Справа № 145/394/20
Провадження №1-кс/145/193/2020
У Х В А Л А

"18" травня 2020 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

Суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід ,

встановив:

12.05.2020 р. суддя ОСОБА_3 звернувся із заявою про самовідвід, в якій зазначає, що автоматизованою системою документообігу йому до розгляду розподілена заява захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000189 від 24.04.2019 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 311 КК України ( справа № 145/394/20).

В подальшому захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 йому також заявлено відвід у розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_6 .

Заявлений йому відвід автоматизованою системою документообігу для розгляду передано судді ОСОБА_6 .

В свою чергу, суддя ОСОБА_6 заявила собі самовідвід у розгляді даної заяви про відвід, оскільки залишилась невирішеною заява про відвід їй у даному кримінальному провадженні, окрім того, суддя ОСОБА_6 є його дружиною, з якою проживає однією сім`єю.

Дану заяву про самовідвід судді ОСОБА_6 знову автоматизованою системою документообігу передано йому.

Оскільки суддя ОСОБА_6 - його дружина, з якою він проживає однією сім`єю, він заявив собі самовідвід.

Проте, ухвалою Жмеринського суду 15.04.2020 року у задоволенні даної заяви відмовлено.

Враховуючи , що розгляд ним вказаної заяви про самовідвід судді ОСОБА_6 може викликати у будь-якої розсудливої, законослухняної та поінформованої людини обґрунтований суб`єктивний сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, вважаю неможливим розгляд даної заяви ним і повторно прошу відвести його від розгляду даної заяви про самовідвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 311 КК України (справа № 145/394/20).

Слід також зазначити, що з цих підстав ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 22.04.2020 року задоволено заяву захисника обвинуваченого - ОСОБА_7 про відвід йому у розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_6 у даному провадженні .

Суддя ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду.

Слідчим суддею з урахуванням положень ст. 81 КПК України, визнано можливим проводити розгляд заяви про відвід за відсутності особи, якій заявлено відвід.

Вивчивши заяву про самовідвід, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого ч.3 ст. 35 КПК України в порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України суддя який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами.

Згідно з частинами першою та другою статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Частиною п`ятою статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в пункті 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 3 травня 2007 року (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Ознайомившись з заявою судді ОСОБА_3 про самовідвід, приходжу до висновку про відмову у її задоволенні, оскільки чинним законодавством України не передбачено заявляти відвід (самовідвід) судді, який розглядає заяву про відвід (самовідвід) іншого судді.

Суддя, який розглядає заяву про відвід (самовідвід) іншого судді жодним чином не вдається до з`ясування будь-яких обставин кримінального провадження по суті, а лише вирішує питання про наявність чи відсутність об`єктивних і суб`єктивних підстав для неупередженості судді у розгляді конкретного кримінального провадження.

Керуючись статтями 35, 75, 76, 80, 81, 82 КПК України,

ухвалив:
Відмовити в задоволенні заяви судді Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 від 12.05.2020 р. про самовідвід .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1