ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/2128/19
Провадження № 1-м/483/3/2019
УХВАЛА
Іменем України
27 грудня 2019 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність до законодавства України вироку Хімкінського міського суду Московської області Російської Федерації від 16 квітня 2018 року, яким ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Прибузьке Очаківського району Миколаївської області, є громадянином України, має середню освіту, не працює, не одружений, має двох неповнолітніх дітей 2007 року та 2009 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засуджено за вчинення злочинів, передбачених п.п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1; ч. 3 ст. 30, п.п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1, із застосуванням ст. 64, ч. 3 ст. 69 КК Російської Федерації до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців, -

В С Т А Н О В И В :

05 грудня 2019 року до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Хімкінського міського суду Московської області Російської Федерації від 16 квітня 2018 року, яким засуджено ОСОБА_4 , у відповідність до законодавства України.

Клопотання обґрунтовується тим, що 14 листопада 2019 року наказом Міністерства юстиції України № 3520/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 28 серпня 2019 року за № 06-108351/19.

Згідно з вироком Хімкінського міського суду Московської області Російської Федерації від 16 квітня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за законодавством Російської Федерації за вчинення злочинів, передбачених п.п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації, як за незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, у великому розмірі; ч. 3 ст. 30, п.п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації, як за замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, у великому розмірі, при цьому злочин не доведено до кінця по незалежним від цього обставинам, з застосуванням ст. 64 КК РФ (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено за даний злочин), на підставі ч. 3 ст. 69 КК РФ за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточно призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.
ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 9 УФСВП Росії по Курській області», кінець строку відбуття покарання становить 07 грудня 2024 року.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

З довідки 6.5-12841/6-19 від 04 листопада 2019 року департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України».

Як вбачається, з заяви, що додана до клопотання, ОСОБА_4 надав прохання про переведення його для подальшого відбування покарання до України.

Відповідно до ч. 3 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Статтею 307 КК України передбачено кримінальну відповідальність за такі дії:
1. Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів -
караються позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років.
2. Ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, -
караються позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
3. Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього, -
караються позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
4. Особа, яка добровільно здала наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги і вказала джерело їх придбання або сприяла розкриттю злочинів, пов`язаних з їх незаконним обігом, звільняється від кримінальної відповідальності за незаконне їх виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання (частина перша цієї статті, частина перша статті 309 цього Кодексу).
Статтею 15 КК України передбачено, що:
1. Замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
2. Замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
3. Замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Стаття 69. Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом
1. За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
2. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, згідно з законодавством України, кваліфікація дій засудженого ОСОБА_4 , визначена вищевказаним вироком іноземної держави, відповідає кваліфікації за ч. 3 ст. 307 КК України як незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, у великому розмірі та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, у великому розмірі.
Стаття 70. Призначення покарання за сукупністю злочинів

1. При сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, засудженому ОСОБА_4 , відповідно до законодавства України, за злочин, за який його було засуджено вироком Хімкінського міського суду Московської області Російської Федерації від 16 квітня 2018 року, має бути визначено покарання за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України.
При цьому, слід врахувати, що, згідно з ч. 3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Враховуючи зазначену вище норму Закону, ОСОБА_4 має бути визначено покарання у виді позбавлення волі за ч. 3 ст. 307 КК України на строк не більше 12 років, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України не більше 8 років.

Разом з тим, у відповідності до вимог п.«b» ч.1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 1983 року, замінюючи вирок, компетентний орган не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.
За таких підстав, враховуючи положення ст. 11 Конвенції, при приведенні вироку Хімкінського міського суду Московської області Російської Федерації у відповідність до законодавства України, до ОСОБА_4 не може бути застосований такий вид додаткового покарання, як конфіскація майна засудженого.
Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 610 КК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Таким чином, з урахуванням положень п. 2 ч. 4 ст. 610 КК України, строк покарання ОСОБА_4 після приведення вироку Хімкінського міського суду Московської області Російської Федерації від 16 квітня 2018 року у відповідність до законодавства України не може бути більшим та меншим за 7 років шість місяців позбавлення волі.
При ухвалені вироку Хімкінським міським судом Московської області Російської Федерації засудженому ОСОБА_4 було зараховано в строк відбуття покарання строк утримання його під вартою з 08 червня 2017 року по 27 квітня 2018 року. Запобіжний захід залишено без змін у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.
Вирок суду набрав законної сили 27 квітня 2018 року.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід відраховувати з 08 червня 2017 року.
Визначення виду кримінально-виконавчої установи, в якій засудженому слід відбувати покарання, не входить до повноважень суду, оскільки це віднесено до повноважень підрозділів міжрегіонального управління чи Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 610 КПК України

У Х В А Л И В:

Визначити, що за кримінальні правопорушення, передбачені п.п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1 та ч. 3 ст. 30, п.п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації, вчинені громадянином України ОСОБА_4 , за які його засуджено вироком Хімкінського міського суду Московської області Російської Федерації від 16 квітня 2018 року із застосуванням ст. 64, ч. 3 ст. 69 КК Російської Федерації, законодавством України передбачено кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 307 КК України та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України.
Визначити ОСОБА_4 , засудженому вироком Хімкінського міського суду Московської області Російської Федерації від 16 квітня 2018 року за вчинення кримінальних правопорушень, за якими законодавством України передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 307 КК України та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України, строк покарання, що підлягає відбуванню, сім років шість місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 , відповідно до вироку Хімкінського міського суду Московської області Російської Федерації від 16 квітня 2018 року відраховувати з 08 червня 2017 року.

Копію цієї ухвали направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: