Справа № 212/1303/17-к
У Х В А Л А

27 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, клопотання потерпілої ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0003531 від 13.12.2015 року обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 122 КК України, -

встановив:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0003531 від 13.12.015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 122 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України відносно ОСОБА_5 , а саме:11.12.2015 близько 18 годин 15 хвилин ОСОБА_5 разом зі ОСОБА_7 розносили мешканцям буд. АДРЕСА_1 , в якому вони також проживають, запрошення на загальні збори мешканців вказаного будинку стосовно вирішення організаційних та житлово-комунальних питань і благоустрою будинку.

В цей же час ОСОБА_7 та ОСОБА_5 знаходилися поруч з дверима кв. АДРЕСА_2 , куди хотіли залишити письмове запрошення на загальні збори мешканців будинку. В цей час повз них пройшли мешканці вказаного будинку ОСОБА_8 та її син ОСОБА_6 і, підійшовши до них, затіяли словесну сварку, та стали звинувачувати ОСОБА_5 в привласненні грошових коштів, які начебто належать мешканцям будинку, та використанні вказаних грошових коштів не за призначенням. При цьому ОСОБА_8 відмовилась здавати будь які грошові кошти на утримання будинку. При цьому ОСОБА_6 включив свій мобільний телефон, який був при ньому, та намагався за фільмувати все, що говорила ОСОБА_5 та ОСОБА_7

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , щоб не провокувати ОСОБА_8 та її сина ОСОБА_6 на більш небезпечні вчинки, вийшли у двір будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_6 в свою чергу слідував за ОСОБА_5 та звинувачував її у нецільовому використанні грошових коштів мешканців будинку.

В цей же день, 11.12.2015 приблизно о 18 годин 45 хвилин між ОСОБА_6 з одного боку та ОСОБА_5 з іншого боку в присутності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 біля під`їзду буд. АДРЕСА_1 продовжилася словесна дискусія, яка переросла в словесну сварку на підвищених тонах, в ході якої ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_5 , знаходячись правим боком до нього, нахилилася вперед з метою підняти з підлоги паперові запрошення, які випали з рук ОСОБА_7 , умисно наніс ОСОБА_5 один удар взутою ногою в ділянку сідниць ззаду, тим самим заподіявши останній тілесні ушкодження у вигляді перелому куприку зі зміщенням, які на підставі результатів висновку експерта № 80 від 21.01.2016 року за своїм характером відносяться до СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби.

За епізодом обвинувачення за ст. 122 ч. 1 КК України є потерпіла ОСОБА_5 , яка відповідно до ст. 61 КПК України також є цивільним позивачем у вказаному провадженні, оскільки, пред`явила цивільний позов до підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_6 в силу скоєння останнім відносно неї кримінального правопорушення, що завдало моральної шкоди.

Враховуючи, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого, передбачено ст. 92 КПК України, потерпілій ОСОБА_5 , з урахуванням положень ЦПК України, в частині покладення обов`язку доказування не неї як сторону (цивільного позивача), необхідно довести обставини, які зазначені в позові.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 заявила клопотання про призначення судово психологічної експертизи щодо визначення розміру шкоди немайнового характеру у якому поставила наступні питання:
Чи вважаються моральною шкодою наступні публічні висловлювання і безпідставні обвинувачення в мою адресу: тітушка кончена, проститутка, шахрайка, сепаратистка, що в мене хвора дитина і я ходжу і позичаю гроші у сусідів на її лікування?
Чи завдана моральна шкода публічним нанесенням мені тілесного ушкодження середньої тяжкості, що спричинило моральні переживання у вигляді пост-депресійного стану, фізичні страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я(фізичний біль хребта і куприка)?
Чи вважається моральною шкодою порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя внаслідок тривалої втрати працездатності і знаходження на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні 8-ї міської лікарні м. Кривого Рогу, а саме: підписання договору з організацією «Відеком» і здійснення контролю за процесом встановлення камер зовнішнього спостереження за адресою вул. Десантна, буд. №1, що попередньо було призначено на 23.12.2015р. Неможливість контролю за процесом відновлення роботи домофонної системи, що було призначено на 30.12.2015р. Все це спричинило нервові переживання, порушення сну і як наслідок підвищення тиску і сильні головні болі?
Чи вважається моральною шкодою порушення стосунків з оточуючими людьми в результаті розповсюдження ОСОБА_13 неправдивої інформації і безпідставних обвинувачень у шахрайстві, у неповажному відношенні до людей похилого віку і інших мешканців будинку АДРЕСА_1 . Інформація надавалась ОСОБА_13 до комунальної організації ВАТ «УЮТ-2011»(копія є у матеріалах кримінального провадження)?
Чи вважається моральною шкодою знімання на відеокамеру мобільного телефон) мене проти моєї волі, яке здійснював ОСОБА_6 безпосередньо тикаючи мені в обличчя телефоном, а його мати ОСОБА_13 підбурювала його до таких дій?
Чи вважаються моральною шкодою публічні погрози ОСОБА_13 зробити все, щоб я не жила в будинку АДРЕСА_1 , а ОСОБА_6 - що перетворить моє життя на пекло, що засадить мене за грати як ОСОБА_14 , чого вони практично досягли , тому що я змушена підшукувати нове житло і зараз займаюсь питанням продажі своєї квартири?
Чи вважається моральною шкодою час, який був мною втрачений на вивчення законодавчої бази за кримінальним провадженням і цивільною справою для захисту своїх порушених прав, так як 8000 грн на адвоката в мене не має, а моїх представників за довіреністю старший слідчий Покровського ВП м. Кривого Рогу у кримінальному провадженні № 0003531 від 13.12.2015р. ОСОБА_15 не допустив для захисту моїх прав, посилаючись на ст..45,50.58 КПКУ тим самим ігноруючи принципи Верховенства права(Конституція України. ЦКУ, ЦПКУ, Постанову Пленуму Верховного суду України №4)?
Чи вважається моральною шкодою весь час, втрачений мною на знаходження в Жовтневому райсуді з приводу оскарження відмови за моїм клопотанням від 13.01.2.016 щодо проведення експертизи з нанесення мені немайнової (моральної) шкоди згідно ч.2 п.6 ст..242 КПКУ; в місцевій Прокуратурі №2 Покровського району м. Кривого Рогу для подання клопотань, оскарження бездіяльності слідчого; в Покровському відділі ВП з приводу складання зі слідчим протокол) допиту потерпілої ,подання клопотань(копії моїх клопотань і протоколу є в матеріалах кримінального провадження),?
Чи вважається моральною шкодою неможливість використання особистого часу на більш приємні заняття, наприклад похід в театр, поїздка на відпочинок, а не в санаторій з метою реабілітації посттравматичної депресії і наслідків травми спричиненої мені громадянином ОСОБА_6 ..
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти клопотання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 висловила думку, яка підтримана обвинуваченим ОСОБА_6 про відсутність підстав для проведення такого виду експертизи, оскільки клопотання за формою та змістом не відповідає вимогам закону .

