Справа № 522/552/20
Провадження по справі № 1-кс/522/473/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кохьла-Ярве, республіки Естонія, громадянина Республіки Білорусь, неодруженого, не працевлаштованого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, (паспорт Республіки Білорусь НОМЕР_1 , виданий 19.10.2020 року),

який розшукується компетентними органами Республіки Білорусь для для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 205, ч. 1 ст. 380 Кримінального Кодексу Республіки Білорусь (крадіжка в особливо великих розмірах, підробка документів),
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6
затриманного ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Керівник Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з клопотанням про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до клопотання прокурора,10.01.2020 працівниками УКР ГУНП в Одеській області о 20 годині 00 хвилин, затриманий громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 205, ч. 1 ст. 380 КК Республіки Білорусь (крадіжка в особливо великих розмірах, підробка документів), про що, відповідно до ст. ст. 208, 582 КПК України 10.01.2020 складено протокол про затримання ОСОБА_4 .

Як вбачається з наданих ініціатором розшуку матеріалів (вироком суду Мінського району Мінської області від 19.09.2011) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був засуджений до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за вчинення злочинів передбачених ч. 4 ст. 205, ч. 1 ст. 380 КК Республіки Білорусь (крадіжка в особливо великих розмірах, підробка документів).

Даний вирок 11.11.2011 вступив в законну силу.

06.12.2019 ОСОБА_4 оголошений у міжнародний розшук.

Згідно листа Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України від 10.01.2020 згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу станом на 10.01.2020 ОСОБА_4 , розшукується на міжнародному рівні (з 06.12.2019) з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 205, ч. 1 ст. 380 КК Республіки Білорусь (крадіжка в особливо великих розмірах, підробка документів).

Інкриміновані ОСОБА_4 злочини за законодавством України відповідають ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 358 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше 1 року.

Розділ 9 КПК України визначає у відповідності зі світовою практикою й вимогами міжнародних договорів про права людини процедуру екстрадиції осіб, розшукуваних іноземними державами у зв`язку зі здійсненням злочинів на їхній території й установленням на території України, а також передбачає порядок захисту прав таких осіб.

Аналогічні вимоги передбачені Конвенцією про правову допомогу й правових відносинах у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року (Мінської конвенції).

У зв`язку з чим, керівник Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_4 .

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 в повному обсязі та просила його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, так як в нього наявне постійне місце проживання, тому просили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання прокурора, допитавши ОСОБА_4 , заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.
Можливість виконання відносно ОСОБА_7 .Впризначеного йому судом, покарання у вигляді позбавлення волі, а також дані про його особу, дають достатні підстави вважати, що він може переховуватись, оскільки ОСОБА_4 раніше вже був оголошений у міжнародний розшук за переховування від правоохоронних органів Республіки Білорусь.
Метою застосування тимчасового арешту є запобігання подальшим спробам переховуватись від органів досудового слідства та суду.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права особи, щодо якої застосовується тимчасовий арешт, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування тимчасового арешту, не встановлено.

Відповідно до ст. 561 КПК України на території України з метою виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги можуть бути проведені будь-які процесуальні дії, передбачені КПК України або міжнародним договором.
Відповідно до ст. 562 КПК України існують процесуальні дії, які потребують спеціального дозволу.

Згідно ч. 1 ст. 562 КПК України якщо для виконання запиту компетентного органу іноземної держави необхідно провести процесуальну дію, виконання якої в Україні можливе лише з дозволу прокурора або суду, така дія здійснюється лише за умови отримання відповідного дозволу в порядку, передбаченому КПК України, навіть якщо законодавство запитуючої сторони цього не передбачає. Підставою для вирішення питання щодо надання такого дозволу є матеріали звернення компетентного органу іноземної держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 562 КПК України у разі якщо при зверненні за допомогою в іноземній державі необхідно виконати процесуальну дію, для проведення якої в Україні потрібен дозвіл прокурора або суду, така процесуальна дія може запитуватися лише після надання відповідного дозволу прокурором або судом у порядку, встановленому КПК України. При цьому належно засвідчена копія такого дозволу долучається до матеріалів запиту.

Згідно до ч. 1 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Згідно до ч. 4 ст. 584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 8 ст. 584 КПК України при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Статтею 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників (Париж, 13 грудня 1957 року) встановлено, що у термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства. У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а статті 12, і намір надіслати запит про видачу правопорушника. В ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи.

Слідчим суддею з досліджених матеріалів встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , який розшукується правоохоронними органами Білорусі з 06.12.2019 року.

Уповноваженими працівниками Портофранківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 було затримано на підставі витягу з бази даних Генерального Секретаріату Інтерполу (циркуляр А- 12525/12-2019).

Інкриміновані злочини ОСОБА_4 за національним законодавством України класифікуються за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 358 КК України, найтяжчий з яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та передбачає покарання позбавлення волі.

Відповідно до національного законодавства України, підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватись не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявність такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.

Відтак, згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, рішення у справі «W. проти Швейцарії» (від 26 січня 1993 року, серія А, № 254-А, пункт 33) ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

З досліджених матеріалів вбачається, що гр. ОСОБА_4 вироком суду Мінського району Мінської області від 19.09.2011 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у вигляді позбавлення волістрокм до 4-х років з конфіскацією майна.

Станом на момент затримання був оголошений у міжнародний розшук, що у сукупності свідчить про наявність ризику переховування від правоохоронних органів та органів правосуддя.

Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням даних про особу затриманого, який є громадянином іншої держави, переховувався від правоохоронних органів та органів правосуддя Республіки Білорусь, слідчий суддя, вважає, що клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно задовольнити на підставі Європейської конвенції про видачу від 13.12.1957, Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 583 КПК України та застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасовий арешт строком 40 (сорок) діб до надання запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Білорусь.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 261 584, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту -задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасовий арешт строком на 40 (сорок) діб до надання запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Білорусь, в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали слідчого судді становить 40 (сорок) діб і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 10.01.2020 року.

Ухвала слідчого судді про застосування тимчасового арешту діє до 18.02.2020 року включно.
Ухвала слідчого судді щодо застосування тимчасового арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відповідно до ч. 9 ст. 584 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
13.01.2020