Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/310/2019 Справа № 641/8870/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0002629 від 07.11.2018 р. за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого: - 01.04.2014 року Харківським районним судом Харківського області за ч. 1 ст. 205 КК України до штрафу в розмірі 17000 грн. Штраф не сплачений,-
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 03.11.2018 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, знаходячись в кімнаті квартири АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, стоячи навпроти ОСОБА_3 , завдав їй один удар кулаком правої руки в область лівого ока, від якого потерпіла втратила рівновагу та впала на підлогу на лівий бік. Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , стоячи напроти ОСОБА_3 , стрибнув двома ногами на передпліччя правої руки потерпілої. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_3 закриту тупу травму правого передпліччя у вигляді косого перелому променевої та ліктьової кісток на рівні середньої третини диафізу зі зміщенням кісткових уламків, що належить до середньої тяжкості тілесного ушкодження. Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, 03.11.2018, року з мотивів особистих неприязних стосунків, що виникли під час конфлікту, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_3 один удар кулаком правої руки в область лівого ока і стрибнув двома ногами на передпліччя правої руки, спричинивши останній середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, заперечував частково, при цьому пояснив, що потерпіла ОСОБА_3 прийшла на день народження його цивільної дружини ОСОБА_7 зі своїм чоловіком ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , на святі ще були ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . В ході святкування дня народження вони компанією вживали спиртні напої та в цей час між потерпілою ОСОБА_3 та ОСОБА_11 виник конфлікт, оскільки ОСОБА_12 приревнувала свого чоловіка до ОСОБА_13 . В цей час він перебував на кухні та почув як ОСОБА_13 кличе на допомогу. Вказав, що не бив потерпілу, під час, коли вона падала зі стулу, на якому сиділа, схопилась за ніжку столу, яку відломила, звідти все впало на підлогу, після чого він вибив ніжку столу з її рук, вдаривши по ній своєю ногою, у зв`язку з чим, потерпіла отримала травму руки, зломавши її. Наполягав, що вдарив саме по ніжці столу, яка знаходилась в руках потерпілої, своєю ногою. Вказав, що ножка столу лежала у ОСОБА_14 на руці та він наступив на ножку своєю ногою, стрибнувши один раз. Зазначив, що ОСОБА_15 не бив в око. Перебував в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, вказав, що матеріальну шкоду потерпілій не відшкодував, оскільки не працює, заробляє на життя тимчасовими заробітками. Просив пробачення у потерпілої, на даний час конфлікту між ними не має.
В подальшому обвинувачений в судовому засіданні свої показання змінив, вказав, що провину визнає в повному обсязі, але надав покази, з яких вбачається, що ним оспорюються фактичні обставини справи. Так, пояснив, що він та потерпіла є гарними знайомими. Потерпіла прийшла на день народження до його цивільної дружини зі своїм чоловіком. Між потерпілою та ОСОБА_11 виник конфлікт. ОСОБА_3 почала падати зі стулу, схопилась за ніжку столу з лівого боку, яка впала на її руку, після чого він наступив на неї, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вказав, що будь-яких інших ушкоджень не завдавав потерпілій, в око не бив, на обличчі потерпілої не було будь-яких ушкоджень, допомогу їй не оказував. Після чого, чоловік ОСОБА_14 підняв її та приїхали співробітники поліції. Зазначив, що не стрибав двома ногами на руці, а наступив однією ногою.
Незважаючи, на часткове визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, винуватість останнього повністю доводиться нижченаведеними, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:
-потерпіла ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що 03.11.2018 року о 16 годині 30 хвилин, вона із чоловіком ОСОБА_17 прийшла на день народження до дружини обвинуваченого ОСОБА_18 , де знаходились ще ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Під час святкування вони пили спиртні напої. Раніше у неї з ОСОБА_19 був конфлікт, який на той час було вичерпано. Близько 19-30 між ОСОБА_20 та ОСОБА_21 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_22 його вдарив. Вона заступилась за чоловіка та ОСОБА_22 вдарив і її в око, в результаті чого у неї був синець під оком, та вона впала на лівий бік, можливо в цей час стіл зломався та впав. Потім ОСОБА_22 стрибнув на праву руку, від чого вона втратила свідомість, отримавши больовий шок. 04.11.2018 року вона звернулась до травмпункту та 13.11.2018 року їй зробили операцію. Після чого вона звернулась до поліції із заявою, після чого обвинувачений сказав, що усвідомлює свою провину та просив надати час для виплати шкоди, зобов`язався виплатити 30 000 грн. Вказала, що рука в неї болить до теперішнього часу, вона є «правшею», тому зламана права рука не дає їй змоги жити повноцінним життям, яким вона жила до травми. Просила визначити обвинуваченому покарання на розсуд суду;
-даними протоколу слідчого експерименту з ілюстративною таблицею до нього, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_3 (а.с.60-64), згідно яких, потерпіла розповіла та показала обставини та спосіб нанесення тілесних ушкоджень, при цьому пояснила, що 03.11.2018 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, в ході конфлікту з ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , останній завдав їй один удар кулаком правої руки в обличчя в область лівого ока, від чого вона, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не втримала рівновагу та впала та лівий бік, при цьому її права рука знаходилась перед нею на підлозі, трохи зігнута в лікті. Далі ОСОБА_4 , двома ногами стрибнув їй всією вагою тіла на праву руку в області передпліччя, від чого вона втратила свідомість. Після цього потерпіла за допомогою статиста показала, пояснила, розмістила напроти себе статиста на відстані витягнутої руки, в силу того, що права рука в шині після операції та рухати нею не може - кулак лівої руки переставила до області лівого ока статиста й пояснила, що таким чином, ОСОБА_23 завдав їй одного удару кулаком правої руки в область лівого ока, від якого вона втратила рівновагу та впала на підлогу на лівий бік, підлога рівна, дерев`яна дошка, однак правою рукою після операції рухати не могла, тому удар відобразила лівою рукою. Далі потерпіла розмістила статиста лежачи на підлозі на лівому боці, праву руку розмістила перед статистом, трохи зігнуту в ліктевому суглобі, кисть на підлозі та пояснила, що в такому положенні перебувала коли впала на підлогу в зазначеному місці. Далі потерпіла розмістила на підлозі паралельно передпліччю правої руки статиста дерев`яний брусок, стала на нього двома ногами, відповідно напроти передпліччя правої руки статиста, лівою рукою вказала на передпліччя правої руки статиста та пояснила, що ОСОБА_4 двома ногами стрибнув їй на передпліччя правої руки, від якого вона відчула різкий біль та втратила свідомість;
-свідок ОСОБА_17 пояснив, що 03.11.2018 року, разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 перебував на святкуванні дня народження цивільної дружини ОСОБА_4 , випивали спиртні напої, потім ОСОБА_24 вдарив його в обличчя кулаком. Зазначив, що ОСОБА_22 після того як вип`є спиртне, починає поводитись агресивно, конфліктує, після чого вибачається, каже, що не пам`ятає події. Вказав, що ОСОБА_12 почала заступатись за нього словесно, але ОСОБА_22 вдарив і її в обличчя кулаком, від чого вона впала на стол, втративши свідомість, та зломала ніжку столу, після чого впала на підлогу та в цей час на руку ОСОБА_14 стрибнув ОСОБА_22 двома ногами. ОСОБА_13 почала приводити до тями ОСОБА_15 , після чого вони пішли. ОСОБА_22 перебував в стані алкогольного сп`яніння. На лікування було витрачено 30 000 грн., ОСОБА_4 просив відстрочити цю суму, оскільки не працює;
-даними протоколу слідчого експерименту з ілюстративною таблицею до нього, проведеного за участю свідка ОСОБА_8 (а.с.55-59), згідно яких, свідок розповів та показав обставини та спосіб нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 , при цьому пояснив, що 03.11.2018 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході конфлікту між потерпілою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останній завдав потерпілій тілесні ушкодження , а саме спочатку один удар кулаком правої руки в область лівого ока, від чого вона впала на підлогу на лівий бік та після цього ОСОБА_4 стрибнув всією вагою тіла, двома ногами на передпліччя правої руки потерпілої, від чого вона втратила свідомість. Після цього, ОСОБА_8 за допомогою статиста, показав, яким чином наніс ОСОБА_4 один удар ОСОБА_3 в область лівого ока. Потім ОСОБА_8 розмістив статиста на підлозі на лівому боці, праву руку розмістив перед статистом., трохи зігнуту в ліктевому суглобі, кисть руки на підлозі та пояснив, що після удару в обличчя потерпіла впала на підлогу та перебувала в такому положенні. Далі ОСОБА_8 розмістив на підлозі паралельно передпліччя правої руки статиста дерев`яний брусок, став на нього двома ногами, відповідно напроти передпліччя правої руки статиста, правою рукою вказав на передпліччя правої руки статиста та пояснив, що у зазначене місце, на передпліччя правої руки, ОСОБА_4 стрибнув двома ногами на потерпілу. Як він це показав на дерев`яному бруску, щоб не наступити на руку статиста, після чого потерпіла втратила свідомість;
-даними висновків судово-медичних експертиз № 09-3748/18 від 29.11.2018 року, № 09-3792/18 від 30.11.2018 року (а.с.88-90, а.с. 91-93), з урахуванням «Висновку експерта» № 09-3748/18 від 28.11.2018 року у ОСОБА_3 мали місце наступні тілесні ушкодження: Згідно наданої медичної документації (медичної карти стаціонарного хворого № 16829/1834 із МКБЛ№ 17) ОСОБА_3 були спричинені наступні тілесні ушкодження- закрита тупа травма правого передпліччя у вигляді косого перелому променевої та ліктьової кісток на рівні середньої третини диафізу зі зміщенням кісткових уламків. Ця травма утворилась в результаті ударної травматичної дії тупих твердих предметів з місцем прикладання сили в ділянку проекції перелому (правого передпліччя). Вищезазначені ушкодження могли утворитись в строк не пізніше дати звернення в лікувальний заклад, де і були виявлені дані тілесні ушкодження (дата огляду в лікувальному закладі 04.11.2018). Згідно наданої медичної документації ОСОБА_3 15.11.2018 року була проведена операція: відкрита репозиція перелому середньої третини обох кісток правого передпліччя, МОС пластинами. За ступенем тяжкості: закрита тупа травма правого передпліччя у вигляді косого перелому променевої та ліктьової кісток на рівні середньої третини диафізу зі зміщенням кісткових уламків не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень Середнього ступеня тяжкості. Індивідуальні особливості травмуючої поверхні в місцях ушкоджень не відобразились, тому судити про конкретне знаряддя травми не є можливим. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, які були виявлені на тілі ОСОБА_3 , а саме закрита тупа травма правого передпліччя у вигляді косого перелому променевої та ліктьової кісток на рівні середньої третини диафізу зі зміщенням кісткових уламків ця травма не могла утворитись при умові падіння ОСОБА_3 з висоти власного зросту на рівну, тверду дерев`яну поверхню (підлогу)з первинним контактом о тверду поверхню лівою поверхнею тулуба. 2,3,4. Показання потерпілої ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дані ними при провелденні слідчого експерименту від 28.11.2018, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізма утворення встановлених у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, а саме закритої тупої травми правого передпліччя у вигляді косого перелому променевої та ліктьової кісток на рівні середньої третини диафізу зі зміщенням кісткових уламків. Що ж стосується показів потерпілої ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 даних ними при проведенні слідчого експерименту від 28.11.2018 про факт травматизації в ділянку лівого ока, то відповісти на це запитання не є можливим, в зв`язку з тим, що на обличчі ОСОБА_3 наявних тілесних ушкоджень виявлено не було (згідно наданої медичної документації).
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі відомості про факти, які підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_7 , наданих нею в судовому засіданні, так свідок пояснила, що 03.11.2018 року вони компанією з ОСОБА_25 , ОСОБА_11 знаходились у неї вдома та святкували день народження. Юлія приревнувала ОСОБА_26 до свого чоловіка та між ними виник конфлікт, в цей час вона перебувала в кухні та почула як ОСОБА_13 кличе на допомогу. Першим в кімнату забік ОСОБА_24 , потім вона та сіла за стіл. ОСОБА_27 почала падати та схопилась за ніжку стола й відломала її. Лежала поряд зі столом з ніжкою від столу в руках, по якій ОСОБА_22 вдарив ногою. ОСОБА_28 почав захищати ОСОБА_15 , за що отримав від ОСОБА_22 в око. ОСОБА_27 викликала співробітників поліції В той час вона не казала, що має будь-які тілесні ушкодження. Вказала, що під час сварки ОСОБА_3 з ОСОБА_19 , ОСОБА_12 зломала палець останній, проте дану бійку вона не бачила чула лише крики. Наголосила, що ОСОБА_22 не бив у око ОСОБА_29 . Вказала, що не перечитувала показання, які надавала під час досудового розслідування. Не пам`ятає, що розказувала під час слідчого експерименту. Не оскаржувала дії слідчого.
Проте, під час слідчого експерименту(а.с.76-80), нею зазначалось, що 03.11.2018 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході конфлікту між потерпілою ОСОБА_3 та її співмешканцем ОСОБА_4 останній завдав потерпілій один удар кулаком правої руки в область правого ока, від якого потерпіла впала на підлогу на лівий бік. При цьому її права рука була перед нею, на підлозі, а ОСОБА_4 двома ногами стрибнув всією вагою тіла на передпліччя правої руки потерпілої, від чого вона втратила свідомість. Після цього, ОСОБА_7 розмістила напроти себе статиста на відстані витягнутої руки, кулак своєї правої руки приставила до області лівого ока статиста та пояснила, що таким чином ОСОБА_4 завдав один удар кулаком правої руки в область лівого ока потерпілої. Потім, свідок розмістила статиста лежачи на підлозі на лівому боці, праву руку розмістила перед статистом трохи зігнуту в ліктевому суглобі кисть руки на підлозі та пояснила, що після удару в обличчя потерпіла таким чином впала на підлогу та перебувала в такому положенні. Далі свідок розмістила на підлозі паралельно передпліччю правої руки статиста дерев`яний брусок, стала на нього двома ногами, відповідно напроти передпліччя правої руки статиста та пояснила , що ОСОБА_4 двома ногами стрибнув потерплій на передпліччя правої руки, як вона відобразила за допомогою статиста дерев`яного бруска, щоб не наступити на руку статиста, після чого потерпіла втратила свідомість.
Таким чином, враховуючи суперечності в показаннях даного свідка під час досудового розслідування та, наданих нею в судовому засіданні - суд її показання оцінює критично та не приймає до уваги, оскільки вони є нестабільними та суперечать іншим обставинам справи.
Суд критично оцінює показання обвинуваченого в частині невизнання провини.
Так, згідно протоколу слідчого експерименту з ілюстративною таблицею до нього, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_4 (а.с.65-69), обвинувачений розповів та показав обставини та спосіб нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 , при цьому пояснив, що 03.11.2018 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин в ході конфлікту з ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , він завдав останній тілесні ушкодження. Після цього, ОСОБА_4 розмістив напроти себе статиста, кулаком своєї правої руки направив до лівого ока статиста й пояснив, що таким чином він завдав один удар потерпілій в зазначене місце. Після цього, потерпіла впала на підлогу на лівий бік. Далі ОСОБА_4 на підлозі розмістив статиста в лежачому положенні на лівому боці, праву руку розмістив кистю на підлозі перед статистом трохи зігнуту в ліктевому суглобі та пояснив, що в такому положенні перебувала потерпіла після падіння. Потім ОСОБА_4 паралельно до лівого передпліччя статиста розмістив на підлозі дерев`яний брусок, ставна нього двома ногами, відповідно напроти передпліччя, право рукою вказав на передпліччя правої руки статиста й пояснив, що таким чином він стрибнув двома ногами та праве передпліччя потерпілої, від чого вона втратила свідомість.
Таким чином, суд критично ставиться до показань обвинуваченого, що були дані в судовому засіданні в тій частині, що він не спричиняв тілесних ушкоджень потерпілій, оскільки обвинувачений під час досудового розслідування в ході проведення слідчого експерименту детально показав та розказав про обставини вчиненого ним злочину. Покази обвинуваченого в тій частині, що протокол слідчого експерименту він підписав не прочитавши, судом оцінюються критично, оскільки будь-які перешкоди щодо ознайомлення обвинуваченого з відповідним протоколом були відсутні, дана процесуальна дія проводилась в присутності понятих, проводилась фотозйомка, будь-які зауваження до протоколу відсутні. Під час судового провадження обвинувачений змінював свою позицію щодо фактичних обставин справи, тому ці його дії суд розцінює як спробу уникнути відповідальності за скоєний злочин та вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).
З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження тобто умисне ушкодження яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, судом не виявлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує фактичні обставини вчиненого злочину, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та обтяжуючі покарання обставини, а також бере до уваги, що обвинувачений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має захворювання сахарного діабету, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, раніше судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, штраф не сплачений. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, відносяться до категорії середньої тяжкості злочинів.
За таких обставин, суд дійшов висновку, щодо необхідності призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, що буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинам), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, в зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 після постановлення вироку Харківського районного суду Харківської області від 01.04.2014 року, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд при призначенні покарання застосовує ст. 71 КК України й до призначеного покарання повністю приєднує не відбуту частину покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 01.04.2014 року у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень, та остаточно призначає ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки та штрафу в розмірі 17000 гривень, які, в силу вимог ч.3 ст.72 КК України, підлягають самостійному виконанню.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати, цивільний позов відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на ДВА роки.
За сукупністю вироків, відповідно до ст. 71 КК України, до призначеного покарання, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Харківського районного суду Харківської області від 01.04.2014 року у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк ДВА роки та штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., які, в силу вимог ч.3 ст.72 КК України, підлягають самостійному виконанню.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту фактичного його затримання.
Речовий доказ: виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 16829 КНП ХМКБЛ № 17 від 19.11.2018 року; довідка 10978 КНП ХМКБЛ № 17 від 04.11.2018; один рентген знімок № 22351 КНП ХМКБЛ № 17 від 11.11.2018; один рентген знімок № 22813 КНП ХМКБЛ № 17 від 16.11.2018; один рентген знімок № 21785 КНП ХМКБЛ № 17 від 04.11.2018; медична карта стаціонарного хворого № 16829 на ім`я ОСОБА_3 , що знаходяться в кримінальному провадженні № 0002629 повернути потерпілій ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1