Справа № 681/139/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2020 р.

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полонне матеріали кримінального провадження № 0000289 від 04.11.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, громадянина України, українця, учасника бойових дій, особи з інвалідністю ІІ групи від загального захворювання, нагородженого відзнакою Президента України пам`ятною медаллю "25 років виведення військ з Афганістану", раніше судимого: 22.05.2013 року Полонським районним судом за ч.1 ст.122, ч.1 ст.127, ч.2 ст.146 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільненого 31.03.2017 за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

встановив:

03 листопада 2019 року приблизно о 20 годині ОСОБА_6 перебував в жилому будинку АДРЕСА_2 , де він спільно зі своїм кумом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кухні будинку вживали спиртні напої. В ході розмов ОСОБА_8 повідомив для обвинуваченого, що раніше мав інтимні стосунки із його дружиною, внаслідок чого між названими особами виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_9 умисно наніс потерпілому два удари кулаками правої та лівої рук в область голови, від чого останній впав на підлогу, а коли ОСОБА_8 підвівся, ОСОБА_6 знову умисно наніс для потерпілого три удари лівою та правою ногами в область живота і грудної клітини, від яких останній впав на підлогу та через деякий час підвівся, взяв із житлової кімнати дві ковдри і повернувшись на кухню ліг на підлогу, а ОСОБА_6 сівши за стіл заснув, та коли 03 листопада 2019 року приблизно о 23.45 годині прокинувся, виявив, що ОСОБА_8 лежав мертвим.

Внаслідок нанесення обвинуваченим вищевказаних ударів потерпілому спричинено тілесні ушкодження у вигляді: тупої закритої травми голови із переломом кісток спинки носа, саднами та синцем на поверхні носа, синцями навколо обох очей, крововиливами під кон`юктиви обох очей, раною в правій підочній ділянці, крововиливом в м`які покрови правої лобно-виличної ділянки голови, крововиливами під м`які оболонки головного мозку; тупої закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер обох половин грудної клітки, правостороннім гемотораксом (кровотечею в праву плевральну порожнину 200 мл) переломом грудини, крововиливом в перикард (серцеву сорочку), синцем в ділянці тіла грудини та крововиливом в м`язи передньої поверхні грудної клітки; тупої закритої травми живота з розривами печінки та брижі тонкої кишки із внутрішньочеревною кровотечею (1200 мл), крововиливом в м`язи передньої черевної стінки та садном на передній поверхні живота справа, які у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, що призвели до смерті ОСОБА_8 , яка настала приблизно о 23 годині 03 листопада 2019 року.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Наведені та встановлені судом обставини підтверджуються такими доказами.

Даними протоколу огляду місця події від 04 листопада 2019 року (т.2 а.с.8-48), згідно яких у вищезгаданому будинку, де проживав ОСОБА_8 , у приміщенні кухні виявлено труп потерпілого, а на поверхні відра, кафелю на стіні є наявні плями речовини бурого кольору, схожі на кров людини.

Показаннями обвинуваченого, який свою вину визнав частково та пояснив, що приблизно перед 20 годиною вказаного дня він прийшов у будинок до ОСОБА_8 , який перебував у сильному стані сп`яніння, а коли він разом з потерпілим продовжили вживати спиртне, ОСОБА_8 повідомив, що мав з його дружиною інтимні відносини, через що він обурився та між ними виник конфлікт, в ході якого потерпілий першим намагався вдарити його, однак він ухилився від удару ОСОБА_8 та у відповідь наніс останньому два удари в обличчя лівою та правою руками, від чого потерпілий вдарився головою об стіну і впав на підлогу, а коли підвівся, він ще наніс для ОСОБА_8 два удари лівою та правою ногами в область живота, від яких потерпілий знову впав. Через деякий час ОСОБА_8 пішов у кімнату, звідки виніс ковдри та ліг у приміщенні кухні на підлогу, а він, сівши за стіл, заснув та коли приблизно о 23.45 годині прокинувся виявив, що ОСОБА_8 помер.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 від 04 листопада 2019 року з відеозаписом (т.2 а.с.86-90), на якому зафіксовано, що під час цієї слідчої дії обвинувачений на місці події розповідав та показував як саме він завдавав ОСОБА_8 удари, зокрема двічі кулаками обох рук в область обличчя та декілька ударів лівою і правою ногами в область тулуба.

Даними протоколу № 5433т/121/14-2019 від 22 листопада 2019 року про результати здійснення негласних слідчих дій (т.2 а.с.100), із якого вбачається, що при проведенні аудіо-, відеоконтролю ОСОБА_6 під час його перебування у приміщенні камери ІТТ № 1 ГУНП в Хмельницькій області, обвинувачений розповідав про обставини вищевказаної події та пояснював, що лівою і правою руками вдарив ОСОБА_8 в ніс та ліве око, а ногами два рази наніс удари в живіт.

Даними висновку судово-медичного експерта № 280 (т.2 а.с.75-78), додаткової експертизи № 304 від 12 грудня 2019 року (т.2 а.с.92-95), показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_10 , відповідно до яких на трупі ОСОБА_8 виявлені вище перелічені тілесні ушкодження, котрі виникли від щонайменше 5-6 ударних травмуючих дій тупих твердих предметів незадовго до настання смерті, могли виникнути внаслідок ударів кулаками рук та ногами, за обставин про які вказував ОСОБА_6 під час проведення з ним слідчого експерименту, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті потерпілого, яка настала внаслідок тупої поєднаної травми голови, грудної клітки та живота. При цьому, у крові та сечі ОСОБА_8 виявлено наявність етилового алкоголю, концентрація якого відповідає гострій алкогольній інтоксикації "сильне алкогольне сп`яніння" по відношенню до живої людини.

Даними висновку судово-медичного експерта № 732 (т.2 а.с.104) від 11 листопада 2019 року, котрі вказують, що у ОСОБА_6 станом на 06 листопада 2019 року будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 25 від 21 січня 2020 року (т.2 а.с.181-186) обвинувачений страждає та страждав на момент вчинення інкримінованого злочину органічним розладом особистості змішаного генезу (наслідки перенесеної ЧМТ, психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності) з легкими змінами, проте на момент вчинення злочину і на теперішній час міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також він не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності, іншого психічного розладу, фізіологічного афекту, стресу, фрустрації.
Суд не приймає до уваги показання обвинуваченого, що він наніс для потерпілого два, а не три удари ногами, а також про те, що частина тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_8 виникла від падіння останнього на металевий стіл та підлогу.
Також суд не погоджується із позицією адвоката ОСОБА_7 , який просив перекваліфікувати дії ОСОБА_6 на ст.124 або ж ст.128 КК України із мотивів, що його підзахисний завдав для потерпілого тілесні ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони, а також, можливо, з необережності.
Такі версії обвинуваченого та його захисника спростовуються сукупністю вищенаведених доказів, зокрема, висновками судово-медичних експертиз та роз`ясненнями експерта ОСОБА_10 , котрі об`єктивно вказують на те, що для потерпілого було нанесено щонайменше п`ять ударних травмуючих дій тупими твердими предметами, а відтак беззаперечно свідчать, що ОСОБА_6 умисно, із мотивів раптово виниклих між ним та ОСОБА_8 неприязних відносин, завдав останньому щонайменше п`ять ударів руками і ногами із значною силою у життєво важливі органи, та саме від цих ударів у потерпілого виникли вище перелічені тілесні ушкодження, від яких в послідуючому настала його смерть.
Не може бути прийнята до уваги позиція захисника про те, що ОСОБА_6 заподіяв для ОСОБА_8 умисні тяжкі тілесні ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони.
Право на необхідну оборону, передбачену ст.36 КК України, виникає лише за певних умов, зокрема, оборона може здійснюватись лише від суспільно небезпечного посягання, тобто діяння, ознаки якого передбачені Кримінальним кодексом, посягання має бути реальним, а не існувати лише в уяві того, хто захищається.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_8 під час конфлікту з обвинуваченим знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння, а тому він не міг становити для обвинуваченого будь-якої загрози та вчиняти на нього напад.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, мотиви і причини, які призвели до скоєння ним цього кримінального правопорушення, його ставлення, дані про особу, зокрема участь в минулому в бойових діях, наявність державної нагороди, те, що він є особою з інвалідністю, а також сімейний та матеріальний стан, думку потерпілих.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого є скоєння ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що ОСОБА_6 слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів лише у виді реального позбавлення волі.

