Справа №749/1051/19
Номер провадження 1-кп/736/234/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2019 року

Корюківський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за №0000290 від 23.09.2019 року відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Щорс, Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, не депутата, не військовозобов`язаного, не маючого на утриманні осіб, які потребують піклування, не одруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого за ст. 389-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 28.01.2019 року, яка набрала чинності 08.02.2019 року, у зв`язку з несплатою аліментів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості по аліментам, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за шість місяців, був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді 240 (двохсот сорока) годин суспільно корисних робіт. 14 лютого 2019 року ОСОБА_4 був поставлений на облік і на нього було заведено особову справу № 16/2019.

15 лютого 2019 року ОСОБА_4 викликано до Сновського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, де йому роз`яснено порядок та умови відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, які він під особистий підпис зобов`язався виконувати та попереджено, що у разі ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, а у разі злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України. Однак ОСОБА_4 в усній формі висловив відмову від виконання роботи, вид якої був визначений Сновською міською радою Чернігівської області, та у встановлені строки до Сновської міської ради Чернігівської області не прибув.

Постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 15.08.2019 року, яка набрала чинності 28.08.2019 року, за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП та йому призначено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 7 (сім) діб. Крім того, після відбуття адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком 7 (сім) діб, яке він відбув у період з 01.10.2019 року по 08.10.2019 року у встановленому законодавством порядку, продовжив злісно ухилятися від відбування призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, що виразилось у неприбутті до місця виконання суспільно корисних робіт та у відмові від виконання роботи, вид якої був визначений Сновською міською радою Чернігівської області.

12.09.2019 року ОСОБА_4 повторно викликано до Сновського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, та роз`яснено порядок та умови відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, які він під особистий підпис зобов`язався виконувати та попереджено, що у разі злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України.

Цього ж дня, будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, під особистий підпис ОСОБА_4 отримав направлення від Сновського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області за № 35/20/760-19 від 12.09.2019 року до Сновської міської ради Чернігівської області для відбування адміністративного стягнення. Однак, він знаходячись у Сновському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, повторно, у присутності працівників органу пробації відмовився від виконання робіт.

Таким чином, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що відповідно до ст. 325-1 КУпАП та розділу ХІ-ХУ Порядку, повинен дотримуватися встановленого законодавством умов та порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, з метою злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, після притягнення його постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 15.08.2019 року до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП за неприбуття до місця виконання суспільно корисних робіт протягом двох днів з дати, визначеної у направленні Сновського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, без поважних причин продовжив злісно ухилятись від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, що виразилось у неприбутті до місця виконання суспільно корисних робіт та у відмові від виконання роботи, вид якої був визначений Сновською міською радою Чернігівської області та не відпрацюванні жодної з 240 (двохсот сорока) годин суспільно корисних робіт без поважних причин, які йому призначені постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 28.01.2019 року, чим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України визнав повністю та показав, що дійсно не виконував суспільно корисні роботи без поважних причин. Він розкаюється у скоєному і просить суворо не карати.

З урахуванням того, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позицій відсутні, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого. Тому заслухавши думку учасників провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнає фактичні обставини правопорушення доведеними та наявними у кримінальному провадженні доказами.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 389-2 КК України, як злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який є невеликої тяжкості, конкретні обставини його вчинення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, обставину, що пом`якшують покарання, як щире каяття, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його вік, за місцем проживання він характеризується задовільно, раніше він не притягувався до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчиненого та визнання вини, він не перебуває на обліку в психіатричному, наркологічному кабінетах та інші обставини, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за санкцією статті ст. 389-2 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк, однак з урахуванням всього вищенаведеного, до нього слід застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на відповідний іспитовий строк та з покладенням на нього ряду обов`язків відповідно до ст. 76 КК України на час іспитового строку, бо його виправлення та перевиховання можливе і без ізоляції від суспільства і таке покарання буде відповідати принципу розумності і справедливості, що є необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно досудової доповіді, орган пробації вказав про середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та середні ризики небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався та клопотань про його обрання не було.

По кримінальному провадженню маються речові докази: особова справа ОСОБА_4 , яку по набранню вироком чинності слід повернути органу пробації.

По кримінальному провадженню процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_4 винним за ст. 389-2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на - 1(один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому судом покарання з випробуванням на іспитовий строк 1(один) рік.
На підставі п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обрано.

Речові докази: особову справу ОСОБА_4 №16/2019, по набранню вироком чинності повернути Сновському районному сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та ОСОБА_4 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1