Справа № 944/2823/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/677/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 944/2823/20, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 23 червня 2020 року, за участі

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

встановила:
цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Розтоки Рахівського району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 календарних днів, тобто до 19 серпня 2020 року включно.
Строк дії ухвали рахується з 21 червня 2020 року.
Визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160,00 грн.

У разі внесення застави, на ОСОБА_7 покладено процесуальні обов`язки.

На дану ухвалу захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги те, що матеріальна шкода відсутня, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, злочин не пов`язаний із посяганням на життя та здоров`я особи. Підозрюваний розуміє відповідальність за порушення покладеного на нього зобов`язання.
Жодний ризик, передбачений статтею 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений. Підозрюваному ОСОБА_7 не має сенсу переховуватись від органів слідства, оскільки останній розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання санкції у вигляді позбавлення волі.
Всупереч твердженням, наведених в ухвалі слідчого судді, зазначає, що ОСОБА_7 не може впливати на інших підозрюваних, зокрема на ОСОБА_10 . Підозрюваному не має сенсу впливати на свідків, оскільки він вже надав органам досудового розслідування показання.
Крім того, до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри та необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.
Виходячи із зазначеного та оцінюючи в сукупності обставини вчиненого правопорушення, вважає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, та вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстким.
Враховуючи наведене, на думку апелянта, оскаржувана ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та виступ захисника ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_8 , яка заперечила такі та просила залишити ухвалу слідчого судді без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_7 раніше не судимий, однак підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Ухвала слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави постановлена з дотриманням вимог ст.ст.177, 178 КПК України.
З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду даного клопотання слідчий суддя вірно встановив, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а також вірно врахував наявність обставин, передбачених ст.183 КПК України, дані про особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, наявність ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Згідно довідки про судимість, ОСОБА_7 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, 19.11.2019 Богородчанським ВП ГУ НП у Івано-Франківській області оголошений у розшук та був затриманий 26.12.2019, що також вказує на можливість переховування від органу досудового розслідування та суду.
Поряд з цим встановлено, що ОСОБА_7 перебуває у товариських відносинах з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , що свідчить про наявність ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь.
Окрім того, ОСОБА_7 матиме реальну можливість вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки не має засобів для існування, не працює, хоч і є особою працездатного віку, не має стійких соціальних зв`язків, займається жебрацтвом, що підтверджується показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 .
Досудовим розслідуванням не встановлено місцезнаходження предметів кримінального правопорушення, а саме викрадених грошових коштів, що вказує на можливість ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Наведені в апеляційній скарзі дані, що характеризують підозрюваного ОСОБА_7 , враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу та не спростовують наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Колегія суддів не бере до уваги покликання апелянта на те, що ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою є необґрунтованою, вважає такі надуманими та безпідставними. При цьому не встановлено факту допущення слідчим суддею істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування ухвали.
Визначаючи розмір застави в сумі 168 160,00 грн., слідчий суддя, на думку колегії суддів, обґрунтовано виходив з того, що саме такий розмір буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, обґрунтувавши виключність даного випадку.
Також колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що з врахуванням особи підозрюваного ОСОБА_7 , більш м`який запобіжний захід чи менший розмір застави не забезпечить належної його поведінки.
З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено, а тому така до задоволення не підлягає.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 23 червня 2020 року якою до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4