Справа № 573/2135/19
Номер провадження 1-кп/573/25/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2020 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 09 жовтня 2019 року за №0000529, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Суми, з середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 02 квітня 2004 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

2) 28 січня 2005 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 189, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

3) 17 листопада 2009 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці;

4) 17 лютого 2012 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 2 місяці, звільнений з виправної колонії 28 січня 2016 року по відбуттю покарання, судимості не зняті і не погашені,

- за ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У точно невстановлений день в середині вересня 2019 року, близько 10:00 год., ОСОБА_4 з метою крадіжки чужого майна проник до домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 з двору вказаного вище домоволодіння таємно викрав металобрухт чорного металу вагою 85 кг та металеву конструкцію з чорного металу вагою 13,5 кг загальною вартістю 423 грн 55 коп.

Викрадене майно ОСОБА_4 виніс за межі домогосподарства потерпілої і розпорядився ним на власний розсуд у своїх корисливих цілях.

Крім того, повторно 09 жовтня 2019 року, близько 09:00 год., з метою крадіжки чужого майна ОСОБА_4 проник до домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 з двору вказаного вище домоволодіння таємно викрав металобрухт чорного металу вагою 432,5 кг вартістю 1859 грн 75 коп. та брухт алюмінію вагою 8,7 кг вартістю 205 грн 92 коп. загальна сума викраденого в цей день майна потерпілої становить 2065 грн 67 коп.

Викрадене майно ОСОБА_4 виніс за межі домогосподарства потерпілої ОСОБА_6 і розпорядився ним на власний розсуд у своїх корисливих цілях.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від вказаних дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Під час судового розгляду 20 березня 2020 року між прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та щиро покаятися у вчинених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен він понести за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України. Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду на укладення зазначеної угоди.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, обставини вчинення злочинів, викладені в угоді та обвинувальному акті, не заперечував, просив затвердити угоду.

Прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 теж просили затвердити зазначену вище угоду.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, направила заяву про його проведення без її участі, просила затвердити угоду про винуватість.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з такого.
Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Згідно з частиною 1 статті 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду на затвердження угоди про винуватість.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

З урахуванням особи обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, та обставин, які пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, повернення викраденого майна, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому його необхідно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

З обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню в доход держави судові витрати в сумі 942,06 грн. за залучення експерта.

Запобіжний захід обвинуваченому не застосований.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 473 - 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 березня 2020 року між прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 942 грн 06 коп.

Речові докази 531 кг брухту чорного металу та 8,7 кг брухту алюмінію, які зберігаються у потерпілої ОСОБА_6 , залишити останній як власниці.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя