ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/27/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/192/20 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 р. секретаря ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

в режимі відеоконференції, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 09 квітня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою судді Тернопільського апеляційного суду від 15 травня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 09 квітня 2020 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та засуджено.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 утримується під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

В 00 год. 00 хв. 06 червня 2020 року закінчується строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , а кримінальне провадження до апеляційного розгляду ще не призначено, тому, суд, діючи відповідно до вимог ст.331 КПК України та беручи до уваги клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вирішує питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченому.

У поданому клопотанні прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, вказує на порушення обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді застави та ігнорування ним явки до суду першої інстанції, в зв`язку з чим до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Прокурор зазначає про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, спроби обвинуваченого переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому просить продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 діб.

Заслухавши думку прокурора про необхідність продовження терміну тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника, які просять змінити запобіжний захід на домашній арешт, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження вважаю, що строк дії запобіжного заходу обвинуваченому слід продовжити, виходячи з наступного.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 09 квітня 2020 року ОСОБА_5 засуджений за злочин, який відноситься до тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.286 КК України на сім років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

При встановленні факту наявності обґрунтованого обвинувачення відносно ОСОБА_5 суд враховує усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який в своїх рішеннях від 21.04.2011р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п.175) та від 20.03.1997р. у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення».

Колегія суддів також враховує і правову позицію ЄСПЛ, згідно якої вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше. При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду.

Зазначені ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, з метою уникнення обвинуваченим суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд приходить до висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на строк 60 діб.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 331, 401 КПК України, Законом України Про внесення зміни до пункту 20-3 розділу ХІ Перехідні положення КПК України,-

У Х В А Л И Л А :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого вироком Тернопільського міськрайонного суду від 09 квітня 2020 року засуджено за ч.2 ст.286 КК України на сім років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки, строк тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 24 липня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя