Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/352/15-к
Провадження № 1-в/490/73/2020
У Х В А Л А

02 березня 2020 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

представника органу виконання покарання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому у засіданні в залі суду в місті Миколаєві подання начальника Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області про звільнення від відбування покарання у вигляді громадських робіт строком на 80 годин, призначеного вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 24 вересня 2015 року

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Добра Криниця Баштанського району Миколаївської області, є українкою, громадянином України

в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. 11 грудня 2019 року начальник Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області звернувся до суду із поданням, у якому просив про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 24 вересня 2015 року у вигляді громадських робіт.

В обґрунтування послався про те, що строк виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_6 сплинув.

2. Під час судового розгляду подання представник органу виконання покарань подання підтримала.

При цьому вона звернула увагу суду на те, що орган виконання покарань звертався до Центрального ВП ГУ НП України в Миколаївській області та Миколаївської місцевої прокуратури № 1 із відповідними заявами про вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченому частиною 2 статті 389 Кримінального Кодексу України (ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт), проте провадження у справі неодноразово закривалось, востаннє було закрите 28 вересня 2019 року в зв`язку із тим, що умислу на ухилення від покарання в діях ОСОБА_6 компетентні органи не вбачають.

Спираючись про таке, представник органу виконання покарань наполягала на задоволенні подання.

Представник органу виконання покарання також підтвердив, що обвинувачена навіть після винесення судом попередньої ухвали перебувала у розшуку; до того ж, отримавши направлення на виправні роботи, до виконання робіт не приступила.

3. Прокурор у суді вважала подання таким, що підлягає задоволенню, спираючись про те, що складу злочину, передбаченого частиною 2 статті 389 Кримінального Кодексу України, в діях ОСОБА_6 не встановлено.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

4. ОСОБА_6 є засудженою вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 24 вересня 2015 року за частиною 2 статті 15 - частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України до 80 годин громадських робіт.

5. 26 жовтня 2017 року начальник Центрального районного сектору Миколаївського міського відділу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції надіслав до суду заяву, у якій просив про звільнення її відбування покарання в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Проте, ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 19 грудня 2017 року у задоволенні цього клопотання було відмовлено.

Суд, зокрема, встановив, що станом на момент винесення ухвали обвинувачена від виконання покарання ухилялась, отже - підстави вважати наявними умови для її звільнення від покарання є відсутніми.

6. Матеріали особової справи ОСОБА_6 доводять, що протягом періоду до 03 липня 2018 року ОСОБА_6 перебувала у розшуку, при цьому - оголошувалась у розшук двічі; 03 липня 2018 року отримала направлення для відбуття призначеного вироком суду покарання, але до виконання покарання не приступила, знов почала уникати органів виконання покарань.

7. Матеріали справи також свідчать, що 28 вересня 2019 року кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 389 Кримінального Кодексу України, було закрите за відсутності в її діях складу злочину.

Положення закону, яким керувався суд при постановленні ухвали.

8. Відповідно до статті 80 Кримінального Кодексу України

"Особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:
1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі" /частина 1/.

"Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються" /частина 3/.

9. Частина 2 статті 389 Кримінального Кодексу України передбачає кримінальну відповідальність за навмисне ухилення засудженого від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

10. Наведені фактичні обставини кримінального провадження доводять, що ОСОБА_6 , будучи освіченою про наявність в неї обов`язку щодо відбуття покарання у вигляді громадських робіт, місце свого перебування приховує, від явки до органу виконання покарання ухиляється, до виконання громадських робіт, не зважаючи на наявність відповідних направлень, не приступає.
Таке доводить, що до теперішнього часу обвинувачена від відбуття покарання ухиляється.

11. Отже, перебіг строку давності виконання цього вироку розпочнеться після того, як засуджена з`явиться для відбуття покарання.

12. Посилання органу пробації та прокурора про те, що органи досудового розслідування не знайшли підстав для притягнення її до кримінальної відповідальності, не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення.

Так, поняття "ухилення від відбуття покарання", застосоване у статті 80 Кримінального Кодексу України, за своїм обсягом є більш ширшим за поняття "ухилення від відбуття покарання", використане у статті 389 цього Кодексу, адже підстави відповідальності за статтею 389 КК України не охоплюють деякі випадки ухилення від покарання та полягають у вчиненні органом виконання покарань додаткових дій.

Отже, передбачені законом підстави у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись п. 14 статті 537, ст 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В

У задоволенні подання начальника Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у вигляді громадських робіт строком на 80 годин, призначеного вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 24 вересня 2015 року - відмовити.
Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів..

СУДДЯ = ОСОБА_8 =