Суд, розглянувши заявлене клопотання потерпілої ОСОБА_5 про призначення судово - психологічної експертизи щодо визначення розміру шкоди немайнового характеру, заслухавши думку сторін , встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Завданнями кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а сам принцип верховенства права та саме кримінальне процесуальне законодавство у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, зазначено у ст. 8 та ст. 9 ч. 5 КПК України.

Згідно Конституціі? Украі?ни, зокрема статеи? 32, 55, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральноі? (немаи?новоі?) шкоди, заподіяноі? внаслідок порушення і?х прав і свобод та законних інтересів.
Так, право на відшкодування моральноі? шкоди завданоі? внаслідок кримінального правопорушення відповідно до чинного КПК України має потерпілии? та цивільнии? позивач. Відповідно до ст. 55 КПК Украі?ни потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якіи? кримінальним правопорушенням завдано моральноі?, фізичноі? або маи?новоі? шкоди, а також юридична особа, якіи? кримінальним право- порушенням завдано маи?новоі? шкоди.
Статтею 56 КПК України передбачені права потерпілого протягом кримінального провадження, у тому числі та насамперед, щодо можливості заявляти клопотання, на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом та користуватися іншими правами.
У кримінальному провадженні згідно ст. 91 ч. 1 п. 3 КПК України підлягають доказуванню: вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб передбачено у ст. 7 1 ЗУ Про судову експертизу.

Так, згідно ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Статте 242 ч. 2 п. 6 КПК України передбачений перелік обов`язкових експертиз, зокрема, щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Враховуючи вищезазначені положення законодавства у сукупності з обставинами обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , а також матеріалами кримінального провадження потерпіла ОСОБА_5 реалізувала своє право на звернення до суду з відповідним клопотанням про призначення судово - психологічної експертизи щодо визначення розміру шкоди немайнового характеру.

Для винесення обґрунтованого та виваженого рішення суд, окрім конкретних обставин справи повинен врахувати індивідуальні особливості потерпілої, що вплинули на її негативні переживання, тому обов`язковими діагностичними критеріями судово-психологічноі? експертизи у справах про відшкодуванння моральноі? шкоди є:

- встановлення негативних змін психічноі? діяльності потерпілого; ?

- визначення ступеню прояву цих змін (глибина, інтенсивність, тривалість);?

- визначення впливу індивідуально-психологічних особливостеи? на характер змін психічноі? діяльності;?

- прогноз несприятливих змін у психічніи? діяльності суб`єкта.

Об`єктом дослідження вказаного виду експертизи є психічна діяльність особи, яка претендує на компенсацію моральноі? шкоди у юридично значущии? період, що включає ситуацію завдання моральноі? шкоди, а також ситуацію, яка настала після правопорушення, пов`язана із моральними и? фізичними стражданнями. Об`єкт експертизи, представлении? в таких матеріалізованих джерелах інформаціі?: матеріалах кримінального провадження, медичніи? документаціі?, інших документах, що підтверджують факт негативного впливу на постраждалу особу, протоколах експертного дослідження, поведінкових актах, а також продуктах психічноі? діяльності. Джерелом інформаціі? може бути сам суб`єкт переживань як носіи? особливоі? властивості оточуючого світу психіки.

Предметом дослідження є фактичні дані щодо змін у психічніи? діяльності потерпілого, які настали в результаті діі? (бездіяльності) особи, яка завдала шкоди. Виходячи з цього, основними завданнями виду судовоі? експертизи є визначення наявності/відсутності факту негативних змін, з боку психіки підекспертноі? особи як прояв моральних страждань, що викликані діями обвинуваченого, рівня (глибини) ураження психіки потерпілого.

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України за № 53/5 08.01.1998 р. основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

Експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України «Про судову експертизу» на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань (ч. 1 ст. 69 КПК України).

Ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судову експертизу» особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом.

У судовому засіданні на обговоренняя поставлено питання щодо визначення науково-дослідної установи судових експертиз Міністерства юстиції України. Потерпіла наполягала на направленні справи до Дніпропетровського науково- дослідного інституту судових експертиз , інші учасники процесу не заперечували.
Враховуючи, що для встановлення наявності моральної шкоди, завданої діями обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, та її розміру, необхідні спеціальні знання в галузі практичної психології, і зазначені обставини мають істотне значення у даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про необхідність призначення судово-психологічної експертизи, у зв`язку з чим клопотання потерпілої ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
Окрім того, суд має право не включити до ухвали запитання, поставлені особою, яка звернулася з відповідним клопотанням, якщо відповіді на них не стосуються кримінального провадження або не мають значення для судового розгляду, обґрунтувавши таке рішення в ухвалі.
Так, з числа поставлених у клопотанні потерпілою питань на проведення експертизи деякі з них виходять за межі сфери кола питань, що вирішуються зазначеною експертизою, з огляду на що питання судом будуть сформовані відповідно до законодавства, яке регламентує експертну діяльність.
Суд погоджується з думкою потерпілої, проти якої не заперечували інші учасники процесу, щодо направлення справи саме до Дніпропетровського науково- дослідного інституту судових експертиз, який найближче територіально розміщений до м. Кривого Рогу.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 3, 6, 8, 9, 19, 32, 55, 56, 62 Конституції України, ст.ст. 55, 56, 69, 70, 92, 242, 243, 244, 332, 350 КПК України, а також ч. 1 ст. 7, ч. 4 ст. 7, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судову експертизу», -

постановив:
Клопотання потерпілої ОСОБА_5 задовольнити.

Призначити у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003531 від 13.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 122 КК України судово-психологічну експертизу щодо визначення розміру шкоди немайнового характеру, проведення якої доручити експертам Дніпропетровського науково- дослідного інституту судових експертиз, який розташований за адресою: 49000, м. Дніпро, Січеславська Набережна, 17, офіс 361, тел...
На вирішення експертизи поставити наступні питання:

1. Які індивідуально-психологічні особливості має підекспертна особа потерпіла у кримінальному провадженні № 0003531 від 13.12.015 за ст. 122 ч. 1 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .?

2. Чи має підекспертна особа - потерпіла ОСОБА_5 зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин (зневажливе ставлення, цькування та образливі висловлювання з боку ОСОБА_6 на її адресу)?

3. Чи є ситуація, що досліджується за справою, психотравмувальною для потерпілої ОСОБА_5 ?

4. Якщо так, то чи завдані потерпілій ОСОБА_5 страждання (моральна шкода) від дій обвинуваченого ОСОБА_6 .?

5. Які інтенсивність та тривалість психотравмуючого впливу зазначеної ситуації?
6. Яка ступінь, характер моральних та фізичних страждань, заподіяних потерпілій ОСОБА_5 внаслідок завдання їй обвинуваченим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень з психологічної точки зору ?
7. Чи є в твердженнях підекспертної особи потерпілої ОСОБА_5 обмова, коли остання стверджує про: умисне нанесення тілесних ушкоджень, зневажливе ставлення, цькування та образливі висловлювання з боку ОСОБА_6 на її адресу?

8. Якщо потерпілій ОСОБА_5 завдані страждання (моральна шкода), який орієнтовний розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду)?

Для проведення експертизи направити експерту матеріали кримінального провадження в частині, що стосуються предмета дослідження, а у разі необхідності на вимогу експерта (ів) зобов`язати сторону обвинувачення забезпечити явку потерпілої для проведення експертизи.

Ухвалу для виконання направити Директору Дніпропетровського науково- дослідного інституту судових експертиз.

Ознайомити експерта (ів), які будуть проводити експертизу, з правами та обов`язками, передбаченими ст. 69 КК України.

Попередити (експерта (ів), які будуть проводити судову експертизу, про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385, 387 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1