09.04.2020 Єдиний унікальний номер 205/4549/18
Провадження №1кп/205/827/20
Єд.унік.№205/4549/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0001560 від 19 червня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Шкотово Приморського краю РФ, громадянки України, освіта середня-спеціальна, розлучену, раніше не засуджену, офіційно не працевлаштовану, зареєстровану в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 , 28 травня 2018 року, в період часу з 11 годин 35 хвилин до 12 години, перебувала у приміщенні магазину «PROSTOR», який розташований в торгівельному центрі «Арніка» по вул.Ю.Кондратюка 20, в м.Дніпро, де реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, підійшла до торгівельних стендів, звідки взяла в руки та вийшла за межі магазину, таким чином викрала майно ТОВ «Стиль Д», а саме: тестери тіней для очей моно «Bourjiois Ombre Paupieres, 11» у кількості 1 шт. та «Bourjiois Ombre Paupieres, 12» у кількості 1 шт., на загальну суму 318 грн., після чого з місця злочину зникла, завдавши ТОВ «Стиль Д» майнову шкоду на зазначену суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася за вчинене та підтвердила суду, що дійсно вона, при вказаних в обвинувальному акті обставинах, викрала майно ТОВ «Стиль Д», зазначене в обвинувальному акті, на суму 318 грн.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит потерпілого і свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченої.

Таким чином, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, характеризується позитивно, має неповнолітню дитину.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на зазначене, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , щирого каяття останньої та позиції прокурора, який орієнтував суд на застосування до обвинуваченої положень ст.75 КК України, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченої без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення і досягнення інших цілей покарання.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи у сумі 190 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №2438 від 25 червня 2018 року в сумі 190 гривень.

Речові докази, якими було визнано:

- CD-R диск з 2 файлами залишити в матеріалах кримінального провадження;

- тестери тіней для очей моно «Bourjiois Ombre Paupieres, 11» у кількості 1 шт. та «Bourjiois Ombre Paupieres, 12» у кількості 1 шт.- залишити у представника потерпілого.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1