Справа № 207/4251/15-к
Провадження № 1-кп/209/212/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське кримінальне провадження, внесеного в ЄРДР за 0000916, відносно обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 162 КК України
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не одружений, працював в Дніпродзержинському управлінні по експлуатації газового господарства, мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше був засуджений:

- 27 червня 2008 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 14 квітня 2009 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, яким на підставі ч. 4 ст. 70 КК України поглинуто покарання, призначене вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 червня 2008 року і остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнився із місць позбавлення волі 25 червня 2011 року умовно-достроково на 1 рік 5 місяців,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 162 КК України.
18 листопада 2019 року в підготовчому судовому засіданні відносно обвинуваченого ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16 січня 2020 року.

Прокурор ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , обгрунтовуючи його тим, що він обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України, його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, і на даний час існують ризики:

- переховування від суду, оскільки він обвинувачується у вчинення особливо тяжкого злочину і усвідомлює відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини;

- незаконного впливу на потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та свідків у цьому кримінальному провадженні, які на теперішній час не надали показань, оскільки ОСОБА_9 знає про місце їх мешкання, перебування, у зв`язку з тривалим проживанням та спілкуванням з потерпілими і свідками, має уявлення про їх звички та круг знайомств;

- вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_9 не має постійного місяця мешкання, має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за скоєння тяжких кримінальних правопорушень, на сьогоднішній день обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінальних правопорушень, що свідчить про стійку асоціальну поведінку обвинуваченого та надає можливість стверджувати про існування передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику.

Прокурор вважає, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вказаним ризикам, а тримання його під вартою у повній мірі буде відповідати меті, з якою застосовується цей винятковий вид запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримувала заявлене клопотання про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав, викладених у письмовому клопотанні. Наполягає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_9 не зможе забезпечити запобігання вказаним нею ризикам.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримували клопотання прокурора щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , вказуючи, що вони бояться його впливу та остерігаються за своє життя, якщо він буде на волі.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_8 підтримував клопотання прокурора щодо продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який.

Захисник ОСОБА_10 заперечував проти продовження відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що він тривалий час перебуває під вартою. ОСОБА_11 визнає свою вину у вчинення кримінального правопорушення, але не згоден з його кваліфікацією. За замах на вбивство не може бути призначено більше двох третин покарання, визначеного санкцією п.1 ч.2 ст. 115 КК України. З урахуванням «Закону Савченко» він майже відбув таке покарання. Вважає, що прокурором не доведено наявність вказаних у клопотанні ризиків щодо ухилення обвинуваченого від суду, можливого впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення. Просить застосувати відносно ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши учасників судового розгляду, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 .
Відповідно до ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим в частині 1 цієї статті, в тому числі: переховування від суду, та незаконного впливу на потерпілого чи свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
Розглядаючи питання про доцільність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
ОСОБА_9 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 162 КК України, за які може бути призначено покарання на строк до 10 років (замах на злочин передбачений п.1 ч.2 ст. 115 КК України) або довічне позбавлення волі.
ОСОБА_9 не перебуває у зареєстрованому шлюбі, немає зареєстрованого місця проживання та сталих соціальних зв`язків, тому суд вважає, що він може переховуватися від суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне.

Суд вважає також, що перебуваючи на волі, ОСОБА_9 , який має не зняті і не погашені в установленому законом порядку судимості за скоєння тяжких кримінальних правопорушень, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку суду також існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_9 може впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, з якими він особисто знайомий, знає їх місце проживання, звички та коло знайомств.

Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_9 альтернативного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, як про це просить захисник, суд, вважає його таким, що не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти вказаним вище ризикам у кримінальному провадженні.
Відповідно ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає заставу обвинуваченому ОСОБА_9 у кримінальному провадженні щодо злочину проти життя та здоров`я двох осіб.

Керуючись статтями 176-178, 183, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 06 березня 2020 року, без визначення застави, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 162 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дати її оголошення, або з дати отримання.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3