ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/126/19 Номер провадження 11-сс/814/373/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції з Лохвицьким районним судом Полтавської області, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 13 травня 2019 року,

в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою, в рамках кримінального провадження № 0000008 відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Лохвиця, мешкає: АДРЕСА_1 , не одруженого, неповнолітніх дітей не має, з середньою освітою раніше судимого,-

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 в нічний час доби (з 22.00 годин до 07.00 годин) строком на 60 днів, до 11 липня 2019 включно.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язок прибувати до слідчого, прокурора та суду; не залишати місце постійного проживання в нічний час; повідомляти про зміну свого місця проживання.
Відповідно до ухвали слідчий звернувся з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , який підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, а також, незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
12.03.2019 року о 15 годині 26 хвилин, у порядку ст. 208 КПК України затриманий ОСОБА_7 .
Цього ж дня, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вище наведених кримінальних правопорушеннях.
23.03.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд врахував вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, врахував ступінь тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , вагомість наявних доказів вчинення ним цього злочину, міру покарання у разі визнання його винуватості у вчинені злочину, факт того, що він має ряд тяжких захворювань, а саме туберкульоз, ВІЛ інфекцію, переніс операцію на серці, має необхідність у прийомі медичних препаратів та дійшов висновку про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби відносно підозрюваного.
Окрім того, слідчий суддя вважає не доведеним наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, можливості незаконного впливу на свідків, продовжувати кримінальне правопорушення в якому підозрюється та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Однак, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби вважає слушним, оскільки даний запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.06.2019 включно.

Вказує, що слідчий суддя не мотивував недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, слідчий суддя не повній мірі врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, які вчинені підозрюваним у період іспитового строку, оскільки 30.10.2018 засуджений до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі та на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Також, як повідомив в судовому засіданні ОСОБА_7 є наркозалежною особою, а тому це провокує його на вчинення нових злочинів, оскільки офіційного джерела доходів підозрюваний не має, за винятком тих доходів, які отримані у результаті незаконного збуту наркотичних засобів.

Факт наявності у підозрюваного тяжких захворювань та необхідність прийому медичних препаратів не перешкоджає йому вживати наркотичні засоби протягом тривалого періоду часу, а також збувати їх з метою отримання прибутку.

Вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідний на даному етапі досудового розслідування кримінального провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_7 та захисника в його інтересах адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти її задоволення, дійшла наступного висновку.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження, висновки слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України є правильними і ніким не оспорюються.

Вирішуючи клопотання слідчого, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 178 КПК України врахував обставини, які підлягають з`ясуванню при обранні запобіжного заходу та дійшов правильного висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Згідно змісту ч.2 ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.
Окрім того, ОСОБА_7 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, проявляє належну процесуальну поведінку, з`являється на першу вимогу до слідчого та суду.
Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо недоведеності прокурором ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вони не підтверджені належними доказами, як в ході розгляду в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду.

Не заслуговують на увагу доводи апеляції прокурора про те, що висновки слідчого судді про відсутність ризиків є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та наявність підстав для застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді саме домашнього арешту та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 11 липня 2019р. слідчий суддя припустився помилки. Відповідно до постанови керівника Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_9 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 продовжено до 12 червня 2019р., тому строк дії ухвали не може перевищувати строку досудового розслідування та має закінчуватися 12 червня 2019р.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 13 травня 2019 року, якою обрано запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту без змін.

В порядку ст.404 КПК України, уточнити строк дії ухвали слідчого судді, визначивши кінцевим строком її дії 12 червня 2019 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3