не наполягає на дослідженні інших доказів по справі, то у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчинені.

Згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст вказаних обставин, добровільно визнає себе винним у викраденні офіційного документу, з корисливих мотивів та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно. Суд роз`яснив обвинуваченому, що погодившись на визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він і прокурор будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини кримінального провадження доведені зібраними доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доведеними.

До таких фактичних обставин відносяться обставини, щодо дати, часу, місця, способу здійснення злочину, форми вини, заподіяної шкоди.

Досліджена у судовому засіданні правова кваліфікація кримінальних правопорушень, відповідає дійсним обставинам скоєних діянь. Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що події кримінальних правопорушень мали місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим вірно кваліфіковано за ст. 185 ч. 2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ст. 357 ч. 1 КК України, тобто викрадення офіційного документу, з корисливих мотивів.

Згідно з роз`ясненнями п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень: сукупність усіх характеризуючих його обставин, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд прийняв до уваги щире каяття у скоєних злочинах. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки. Про щире каяття обвинуваченого свідчить його поведінка під час досудового розслідування. Останній добровільно повідомив працівникам поліції про обставини вчиненого. В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину, що свідчить про те, що він щиро покаявся та негативно відноситься до вчинених ним кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. За місцем мешкання обвинувачений характеризується з посередньої сторони, до затримання офіційно не працював, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, тобто на шлях виправлення на став.

Крім того судом враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, часткове відшкодування шкоди, шляхом повернення майна, злочини скоєнні ним є корисливими, з метою наживи. Також судом враховується молодий вік обвинуваченого, позиція потерпілої, яка не наполягала на суворій мірі покарання. З урахуванням наведеного, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння обвинуваченим нових кримінальних правопорушень призначення покарання у виді обмеження волі за злочин, передбачений ст. 357 ч. 1 КК України і позбавлення волі за злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК україни, в межах санкції інкримініруємих статтей Особливої частини Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Костянтинівського міськрайонного суду 22 січня 2020 року за ст. 309 ч. 1 КК України, з застосуванням ст. 70 ч.4 КК України до трьох років позбавлення волі. Строк покарання рахувати з 22.01.2020 року. Вирок набув законної чинності.

Таким чином покарання обвинуваченому слід призначати з застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України.

Ухвалою суду від 22.01.2020 року обвинуваченого тимчасово залишено в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань № 6» на період судового розгляду вказаного кримінального провадження. Таким чином строк з 22.01.2020 року по день винесення вироку є строком попереднього ув`язнення, який слід зарахувати в строк покарання за вказаним вироком.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертиз відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 369,370 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України і призначити йому покарання за цими статтями кримінального закону:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на два роки,

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2020 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_4 по кримінальному провадженню не обирався.

Строк покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 15 травня 2020 року, зарахувавши у строк покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 22 січня 2020 року по 15 травня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати: за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2/20-69 від 22.01.2019 р. у сумі 572 грн. 00 коп. на користь держави.

Речові докази по справі:

-мобільний телефон «Samsung» модель GT- Е1080 чорно-червоного кольору, що переданий під зберігальну розписку потерпілій залишити у власність потерпілій ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1