Справа №756/5900/19 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1669/2020 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
18 червня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Мінського районного суду м. Києва від 08.02.1996 року за ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 193 КК України 1960 року, із застосуванням ст. 42 КК України 1960 року, до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 24.06.2001 року за ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 193 КК України 1960 року, із застосуванням ст. 42 КК України 1960 року, до покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.02.2002 року змінено вирок Шевченківського районного суду від 24.06.2001 року в частині перекваліфікації з ч. 3 ст. 193 КК України 1960 року на ч. 3 ст. 357 КК України; звільненого умовно - достроково 11.11.2008 року, з невідбутим строком 2 роки 1 місяць 19 днів,
визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115 та ч. 3 ст. 187 КК України, та призначено покарання: за ч.1 ст.115 КК України у виді 14 років позбавлення волі; за ч.3 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності,
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності,
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду І-ї інстанції, 05.07.2016 року, близько 13 год., ОСОБА_7 прибув до місця проживання ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виконання сантехнічних робіт на замовлення останньої. Приблизно через п`ятнадцять хвилин, по завершенню виконання робіт, між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з приводу оплати послуг.
Під час словесного конфлікту у ОСОБА_7 виник умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 . Реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_7 вчинив напад на останню з метою її умисного вбивства. У ході нападу ОСОБА_7 накинув на шию ОСОБА_9 мотузку, якою, з метою спричинення смерті потерпілій почав здавлювати шию, у результаті чого ОСОБА_9 втратила свідомість та померла на місці злочину від механічної асфіксії, внаслідок стиснення шиї петлею.
Крім того, ОСОБА_7 , 15.12.2018 року, близько 00 год. 31 хв., прибув до приміщення лотерейного клубу «Золота Підкова», що за адресою: м. Київ просп. Героїв Сталінграда, 65, де в останнього виник умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, з проникненням до іншого приміщення, а саме коштами, які знаходились у касовому приміщенні лотерейного клубу «Золота Підкова».
Реалізуючи свій умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного з проникненням у касове приміщення лотерейного клубу «Золота Підкова», розташованого у м. Києві по просп. Героїв Сталінграда, 65, ОСОБА_7 , тримаючи в правій руці предмет зовні схожий на пістолет, 15.12.2018 року, приблизно о 00 год. 40 хв., проник до зазначеного приміщення де під погрозою застосування предмету схожого на пістолет, почав вимагати у касира ОСОБА_10 гроші, які зберігались у тумбі. Тим самим, застосовуючи до останньої психологічне насильство, ОСОБА_7 , подолавши опір потерпілої, заволодів грошовими коштами в сумі 3900 грн., які належали потерпілій ОСОБА_10 , з місця вчинення злочину зник.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просив вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити йому більш м`яке покарання, яке було б достатнім для виправлення та недопущення вчинення ним протиправних дій.
Вважає, що вирок суду є занадто суворим, оскільки на переконання сторони обвинувачення достатнім для його виправлення є покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, яке прокурор просив застосувати.
Звертає увагу суду, що він визнав вину та щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та відшкодував матеріальні збитки.
Вказує, що є одруженим, у нього на утриманні, як єдиного годувальника в сім`ї, перебувають неповнолітня дитина його дружини та онкохворі батьки, які є інвалідами. Крім того, стверджує, що за місцем роботи та проживання характеризується позитивно.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просив змінити вирок в частині призначеного покарання та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді 8 років позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Вважає, що вирок суду є занадто суворим та має бути зміненим із призначенням більш м`якого покарання, виходячи з принципів індивідуалізації, гуманізації та справедливості покарання, враховуючи особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої обставини та того факту, що санкції статей передбачають і менш суворе покарання.
Зазначає, що ОСОБА_7 дійсно раніше судимий, але має стійкі соціальні зв`язки (дружину, її неповнолітню дитину, онкохворих батьків-інвалідів. які перебувають виключно на його утриманні).
Звертає увагу суду, що суд при призначенні покарання не врахував ту обставину, що прокурор в судових дебатах просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, який на переконання обвинувачення був достатнім для виправлення ОСОБА_7 та недопущення вчинення ним протиправних дій у майбутньому.
Вказує, щообвинувачений визнав вину та щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та відшкодував матеріальні збитки.
Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку вимог та доводів поданих ними апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечує проти їх задоволення, дослідивши дані про особу обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Зі змісту апеляційної скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника вбачається, що апелянти не оспорюють доведеність вини та кваліфікацію інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення.
На думку колегії суддів, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.
У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно положень ст.65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Всупереч доводам апелянтів, обираючи вид і міру покарання за ч.1 ст.115 та ч.3 ст.187 КК України та призначаючи остаточне покарання за сукупністю злочинів, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів; обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, дані про особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, та вірно визначив розмір покарання в межах санкції вказаних статтей КК України, як за кожний злочин окремо, так і під час застосування положень ч.1 ст.70 КК України.
Дійсно, як вбачається з вироку суду, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст.66 КК України, суд визнав його щире каяття та часткове відшкодування матеріальної шкоди.
Разом з тим, враховуючи характер та тяжкість вчинених обвинуваченим злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, їх суспільну небезпечність, обставини кримінального правопорушення та рецидив злочину, що є обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 ; особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а також те, що раніше до нього застосовувалась ст.81 КК України, однак він на шлях виправлення не став та знову вчинив нові злочини, в тому числі проти власності, колегія суддів погоджується з висновком суду І-ї інстанції про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та вважає достатнім вид та розмір остаточного покарання, призначеного судом із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України.
Інші доводи апеляційних скарг не ґрунтуються на матеріалах провадження та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів і підстав для його пом'якшення, не вбачає.
Будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку з цим вирок суду слід залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 та ч.3 ст. 187 КК України, без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йомукопії судового рішення.

Головуючий:

Судді:

Справа №756/5900/19 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1669/2020 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

вул. Солом`янська, 2-А, м. Київ, 03110, тел./факс
e-mail: ,

Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Мінського районного суду м. Києва від 08.02.1996 року за ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 193 КК України 1960 року, із застосуванням ст. 42 КК України 1960 року, до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 24.06.2001 року за ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 193 КК України 1960 року, із застосуванням ст. 42 КК України 1960 року, до покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.02.2002 року змінено вирок Шевченківського районного суду від 24.06.2001 року в частині перекваліфікації з ч. 3 ст. 193 КК України 1960 року на ч. 3 ст. 357 КК України; звільненого умовно - достроково 11.11.2008 року, з невідбутим строком 2 роки 1 місяць 19 днів,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115 та ч. 3 ст. 187 КК України, та призначено покарання: за ч.1 ст.115 КК України у виді 14 років позбавлення волі; за ч.3 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності,
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскільки складання повного тексту ухвали вимагає значного часу, колегія суддів, відповідно до ст. 376 КПК України, вважає за можливе обмежитись складанням і оголошенням її резолютивної частини.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 та ч.3 ст. 187 КК України, без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йомукопії судового рішення.

Повний текст ухвали суду буде проголошено об 11 годині 00 хвилин 23 червня 2020 року.

Головуючий:

Судді: