ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/6804/20
Номер провадження 11-cc/819/265/20 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6

Підозрюваного: ОСОБА_7

Захисника: адвоката ОСОБА_8

Потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000874 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 квітня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області та відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24 червня 2020 року включно.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 квітня 2020 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує, що слідчим суддею не було оцінено докази з точки зору належності, допустимості та достатності. Посилання в ухвалі як на докази протоколи допиту свідків суперечить вимогам ч.3 ст.95 КК України, яка забороняє суду обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, а безпосередньо в судовому засіданні слідчий суддя свідків не допитував. Протоколи оглядів, як і всі інші докази надані в копіях, оригінали документів суду не надавалися. Слідчий суддя не перевірив повноваження слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, так само і слідчих, які проводили процесуальні дії. Відсутні відомості про групу слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні.

Під час затримання працівниками поліції ОСОБА_7 супротиву не чинив, дав правдиві пояснення, вину визнав, крім того, з моменту вчинення кримінального правопорушення до моменту затримання підозрюваного минуло шість годин, протягом яких останній мав можливість знищити, сховати безпосередній речовий доказ, однак цього не зробив, а також іншим чином сприяє виявленню та збиранню доказів по справі.

Вважає, що дії ОСОБА_7 мають бути кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, а підозра ОСОБА_7 за ст.115 КК України являється необґрунтованою.

Слідчим суддею залишено поза увагою те, що підозрюваний перебуває у цивільному шлюбі з потерпілою понад сім років, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, доглядає хвору матір похилого віку.

Жодний ризик, передбачений ст.177 КПК України слідчим та прокурором не доведений, підозрюваний не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки не має закордонного паспорту та розуміє, що такими діями нашкодить собі, крім того потерпіла не має жодних претензій до ОСОБА_7 .

Ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків також відсутній, оскільки свідки у кримінальному провадженні вже допитані.

Вважає, що наявні підстави для обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника, підозрюваного, прокурора, потерпілу, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за яке законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, відсутність відомостей щодо наявності у підозрюваного зареєстрованого та постійного місця проживання, офіційно не працевлаштований, дітей та інших утриманців не має, відсутнє на праві власності будь-яке цінне майно, що вказує на наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, у зв`язку із чим є достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів. При цьому твердження апеляційної скарги захисника про відсутність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є непереконливими.

Як вбачається із матеріалів провадження, 26 квітня 2020 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.п.32-33).

26 квітня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України (а.п.37-38).

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на наявність підстав підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 26 квітня 2020 року (а.п.10), протоколі огляду від 26 квітня 2020 року (а.п.12), протоколах допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (а.п.13-14, 20, 24-27), проколами проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_11 (а.п.17-19), випискою з приймального відділення КНП «ХМКЛ ім.О.С.Лучанського» від 26 квітня 2020 року (а.п.8), іншими матеріалами провадження.

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, а тому доводи апеляційної скарги захисника, які це заперечують, являються безґрунтовними та спростовуються матеріалами провадження.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчим суддею не було оцінено докази з точки зору належності, допустимості та достатності, посилання в ухвалі як на докази протоколи допиту свідків суперечить вимогам ч.3 ст.95 КК України, яка забороняє суду обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, а безпосередньо в судовому засіданні слідчий суддя свідків не допитував, а також про необхідність кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.121 КК України позбавлені правових підстав, з огляду на те, що відповідно до ст.194 ч.1 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя повинен встановити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує принаймні один з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику чи ризиків, зазначених в клопотанні. Питання про доведеність чи не доведеність вини підозрюваного, правильності кваліфікації його дій буде вирішуватися судом першої інстанції при вирішенні справи по суті.

Колегія суддів відповідно до ст.178 КПК України також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відомості про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, постійне джерело доходів відсутнє, не має міцних соціальних зв`язків, дітей та інших утриманців не має, відсутність на праві власності будь-якого цінного майна, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, хоча і притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності (а.п.39).

Також, на думку колегії суддів, слідчий суддя правильно зауважив про відсутність відомостей щодо наявності у підозрюваного зареєстрованого та постійного місця проживання, законності проживання підозрюваного в АДРЕСА_1 та згоди власника даного житла на проживання в ньому ОСОБА_7 .

З огляду на вищевказане доводи апеляційної скарги захисника про наявність у підозрюваного постійного місця проживання являються безґрунтовними.

Крім того, ОСОБА_7 не має документів, які б посвідчували його особу, оскільки згідно пояснень останнього, наданих в суді першої інстанції, паспорт він не отримував, а свідоцтво про народження було вилучене у нього працівниками правоохоронних органів ще у 2010 році під час притягнення до кримінальної відповідальності.

Також, колегія суддів враховує обставини вчинення, характер дій та спосіб вчинення кримінального правопорушення, зокрема те, що інкримінований підозрюваному злочин являється особливо тяжким, проти життя особи.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_7 не має будь-яких соціальних зв`язків, які стримували б його від ухилення від органів досудового розслідування та суду, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, останній, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні, оскільки потерпілою являється його співмешканка, а одним зі свідків - його матір, що виправдовує необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а доводи апеляційної скарги захисника, які це заперечують, являються безґрунтовними.

Крім того, стороною захисту не надано будь-яких доказів щодо можливості застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, зокрема відомостей щодо наявності постійного місця проживання.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчим та прокурором не доведено наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри являються голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Твердження апеляційної скарги захисника про те, що слідчий суддя не перевірив повноваження слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, слідчих, які проводили процесуальні дії, відсутні відомості про групу слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні суперечать дійсності, оскільки згідно витягу з ЄРДР слідчий ОСОБА_16 , який звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, визначений слідчим, який здійснює досудове розслідування, так само як і прокурор ОСОБА_6 , який погодив дане клопотання та приймав участь в судовому засіданні суду першої інстанції, являється прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні (а.п.5).

Доводи апелянта про те, що протоколи оглядів, як і всі інші докази надані в копіях, а оригінали документів суду не надавалися позбавлені правових підстав, оскільки згідно п.1 ч.3 ст.184 КПК України до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу додаються копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Посилання апелянта про те, що під час затримання ОСОБА_7 супротиву не чинив, дав правдиві пояснення, вину визнав, не знищив докази злочину, хоча мав реальну можливість це зробити, сприяє виявленню та збиранню доказів по справі, відсутність у потерпілої будь-яких претензій до нього, то суд апеляційної інстанції хоч і приймає їх до уваги, проте, з огляду на характер, вид та обставини вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , відомості про його особу, вказані обставини, не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які давали б можливість застосувати до останнього більш м`який вид запобіжного заходу.

Твердження апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, є необґрунтованим та зводяться до іншої оцінки апелянтом обставин, встановлених судом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 квітня 2020 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4