Житомирський апеляційний суд
Справа №277/354/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.135 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження за № 0000358 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Ємільчинського районного суду Житомирської області від 31.01.2020 року,

щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ємільчине, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , ухвалу суду просить змінити, виключити з мотивувальної та резолютивної частин ухвали посилання суду про стягнення з ОСОБА_7 на користь держави 24 647 грн. 37 коп. процесуальних витрат за проведення екпертиз. Вказує на те, що експертизи під час досудового слідства призначалися по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_7 за ст. 286 ч.2 КК України, а вказане кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 під час досудового розслідування було закрито за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу злочину. Крім цього, зазначає, що відповідно до ст. 124 КПК України судові витрати стягуються лише з винної особи за вироком суду, а ОСОБА_7 не був визнаний винним за вироком суду за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України, а тому у суду були відсутні підстави стягнення з нього на користь держави процесуальних витрат за проведення експертиз у кримінальному провадженні.
В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 ухвалу суду просить скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує, що ухвала є незаконною. Зазначає, що, закриваючи провадження по справі суд залишив поза увагою наслідки, які настали від дорожньо-транспортної пригоди - загибель людини та відсутність можливості безпосередньо ОСОБА_9 висловлювати свою думку щодо закриття кримінального провадження і відшкодування завданої шкоди.

Ухвалою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 31.01.2020 року кримінальне провадження № 0000358 відносно ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз на загальну суму 24 647 грн. 37 коп.

Цивільний позов залишено без розгляду.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Як визнав суд, 11.11.2017 року біля 20 год. 40 хв. ОСОБА_7 керував належним йому на праві власності автомобілем марки «ВАЗ-21104» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по освітленій штучним освітленням вулиці Миру в смт Ємільчине Житомирської області. Проїжджаючи поблизу будинку № 17 зазначеної вулиці, ОСОБА_7 здійснив наїзд керованим ним транспортним засобом на пішохода ОСОБА_9 , який знаходився на проїзній частині у горизонтальному положенні і якого ОСОБА_7 об`єктивно спроможний був виявити з робочого місця водія автомобіля.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, які в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю, яка настала на місці пригоди.
Після здійснення наїзду на пішохода ОСОБА_9 , ОСОБА_7 умисно, з метою приховання факту такої події та обставин її скоєння, в порушення вимог п. 2.10. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, негайно не зупинив транспортний засіб, не залишився на місці пригоди, не вжив усіх можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому, а саме: не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, не відправив до закладу охорони здоров`я, не відвіз до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом.
ОСОБА_7 умисно, усвідомлюючи, що здійснив наїзд на людину, таким чином поставивши потерпілого у небезпечний для життя стан та будучи зобов`язаним і маючи змогу надати потерпілому допомогу, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, не вжив усіх можливих заходів для збереження слідів пригоди та з метою уникнення відповідальності за вчинене, не чекаючи прибуття поліцейських, на причетному до ДТП автомобілі, поїхав з місця пригоди.
Заслухавши доповідача, прокурора, яка просила задовольнити подану нею апеляційну скаргу та залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника слід задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про закриття кримінального провадження на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, є правильним.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000358 про вчинення ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України.
Відповідно до ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до суду подали заяви про відмову від обвинувачення.

Суд розглянувши їх заяви та клопотання захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення у формі приватного обвинувачення, закрив провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

З таким рішенням суду погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність прийнятого судом рішення з тих підстав, що закриваючи провадження по справі суд залишив поза увагою наслідки які настали від дорожньо-транспортної пригоди у вигляді загибелі людини та відсутність можливості безпосередньо ОСОБА_9 висловлювати свою думку щодо закриття кримінального провадження і відшкодування завданої шкоди, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки діюче законодавство не передбачає при закритті кримінального провадження на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України враховувати наслідки вчиненого злочину.Крім цього, злочини кримінальне провадження щодо яких здійснюється у формі приватного обвинувачення, завдають шкоди головним чином інтересам окремих осіб, а не суспільству, вони не є тяжкими. Пунктом 7 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що право відмовитися від обвинувачення має потерпілий або його представник у визначених цим Кодексом випадках. У даному випадку закон визначає потерпілими не тільки осіб, які безпосередньо постраждали від злочину, а й близьких родичів чи членів сім`ї такої особи, якщо постраждала особа померла.

За таких обставин районний суд, отримавши заяви потерпілих по кримінальному провадженню ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про відмову від обвинувачення, цілком обгрунтовано закрив кримінальне провадження на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.
Між тим, як обгрунтовано зазначено в апеляційній скарзі захисника суд неправильно стягнув з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні.
Так, відповідно до положень ст.124 КПК України лише у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Разом з тим, як видно з матеріалів провадження суд, не постановляючи по кримінальному провадженні обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 , а ухвалою закриваючи кримінальне провадження стягнув з обвинуваченого на користь держави судові витрати.

За таких обставин, колегія суддів змінює ухвалу суду, виключає з ухвали посилання суду про стягнення з ОСОБА_7 на користь держави 24 647 грн. 37 коп. процесуальних витрат за проведення по кримінальному провадженні експертиз.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ємільчинського районного суду Житомирської області від 31.01.2020 року, щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з ухвали суду посилання про стягнення з ОСОБА_7 на користь держави 24647 грн. 37 коп. процесуальних витрат за проведення:

- екпертизи технічного стану транспортного засобу 1144,00 грн.;

-комплексної судової експертизи волосся та молекулярно-гентичної експертизи 14780.02 грн.;

- молекулярно-гентичної експертизи 6093,10 грн.;

- судово-одорологічної експертизи-1486,25 грн.;

-експертизи механізму та обставин ДТП-1144,00 грн.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: