ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/612/20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 638/2863/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , як захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000260 від 20.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2020 року задоволено клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000260 від 20.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб до 10 год. 30 хв. 26 квітня 2020 року та визначено суму застави у розмірі 21 020 грн. які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області до сплину терміну тримання під вартою.

Адвокат ОСОБА_6 , як захисник підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат посилається на рішення ЄСПЛ, недоведеність зазначених в клопотанні ризиків та недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання не переховувався від органів досудового розслідування та виконував усі покладені на нього законом обов`язки і таким чином твердження про можливість переховування підозрюваного є лише припущенням слідчого судді.
Вказує, що суддя проігнорувала факт існування тяжкого захворювання ОСОБА_7 епілепсією з частими генералізованими припадками. На підтвердження було надано виписки із медичних карт стаціонарного хворого в період з 2007 р. по 2019 р.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 подав до апеляційного суду заяву, в якій просив розглянути апеляційну скаргу без його участі та зазначав, що заперечує проти задоволення апеляційної скарги з огляду на законність ухвали слідчого судді. Вказав, що 28.02.2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000260 за обвинувачення ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України направлено для розгляду до Дзержинського районного суду м. Харкова.
Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ній.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000260 від 20.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

26.02.2020 року слідчий Шевченківського ВП ГУНП в Харківській ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
В обґрунтування клопотання посилався на середню тяжкість кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Зазначав, що 17.01.2020 року в період часу з 22:00 годин по 22:50 годин ОСОБА_7 , повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час вживання алкогольних напоїв побачив належний потерпілій мобільний телефон марки Samsung Galaxy А50, 64 GB, модель: SM-A505FZWUSEK, кольору: White, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , та в нього раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення вказаного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, ОСОБА_7 , пересвідчившись, що ОСОБА_10 спить та за його діями ніхто не спостерігає, викрав належний потерпілій мобільний телефон марки Samsung Galaxy А50, 64 GB, модель: SM-A505FZWUSEK, кольору: White, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , в робочому стані, без пошкоджень, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3880 від 17.02.2020р. - 6313, 04 грн.

Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник та обернув викрадене майно на свою користь та розпорядився ним на свій розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 6313, 04 гривень.

26.02.2020 року ОСОБА_7 повідомлена підозра за ч.2 ст. 185 КК України.

Задовольняючи клопотання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя виходив з того, що наявні ризики, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про обґрунтовану підозру; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, та допитами свідків, потерпілої та висновком експерта № 3880 від 17.02.2020 року.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 неодружений, раніше судимий: 02.08.2009 року Сумським районним судом Сумської області від за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 24.01.2011 року Алуштинським міським судом Автономної Республіки Крим за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 14.01.2013 року на невідбутий строк 1 рік 9 місяців, 7 днів; 09.02.2015 року Заречним районним судом м. Суми за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 09.11.2016 року у зв`язку із відбуттям строку покарання.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 не буде переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки має постійне місце проживання та не буде чинити перешкод досудового розслідування, колегія суддів відхиляє, так як підозрюваний раніше неоднократно судимий за злочини проти власності, що свідчить про схильність до вчинення злочинів.

Також у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, він не одружений, на утриманні дітей та осіб похилого віку не має, то існує імовірність його переховування від органів слідства та суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 хворіє на епілепсією з частими генералізованими припадками, тому не може триматися в умовах ізоляції не заслуговують на увагу оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, особам які утримуються у слідчому ізоляторі забезпечуються надання первинної лікувально-профілактичної допомоги, яка включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.

Будь-яких доказів того, що стан здоров`я підозрюваного перешкоджає його перебуванню в умовах СІЗО стороною захисту не надано.

Обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі суду першої інстанції під час розгляду клопотання та враховані при прийнятті рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання на рішення ЄСПЛ в апеляційній скарзі не спростовують висновків ухвали слідчого судді, оскільки слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, дані про особу та наявні докази, про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.
За таких обставин, ухвала судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання обвинуваченому іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , як захисника підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді