Дата документу 04.03.2020 Справа № 554/1822/20
Провадження № 1-кс/554/3076/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
розглянувши клопотання слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000261 від 26.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України про арешт майна -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне, 21.01.2020 року близько10:00 год. невідома особа перебуваючи за адресою м. Полтава вул. Новий Базар 34, діючи таємно, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «Huavei P smart» належний гр. ОСОБА_3 .

За вказаним фактом СВ Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000261 зареєстровано кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України.

02.03.2020 року у ході проведеного огляду місця події в ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено, добровільно виданий нею мобільний телефон марки «Huavei P smart», в корпусі синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті протиправним шляхом.

02.03.2020 року мобільний телефон марки марки «Huavei P smart», в корпусі синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 було визнано речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Враховуючи, що мобільний телефон марки «Huavei P smart», в корпусі синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ., являється предметом злочину, а також з метою попередження його знищення, приховання та інших дій, відповідно до ч.1, ч.7 ст. 237 КПК України в ході проведеного огляду, вінбув вилучений.
Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Володілець майна в судове засідання не з`явився.
Клопотання розглянуто за відсутності володільця майна.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотанняслідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 задовольнити
Накласти арешт на вилучений в ході огляду місця події від 02.03.2020 - мобільний телефон марки «Huavei P smart», в корпусі синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .для подальшого зберігання в камері речових доказів СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1