По справі ОСОБА_4 (дочкою потерпілого ОСОБА_8 ) заявлено цивільний позов, в якому вона просила стягнути з ОСОБА_6 заподіяну злочином майнову шкоду в сумі 48600 гривень витрати на поховання, а також моральну шкоду в розмірі 3 мільйонів гривень.

В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала, а відповідач визнав його частково, поклавшись на розсуд суду.

Вирішуючи позовну вимогу про відшкодування майнової шкоди, суд зазначає про таке.

У статті 1201 ЦК України визначено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Згідно положення ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92 № 6 встановлено, що у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов`язані відшкодувати витрати на поховання (в тому числі на ритуальні послуги і обряди) тій особі, яка понесла ці витрати.

Як вбачається зі змісту позову ОСОБА_4 просила стягнути на її користь з відповідача витрати понесені на поховання батька у виді ритуальних послуг, поминальних обідів, послуг з перевезення пасажирів.

Проте, виходячи із положень вищевказаних нормативних актів суд вважає, заявлені позивачкою вимоги про відшкодування витрат понесених нею на поминальні обіди та оплата послуг з перевезення людей на обіди не можуть бути їй відшкодовані відповідачем, а з останнього слід стягнути лише витрати на придбання ритуальних товарів згідно до накладної № 28 від 04 листопада 2019 року(т.2 а.с.236) в сумі 5680 грн.

Також потерпіла ОСОБА_4 у зв`язку з протиправною поведінкою ОСОБА_6 щодо її батька відповідно до п.2 ч.1 ст.23 ЦК України має право на відшкодування моральної шкоди.

Розмір грошового відшкодування такої шкоди слід визначити залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, яких зазнала потерпіла у зв`язку зі смертю батька, їх тривалості і незворотності, а також інших обставин, які в даному конкретному випадку мають істотне значення, виходячи при цьому із вимог розумності і справедливості, котрий, на думку суду, має становити 300000 грн.

Для забезпечення виконання вироку суду запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу слід залишити тримання під вартою.

Керуючись наведеним, ст.ст.100, 370, 374 КПК України суд, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на ВІСІМ років.

Початок строку покарання обчислювати з дня затримання 04 листопада 2019 року.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід обвинуваченому залишити тримання під вартою.
Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 5680 грн. майнової та 300000 грн. моральної шкоди, а всього 305680 (триста п`ять тисяч шістсот вісімдесят) грн.
В решті вимог позову відмовити.
Скасувати арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_11 від 06 листопада 2019 року (т.2 а.с.109).
Речові докази вилучене майно під час огляду місця події в будинку ОСОБА_8 : дві ложки, одну вилку, дві скляних стопки, мобільний телефон марки «Нокіа» із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», дві ковдри (одна жовтого кольору, друга синьо-білого кольору), його одяг: синтетичну куртку синього кольору, светр різнокольоровий, сорочку в клітинку сірого та синього кольорів, штани чорні, шкарпетки сірого кольору передати для дочки потерпілого ОСОБА_4 ;

три обвуглених сірники; пластикову пляшку з-під води «Караван» ємкістю 0,5 л, два недопалки самокрутки, три недопалки марки «Джін Лінк», один сигаретний фільтр без надписів, одну запальничку марки «Крікет», змив речовини бурого кольору зі стіни, три скляних пляшки (одна з надписом «Немірофф», одна без етикетки, одна з надписом «Боржомі»), дві пластмасових пляшки із надписом «Ліптон» та «Моршинська», змив з мобільного телефону, змив речовини бурого кольору з пластикового відра білого кольору, змиви з двох вмикачів світла, з вушка білої металевої чашки, ззовні ручки дверей, змив речовини бурого кольору із пластикового відра червоного кольору знищити;

майно, вилучене у обвинуваченого: чоботи резинові темно-зеленого кольору, спортивні штани чорного кольору, куртку чорного кольору, кофту спортивну чорного кольору, мобільний телефон марки «САТ» повернути для ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

На вирок суду обвинуваченим, його захисником, прокурором, потерпілими, може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий