Справа № 127/1626/20
Провадження №11-кп/801/520/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

засудженого в режимі відеоконференції: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 та самого засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2020, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
про умовно-дострокове звільнення.

встановив:
Вінницький міський суд розглянув клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд, пославшись на норми ч.1 ст.6 КВК України визнав, що виправлення засудженого ОСОБА_7 , тобто процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого, не відбулося.

Тому відмовив ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 15.11.2012.

В апеляційній скарзі засудженого і його захисника ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції, посилаючись, що ОСОБА_7 підпадає під положення ст.81 КК України, оскільки він своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення засудженого і його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги; заперечення прокурора проти її задоволення; дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про залишення без змін прийнятого рішення із наступних підстав.

Як слідує із наданої характеристики ОСОБА_7 4 рази засуджувався за злочини проти власності та 1 раз за частиною 1 статті 309 КК України, останній раз за вбивство. Незважаючи на його умовно-дострокові звільнення від відбування визначених йому покарань за вироками судів, він знову продовжував скоювати злочини.

Розгляд питання про умовно-дострокове звільнення має великий виховний і запобіжний вплив.

Скоєння ОСОБА_7 злочинів, після застосування таких дострокових звільнень, засвідчує про неналежний запобіжний вплив на нього.

Зважаючи на що спостережні комісії відмовляли засудженому в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким та в застосуванні норм статті 81 КК України посилаючись, що засуджений за час відбування покарання не довів своє виправлення.

За таких обставин, місцевий суд обґрунтовано відмовив ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

В апеляційних скаргах не наведено належних доводів щодо скасування прийнятого рішення.

Тому, керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд -

постановив:
Апеляційні скарги засудженого і його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 лютого 2012 року про відмову засудженому ОСОБА_7 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 15 листопада 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4