У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.05.2020 Справа №607/6870/20 Провадження №1-кс/607/3117/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 29.06.2019 року щодо закриття кримінального провадження №0002677 від 12 вересня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернулася ОСОБА_3 зі скаргою на постанову слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 29.06.2019 року щодо закриття кримінального провадження №0002677 від 12 вересня 2018 року.

Скаргу обґрунтовує тим, що копію оскаржуваної постанови вона отримала лише 22.04.2020року, на адвокатський запит її представника. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що таких висновків про наявність підстав для закриття провадження слідчий дійшла у зв`язку із тим, що у ОСОБА_6 не було умислу на нанесення їй фізичного болю чи тілесних ушкоджень, а тому в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України. Проте із врахуванням того, що суб`єктивна сторона зазначеного кримінального правопорушення характеризується, як прямим, так і непрямим умислом, то ОСОБА_6 як дорослий чоловік та психічно здорова людина схопивши її за руку, мав усвідомлювати значення своїх дій і повинен був передбачити настання наслідків у вигляді спричинення їй болю та тілесних ушкоджень, однак слідчим це не враховано.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_7 скаргу підтримали повністю, просили її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, тобто не скористалася своїм правом на доведення правомірності оскаржуваної постанови.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

СВ Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002677 від 12 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за фактом спричинення громадянином ОСОБА_6 в ході словесного конфлікту в приміщенні ТЦ «Подоляни» у м. Тернополі тілесних ушкоджень громадянці ОСОБА_3 .

29.06.2019 року слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 прийнято рішення про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002677 від 12 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Приймаючи вказану постанову, слідчий виходив з того, що в ході допиту ОСОБА_6 повідомив, що дійсно намагався вивести із приміщення магазину ОСОБА_3 , але умислу на спричинення останній фізичного болю та тілесних ушкоджень у нього не було, тому із врахуванням того, що всіма проведеними можливими слідчими діями не здобуто доказів, які б прямо чи не прямо вказували на наявність у ОСОБА_6 умислу на завдання потерпілій ОСОБА_3 фізичного болю чи спричинення тілесних ушкоджень, слідчий прийшла до висновку, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 125 КК України.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст. 9 КПК України).

Згідно вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами кримінального провадження, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, частиною 1 ст. 125 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.

Суб`єктивна сторона вказаного злочину характеризується прямим або непрямим умислом.

У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання; непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Так, в постанові про закриття кримінального провадження слідчий, зазначаючи про відсутність у ОСОБА_6 умислу на заподіяння потерпілій фізичного болю чи тілесних ушкоджень, посилається на покази ОСОБА_6 , працівників магазину ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які зводяться до того, що ОСОБА_6 намагаючись вивести із приміщення магазину ОСОБА_3 , схопив її за ліву руку і намагався вивести. Правового аналізу інших доказів, зокрема і висновку експерта №1126 від 28.09.2018року, зібраних в ході досудового розслідування слідчим не надано Крім того, в постанові про закриття кримінального провадження слідчий не навів об`єктивних даних, з посиланням на докази, про те, що ОСОБА_6 , завдаючи ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень (що підтверджено висновком експерта), не усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, не передбачав його суспільно небезпечні наслідки і свідомо не припускав їх настання, тобто що в нього був відсутній зокрема непрямий умисел на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.126 КК України, слідчим жодної правової оцінки не надано.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що на теперішній час оскаржувана постанова слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 29.06.2019 року щодо закриття кримінального провадження №0002677 від 12 вересня 2018 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.125 КК України, підлягає скасуванню. При закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України, а тому постанова слідчого від 29.06.2019 року про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження до СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області для проведення досудового розслідування, під час якого слід визначити повний обсяг слідчих та процесуальних дій і після їх проведення прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 29.06.2019 року щодо закриття кримінального провадження №0002677 від 12.09.2018 року - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 29.06.2019 року щодо закриття кримінального провадження №0002677 від 12.09.2018 року скасувати.

Копію ухвали з матеріалами кримінального провадження №0002677 від 12 вересня 2018 року направити до СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області для проведення досудового розслідування кримінального провадження №0002677 від 12 вересня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1