ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/964/20 Справа № 176/32/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 січня 2020 року щодо ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
За участю сторін:
прокурора ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 січня 2020 року спільне подання начальника Державної установи Жовтоводська виправна колонія (№26) та голови спостережної комісії Жовтоводської міської ради про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 задоволено, звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 16.06.2017 року у виді позбавлення волі до 3 років 2 місяців, умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 1 день.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що засуджений ОСОБА_7 дійсно відбув 2/3 частини строку призначеного йому покарання, за сумлінну поведінку та ставлення до праці на виробництві установи має шість заохочень від адміністрації та позитивну поведінку протягом всього строку відбування покарання, його відношення до праці підтверджується довідкою Державної установи Жовтоводська виправна колонія №26 від 19.12.2019 року, тому на думку суду, вказані обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в застосуванні до засудженого ОСОБА_7 ст. 81 КК України.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що за весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 має шість заохочень за ставлення до робіт з благоустрою установи, проте, благоустрій установи це не право засудженого, а обов`язок, в зв`язку з цим, прокурор вважає, що заохочення надано формально, за виконання обов`язків, покладених на засудженого чинним законодавством.
Крім того прокурор зазначає, що суд першої інстанції не врахував характеристику засудженого ОСОБА_7 , якого засуджено за вчинення умисного тяжкого, корисливого злочину.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, засудженого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув подання установи, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення, а тому може бути звільнений умовно-достроково.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як вбачаться із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 16.06.2017 року за ч. 3 ст.185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі (а.с. 5).
Як встановив суд першої інстанції, виходячи з даних характеристики ОСОБА_7 , останній з 06.03.2018 року відбуває покарання в Державній установі Жовтоводська виправна колонія (№26), за період відбування покарання в зазначеній установі характеризується позитивно. Має 6 заохочень від 31.07.2018 року, 27.12.2018 року, 09.04.2019 року, 22.07.2019 року, 08.10.2019 року, 26.12.2019 року, стягнень не має. Задіяний в господарській обслузі установи кухарем їдальні установи, також виконує двогодинні роботи згідно ч. 5 ст. 118 КВК України. До суспільно-корисної праці відноситься відповідально, поставленні завдання виконує вчасно та якісно, додаткового нагляду з боку адміністрації не потребує. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу Підготовка до звільнення. Соціально-корисні зв`язки підтримує шляхом листування та побачень, отримує посилки. Провину в скоєному злочині визнає, намагається своїм відношенням до праці та робіт з благоустрою установи спокутувати свою вину за вчинений злочин. Виконавчих листів не має, що свідчить про те, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення.
Аналізуючи наведені обставини колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання установи про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , оскільки обставини провадження свідчать лише про наявність позитивних чинників, які дають змогу суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджений своєю поведінкою, яка розцінюється судом як позитивна, став на шлях виправлення та виховання, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і не находить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Доводи прокурора про те, що ОСОБА_7 засуджено за умисний тяжкий злочин, знаходять своє підтвердження, але вони не впливають на рішення суду і не містять достатніх даних для скасування ухвали суду першої інстанції про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , про що просить у своїй апеляційній скарзі прокурор.
Судом першої інстанції досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обґрунтованого рішення.
Також колегією суддів враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
Таким чином, колегія суддів вважає, що до ОСОБА_7 може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
З огляду на вищевикладене доводи прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції, а також не свідчать про недоведення засудженим свого виправлення та про відсутність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи колегія суддів розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою, і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 січня 2020 року щодо ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: