Справа № 686/8232/19
Провадження № 1-кп/686/180/20
04 лютого 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Круті Броди, Ярмолинецького району Хмельницької області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
18.10.2018 року, близько 21 години 05 хвилин, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 110280» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Купріна зі сторони вул. Митрополита Шептицького в напрямку до пров. Купріна м. Хмельницького, в порушення вимог п. 2.3. (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (далі Правил дорожнього руху), під час руху проявив неуважність та в порушення вимог п. 18.1. Правил дорожнього руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований по вул. Купріна поблизу заїзду та територію ринку «Дубово», що по вул. Купріна м. Хмельницького, з моменту виникнення небезпеки для руху, яку ОСОБА_8 об`єктивно спроможний був виявити, а саме пішохода ОСОБА_4 на пішохідному переході, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд передньою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину вул. Купріна м. Хмельницького по нерегульованому пішохідному переході з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля «ЗАЗ 110280» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_8 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_8 вимог Правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді:
- перелому проксимальних епіметафізів великогомілкових кісток лівої та правої гомілок, перелому головки правої малогомілкової кістки, часткового розриву передньої та задньої хрестоподібних зв`язок лівого колінного суглобу, накопичення крові в лівому колінному суглобі, саден обох колінних суглобів, крововиливу правого гомілково-ступневого суглобу, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я;
- рани правої тім`яної ділянки голови, що за своїми ознаками відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
- саден правої скроневої ділянки голови, правої лобно-скроневої ділянки голови, правого передпліччя, правої кисті в проекції 2-го п`ясно-фалангового суглобу шкіри, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Своїми діями ОСОБА_8 порушив вимоги підпункту «б» п. 2.3. та п. 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, зміст яких полягає у наступному:
- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
- п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Вищевикладене порушення ОСОБА_8 вимог Правил дорожнього руху перебуває у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .
Винність ОСОБА_8 в скоєнні злочину підтверджується сукупністю зібраних та досліджених по справі доказів.
Показаннями самого обвинуваченого, який вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що дійсно у вищевказаний час він, керуючи автомобілем «ЗАЗ 110280» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Купріна зі сторони вул. Митрополита Шептицького в напрямку до пров. Купріна м. Хмельницького, проявив неуважність,наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 .
Вищевказані обставини дорожньо-транспортної пригоди підтвердив в суді потерпілий ОСОБА_4 ,а під час слідчого експерименту - розповів та показав яким чином ОСОБА_8 здійснив наїзд на нього.
Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, що відображено у відповідному протоколі від 18.10.2018 року, схемі та фототаблиці до протоколу від 18.10.2018 року, зафіксована ділянка проїзної частини, нерегульований пішохідний перехід, де стався наїзд на пішохода, сліди гальмування, механічні пошкодження транспортного засобу «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 (пошкодження лобового скла, деформація декоративної кришки), слід рідини бурого кольору на проїзній частині.
Дана дорожньо-транспортна пригода була зафіксована камерою відео спостереження «Глазок» під назвою «Продуктовий ринок» у розділі «Дубово», після розкадрування якого, чітко проглядається як на чоловіка пішохода, який перебуває на лівій стороні вулиці Купріна та починає рух по нерегульованому пішохідному переході відбувається наїзд автомобілем, який рухається по вулиці Купріна зі сторони вулиці Митрополита Шептицького в напрямку до провулку Купріна по смузі руху свого напрямку руху.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №953 від 09.11.2018 року у ОСОБА_4 станом на 18.10.2018 року виявлено тілесні ушкодження у вигляді: перелому проксимальних епіметафізів великогомілкових кісток лівої та правої гомілок, перелому головки правої малогомілкової кістки, часткового розриву передньої та задньої хрестоподібних зв`язок лівого колінного суглобу, накопичення крові в лівому колінному суглобі, саден обох колінних суглобів, крововиливу правого гомілково-ступневого суглобу, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; рани правої тім`яної ділянки голови, що за своїми ознаками відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; саден правої скроневої ділянки голови, правої лобно-скроневої ділянки голови, правого передпліччя, правої кисті в проекції 2-го п`ясно-фалангового суглобу шкіри, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження могли утворитись як від ударів тупими твердими предметами, яким могли бути виступаючі зовнішні конструкційні частини автомобіля, так і при падінні потерпілого та ударі об тверде дорожнє покриття, не виключено при ДТП, яка мала місце 18.10.2018 року.
За висновком інженерно-технічної експертизи №10.1-0085:19 від 13.03.2019 року в заданій дорожній ситуації водій ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України, виконуючи вимоги якого він мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 , який рухався по нерегульованому пішохідному переходу.
Покази водія ОСОБА_8 в частині розташування його автомобіля «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 в момент застосування ним екстреного гальмування на відстані 1 м від лінії руху пішохода, враховуючи розміщення слідів гальмування на проїзній частині вул.. Купріна є неспроможними з технічної точки зору.
Під час проведення слідчого експерименту 20.02.2019 року, поняті ОСОБА_9 та ОСОБА_10 із водійського місця автомобіля на відстані 25,08 м від умовного місця наїзду по лінії руху пішохода та відстані 1,95 м від обох правих коліс до правого краю проїзної частини вул..Купріна, вказали, що чітко бачать людину на проїзній частині та можуть розпізнати її за характерними ознаками. При цьому, вказали, що ближнє світло не перешкоджає оглядовості пішохода на проїзній частині.
З`ясувавши усі обставини даного кримінального провадження, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що безпосередньою причиною даної дорожньо-транспортної пригоди, наслідком якої є спричинення ОСОБА_4 середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, являлось порушення водієм ОСОБА_8 пункту 18.1 Правил дорожнього руху України.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Таким чином, суд находить вину обвинуваченого доказаною повністю, та він повинен нести відповідальність згідно вимог закону.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують йому покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.
За таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі, з визначенням іспитового строку.
Враховуючи, що ОСОБА_8 є єдиним годувальником в сім`ї, має на утриманні сина інваліда І групи, а джерелом його доходу являється діяльність пов`язана з керуванням транспортними засобами, позицію потерпілого в судовому засіданні, який просить не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами, суд вважає за можливе додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами йому не призначати.
Саме таке покарання є необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.
Обвинувачений попередньо ув`язненим у даному кримінальному провадженні не був. Запобіжний захід відносно нього не обирався і учасники судового провадження клопотання про обрання такого не заявили.
Документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової інженерно-технічної експертизи в сумі 1144 грн. 00 коп., судової комп`ютерної техніки та програмних продуктів в сумі 429 грн. 00 коп., а разом 1573 грн. 00 коп. у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.
Під час судового засідання цивільний позивач ОСОБА_4 подав заяву, в якій просив залишити цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди без розгляду.
Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.
Так, цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди слід залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди, завданої злочином підлягає частковому задоволенню.
Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд також враховує положення Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 р., зокрема п. 4, який встановлює, що відповідно до ст.137 ЦПК(1502-06) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, а також п. 9 вказаної Постанови, згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Отже, розмір заподіяної позивачу моральної шкоди, суд визначає з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, який у зв`язку з даною подією переніс стрес, вимушений був змінювати звичайний спосіб життя, докладати додаткових зусиль для його організації. Крім того, ОСОБА_4 отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, переніс фізичний біль, проходив тривалий курс лікування, та продовжує лікуватись до цього часу, відчуває фізичний біль та незручності від отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди травм.
Оцінивши ступінь перенесених потерпілим страждань та незручностей, суд з врахуванням принципів розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір заподіяної йому моральної шкоди в 50 000 грн.
Відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Провадження в частині цивільного позову цивільного позивача ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди, завданої злочином.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 1573 (одна тисяча п`ятсот сімдесят три) грн. 00 коп. документально підтверджених витрат на залучення експерта.
Арешт на майно - автомобіль марки "ЗАЗ " д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_8 , накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 22.10.2018 року, після набрання вироком законної сили - скасувати.
- автомобіль марки "ЗАЗ" д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається на спец майданчику ХФ ДП МВСУ «Інформ-Ресурси» - повернути власнику за належністю;
- диск CD-R «VS» із відеозаписом ДТП, яка сталась 18.10.2018 року залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Хмельницького
міськрайонного суду ОСОБА_1