Справа № 164/1723/19
п/с 1-кс/164/13/2020
У Х В А Л А

23 січня 2020 року смт. Маневичі

Слідчий суддя Маневицького районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , ст. слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими при розгляді скарги на повідомлення про підозру, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000361 від 5 жовтня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2020 року захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні під час розгляду його скарги на повідомлення про підозру, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000361 від 5 жовтня 2019 року, заявив клопотання про визнання доказів недопустимими, в якому з підстав, наведених в клопотанні та передбачених п. 4 ч. 2 ст. 87 КПК України, просив визнати недопустимими доказами показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 вимоги клопотання про визнання доказів недопустимими підтримав у повному обсязі з підстав, наведених в ньому, та просив його задовольнити.

Прокурор Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , ст. слідчий СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими вважають безпідставним, а тому у його задоволенні просили відмовити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що в задоволені клопотання про визнання доказів недопустимими слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1-2 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права.

Згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що питання допустимості вказаних у клопотанні доказів має бути вирішено судом під час їх оцінки у взаємозв?язку з іншими доказами в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, а тому клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими в ході розгляду його скарги на повідомлення про підозру, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000361 від 5 жовтня 2019 року, до виходу суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення, є передчасним та з вказаних вище підстав до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 86-87, 89, 93, 110, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими при розгляді скарги на повідомлення про підозру, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000361 від 5 жовтня 2019 року, відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя районного суду ОСОБА_1