ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1591/19 Справа № 174/977/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000355 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора області ОСОБА_8 на вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2019 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красноіванівка, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , освіта повна середня, не одруженого, не працюючого, дітей не має, раніше неодноразово судимого, останній раз,
- 07.11.2018 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки.
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання: за ч.2 ст. 185 КК України 2 роки та 6 місяців позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі; за ч.1 ст. 263 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком більш суворим за вироком Вільногірського міського судом Дніпропетровської області від 07.11.2018 року, остаточно призначено ОСОБА_7 за сукупністю злочинів покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 вирішено рахувати з 24 жовтня 2018 року, тобто з моменту його затримання в рамках даного кримінального провадження.
Зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув?язнення з 24.10.2018 року по день набрання вироком законної сили, в строк покарання, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог закону.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 3289,00 грн.
Цим вироком дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу; за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
За обставин, встановлених судом та викладених в мотивувальній частині вироку, ОСОБА_7 , 10.09.2018 року, в денний час доби, точний час встановити не вдалось можливим, знаходячись поблизу гаражного кооперативу «Сонячний», розташованого в м. Вільногірську Дніпропетровської області, на смітнику побачив на землі предмет схожий на пістолет, з пластиковою рукояткою та достовірно знаючи, що вказаний пістолет може відноситись до вогнепальної зброї, підняв його та сховав під куртку з метою подальшого носіння та зберігання для особистих потреб, чим діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, придбав самозарядний пістолет, який відноситься до коротко ствольної, гладко ствольної, вогнепальної зброї.
Після чого, у той же день, тобто 10.09.2018, в денний час доби, точний час встановити не вдалось можливим, ОСОБА_7 відніс вищевказаний пістолет до місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , де почав зберігати його, тобто таким чином без передбаченого законом дозволу переніс вказану вогнепальну зброю та без передбаченого законом дозволу почав зберігати.
21.09.2018 ОСОБА_7 , перебуваючи у себе вдома, за вищевказаною адресою поклав знайдений пістолет під светр, у який був одягнутий, та пішов у своїх справах по м. Вільногірську Дніпропетровської області.
У той же день, тобто 21.09.2018 о 13:35 годин ОСОБА_7 знаходячись на території Вільногірського міського автовокзалу, розташованого по вул. Промисловій в м. Вільногірську Дніпропетровської області, розпивав алкогольні напої, чим порушував норми адміністративного законодавства України, тоді з метою складення адміністративного протоколу згідно КУпАП, ОСОБА_7 було запропоновано проїхати до Вільногірського ВП ЖВП ГУ НП в Дніпропетровській області, розташованого по вул. Степовій, 8 в м. Вільногірську Дніпропетровської області та перед посадкою до службового автомобілю, в період часу з 13:40 годин до 14:10 годин, ОСОБА_7 в присутності двох понятих з під светра, в який він був одягнений дістав пістолет, який відноситься до коротко ствольної, гладкоствольної вогнепальної зброї, чорного кольору, який перероблений саморобним способом із газового (сигнального) пістолета моделі «MAUSER Mod.90», без номера, калібру 9мм. «Р.А. Knall» 9 виробництво Німеччини), шляхом видалення з каналу ствола захисних елементів, що перешкоджають проведенню пострілів кінетичним снарядом, який придатний до стрільби, та конструкція якого дозволяє здійснювати постріли способом роздільного заряджання з використанням в якості ініціюючого складу шумових патронів калібру 9 мм «Р.А. Knall», а в якості снаряда - куль сферичної форми діаметром до 7,2 мм, який ОСОБА_7 , діючи умисно, незаконно, придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.
Крім цього, ОСОБА_7 , 16.09.2018 близько 02:20 годин, знаходився біля гаражу № НОМЕР_1 розташованого на території гаражного кооперативу № 4 в м. Вільногірську Дніпропетровської області, який розташований по бульвару Миру біля будинку № 13 в м. Вільногірську Дніпропетровської області, де у останнього раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна з приміщення даного гаражу, яке належить ОСОБА_9 .
В той же день, тобто 16.09.2018 близько 02:30 годин ОСОБА_7 , продовжуючи знаходитись за вище указаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна впевнившись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, використовуючи фізичну силу за допомогою знайденого відрізка метало-пластикової труби та навичок відчинив гвинтовий замок, та за допомогою знайденого металевого кутника, використовуючи фізичну силу, відбив скобу воріт, на яку було замкнено ворота даного гаражу навісним замком, та проник у середину приміщення даного гаражу, звідки діючи таємно, повторно, умисно, з корисливих мотивів викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме: кутошліфувальну машинку «PROKRAFT», зеленого кольору, яка була у використанні, вартістю 617,97 грн., три металевих диски по бетону до вказаної кутошліфувальної машинки вартістю за 1 - 37,50 грн., загальною вартістю 112,50 зварювальний конвектор «KAIZER», жовтого кольору, зі штатними дротами та 5кою, який був у використанні, вартістю 1672,00 грн., електродриль «STERN», синього кольору, який був у використанні, вартістю 565,25 грн., 1 водяний насос «Малиш-бриз» із дротами, у працюючому стані вартістю 435,34 грн. та 2 водяних насоси «Малиш-бриз» із дротами у непрацюючому стані, загальною вартістю 137,47 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3540,53 грн.
Також повторно, ОСОБА_7 , 09.10.2018 в нічний час, точний час встановити не вдалось можливим, проходячи по вул. Степовій в м. Вільногірську Дніпропетровської області, побачив металевий стовпчик, на якому був закріплений дорожній знак (2.3. Головна дорога), в зв`язку з чим, в останнього раптово виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить Управлінню архітектури капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (далі УАКБ та ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської області).
В той же день, тобто 09.10.2018, в нічний час, точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, продовжуючи знаходитись на вул. Степовій в м. Вільногірську Дніпропетровської області, впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, використовуючи фізичну силу та навички, шляхом злому, демонтував один металевий стовпчик (труба зі сталі) d-57 на якій був закріплений дорожній знак (2.3. Головна дорога), тобто таким чином, діючи, умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, викрав майно, яке належить УАКБ та ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, а саме: один металевий стовпчик (труба зі сталі) d -57, довжиною 3,06 м., який був у використанні, з урахуванням зносу, вартістю 295,74 грн., та дорожній знак (2.3, Головна дорога), який був у використанні, з урахуванням зносу, вартістю 372,00 грн., після чого уходячи з місця злочину та проходячи по вул. Промисловій неподалік перехрестя вул. Промислова-Гагаріна в м. Вільногірську Дніпропетровської області, утримуючи викрадене в руках, побачив інший металевий стовпчик на якому був закріплений дорожній знак (3.3. Рух вантажних автомобілів заборонено), та розуміючи, що через фізичну можливість вищевказаний металевий стовпчик на якому був закріплений дорожній знак (3.3. Рух вантажних автомобілів заборонено) викрасти не зможе, з місця злочину зник розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Наступного дня, тобто 10.10.2018, у вечірній час, точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізувати свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшов на вул. Промислову неподалік перехрестя вул. Промислова-Гагаріна в м. Вільногірську Дніпропетровської області, де напередодні побачив металевий стовпчик на якому був закріплений дорожній знак (3.3. Рух вантажних автомобілів заборонено) та впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, використовуючи фізичну силу, та навички, шляхом злому, демонтував один металевий стовпчик (труба зі сталі) (d -57 на якому був закріплений дорожній знак (3.3. Рух вантажних автомобілів заборонено), тобто таким чином, діючи, умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, викрав майно, яке належить УАКБ та ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, а саме: один металевий стовпчик (труба зі сталі) d-57, довжиною 3,06 м., який був у використанні, з урахуванням зносу, вартістю 295,74 грн., та дорожній знак (3.3. Рух вантажних автомобілів заборонено), який був у використанні, з урахуванням зносу, вартістю 357,60 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому УАКБ та ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської області майновий збиток на загальну суму 1321,08 грн.
Крім того повторно, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в нічний час, точний час встановити не надалось можливим, проходячи по вул. Вишневій в м. Вільногірську Дніпропетровської області, побачив металевий стовпчик на якому був закріплений дорожній знак (3.3. Рух вантажних автомобілів заборонено), в зв`язку з чим, в останнього раптово виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить Управлінню архітектури капітального будівництва та житлово- комунального господарства Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (далі УАКБ та ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської області).
В той же день, тобто 13.10.2018, в нічний час, точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, продовжуючи знаходитись на вул. Вишневій в м. Вільногірську Дніпропетровської області, впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, використовуючи фізичну силу та навички, шляхом злому, демонтував один металевий стовпчик (труба зі сталі) d-57 на якій був закріплений дорожній знак (3.3. Рух вантажних автомобілів заборонено), тобто таким чином, діючи, умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, викрав майно, яке належить УАКБ та ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, а саме: один металевий стовпчик (труба зі сталі) d-57, довжиною 3,06 м., який був у використанні, з урахуванням зносу, вартістю 295,74 грн., та дорожній знак (3.3. Рух вантажних автомобілів заборонено), який був у використанні, з урахуванням зносу, вартістю 357,60 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому УАКБ та ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської області майновий збиток на суму 653,34 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_7 скасувати та ухвалити свій вирок, призначивши ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупності злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити покарання ОСОБА_7 у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, за новий злочин та за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07.11.2018 року, визначити остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 5 років позбавлення волі.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що без належної правової оцінки суду залишилися обставини, що підлягають обов`язковому врахуванню, а саме дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який вчинив ряд умисних злочинів та після звільнення з місць позбавлення волі, знову вичинив тяжкі корисливі злочини, ніде не працює, не має постійного джерела доходу, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря нарколога.
Також, судом не наведено жодних підстав та мотивів, через які призначено покарання близьке до мінімального.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просив її задовольнити, а вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, скасувати та ухвалити новий вирок.
Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційною скарги сторони обвинувачення.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга першого заступника прокурора області підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, ухвалене з дотриманням вимог матеріального права кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.
Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, правильність кваліфікації його дій відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, проти яких не заперечували учасники провадження, у зв`язку з чим судовий розгляд було здійснено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, і вказані обставини не оскаржуються в апеляційній скарзі, тому перегляду не підлягають.
Стосовно доводів апеляційної скарги першого заступника прокурора області про скасування вироку суду щодо ОСОБА_7 у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, то вони на думку колегії суддів заслуговують на увагу виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Відповідно до ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає у передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.
Як вбачається з вироку, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який в період непогашеної судимості вчинив нові корисливі злочини, по місцю проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога та лікаря фтизіатра перебуває, в центрі зайнятості на обліку на перебуває.
Крім того, суд першої інстанції врахував і обставини, які, на його думку, пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставиною, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції встановлено рецидив злочинів.
Суд першої інстанції зазначив, що оскільки обвинувачений ОСОБА_7 вчинив дані кримінальні правопорушення до ухвалення вироку Вільногірським міським судом Дніпропетровської області від 07.11.2018 року, то при призначенні покарання обвинуваченому необхідно призначити покарання з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України.
З вказаними висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись і вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.
Колегія суддів, вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі було враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості проти власності, у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та проти громадської безпеки, за які раніше був засуджений вісім раз до реальної міри покарання, має непогашені в установленому порядку судимості за вказані злочини, та через нетривалий проміжок часу, після звільнення з місць позбавлення волі, знову вчинив умисні корисливі злочини, спричинену шкоду потерпілим не відшкодував, характеризується негативно, перебуває на обліку лікаря нарколога та лікаря фтизіатра, не працює та не має офіційних джерел прибутку, що підвищує ризики вчинення обвинуваченим інших аналогічних злочинів, а тому призначення йому покарання за сукупністю злочинів за ч. 4 ст. 70 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі є явно несправедливим та не сприятиме досягненню мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, що відповідно до ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
За таких обставин відповідно до ст. 420 КПК України апеляційний суд визнає вирок щодо обвинуваченого таким, що підлягає скасуванню із ухваленням нового вироку через необхідність застосування більш суворого покарання ОСОБА_7 , що буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Ухвалюючи новий вирок та вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, колегія суддів, відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який в період непогашеної судимості вчинив нові корисливі злочини, по місцю проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога та лікаря фтизіатра перебуває, в центрі зайнятості на обліку на перебуває, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів як обставини, що пом`якшують покарання у відповідно до ст. 66 КК України, рецидив злочинів як обставину, що обтяжує покарання та вважає за можливе призначити покарання в межах санкції інкримінованих злочинів на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, оскільки таке покарання на думку колегії суддів, буде відповідати принципам індивідуалізації, співмірності покарання, особі винного, тяжкості вчиненого, вимогам кримінального закону, та є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів, що є підставою для задоволення апеляційної скарги першого заступника прокурора області та скасування вироку.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 420 КПК України, апеляційний суд -
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора області ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, в частині призначення покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_7 покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупності злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити покарання ОСОБА_7 у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, за новий злочин та за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07.11.2018 року, визначити остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 5 років позбавлення волі.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржено і на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той же строк з дня отримання копії вироку.
Копії вироку невідкладно вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4