23.03.2020 Єдиний унікальний номер 205/1990/20
Єдиний унікальний № 205/1990/20
Провадження № 1-кс/205/417/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , про арешт предмету в межах кримінального провадження № 0002748 від 24 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , про арешт предмету в межах кримінального провадження № 0002748 від 24 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

У своєму клопотанні слідчий посилається на те, що в провадженні СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0002748 від 24 серпня 2019 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 серпня 2019 року до Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області із заявою звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить застосувати заходи до невстановленої особи, яка 22 вересня 2018 року незаконно проникла до його квартири АДРЕСА_1 . У ході досудового розслідування заявник ОСОБА_5 пояснив, що квартира АДРЕСА_1 належить йому на праві приватної власності та за вказаною адресою він постійно проживає з 17 грудня 2001 року. Також у ході досудового розслідування встановлено, що 17 грудня 2001 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_2 . 14 жовтня 2018 року ОСОБА_8 , який діяв на підставі довіреності, посвідченої 27 вересня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрованої у реєстрі за № 1047, від імені ОСОБА_5 , з однієї сторони, та ОСОБА_10 , з другої сторони, уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , за умовами якого ОСОБА_8 , який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 від 27 вересня 2018 року і зареєстрованої за № 1047, від імені ОСОБА_5 , продав вищезазначену квартиру ОСОБА_10 за 337 450 грн. Відчуження квартири відповідно до умов договору купівлі-продажу здійснюється за письмовою згодою колишньої дружини продавця ОСОБА_11 , викладеної у вигляді заяви, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_12 від 03 жовтня 2018 року і зареєстровано за № 2160. 19 жовтня 2018 року ОСОБА_10 та ОСОБА_13 уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , за умовами якого ОСОБА_13 придбав зазначену квартиру за ціною 595 500 грн. Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 , будь яких дій з продажу вище зазначеної квартири він не вчиняв.

16 березня 2020 квартиру АДРЕСА_1 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002748.

У зв`язку із вищевикладеним, слідчий у своєму клопотанні, просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити здійснення будь-яких дій, пов`язаних із відчуженням вказаного майна, та заборонити іншим особам розпоряджатись будь-яким чином та використовувати зазначено майно.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, про те, що таке клопотання про арешт майна підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002748 від 19 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини 2 статті 131 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, та ін., щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому із матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається наявність сукупності підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно за своєю суттю відповідає критеріям, що встановлені кримінальним процесуальним законодавством для речових доказів кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Оскільки вказане рухоме майно відповідає критеріям, визначеним ст.ст. 98 та 167 КПК України, і щодо нього є підтверджені ризики втрати в подальшому шляхом знищення незастосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Тобто, необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже існує можливість використання даного майна як доказу у кримінальному провадженні.

У зв`язку із викладеним, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .

Метою застосування арешту в даному випадку є запобігання можливості його використання, передачі або відчуження, з метою приховування слідів злочину, що може перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 132, 167, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , про арешт предмету в межах кримінального провадження № 0002748 від 24 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що має суттєве значення для проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження.

Заборонити здійснення будь-яких дій, пов`язаних із відчуженням квартири АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам розпоряджатись будь-яким чином та використовувати квартиру АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: (підпис) ОСОБА_1

Згідно з оригіналом. Слідчий суддя: Секретар: