Справа № 442/6805/19
Провадження № 1-кс/442/1638/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого 2 відділення (з розслідування злочинів невеликої та середньої тяжкості) СВ Дрогобицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001593, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, про накладення арешту на майно,-

в с т а н о в и в :
Слідчий 2 відділення (з розслідування злочинів невеликої та середньої тяжкості) СВ Дрогобицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0001593, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, з клопотанням, в якому просить накласти арешт на наступне майно, вилучене під час огляду місця події 20.09.2019р., а саме: мобільний телефон марки «Нокіа», модель «101», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що 25.08.2019 в Дрогобицький ВП ГУНП у Львівській області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_6 , про те, що 25.08.2019 близько 03.00 год., проснувшись, помітив у своїй кімнаті №1 с. АДРЕСА_1 , що через незачинені двері кімнати проникла невідома особа, яка відкрито викрала кошти у сумі 1000 гривень, мобільний телефон «НОКІА» з сім-картою мобільного оператора Київстар НОМЕР_3 , паспорт громадянина України, три пластикових карти «Приватбанк», яка відразу втекла. 20.09.2019р. року ОСОБА_7 в приміщенні Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області добровільно видав мобільний телефон марки «Нокіа», модель «101», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який таємно викрав із кімнати №1 с. АДРЕСА_1 , про що відповідно до ст. 104, 105, 106, 234, 237 223 КПК України складено протокол огляду місця, яким його вилучено. 20.09.2019р. слідчим 2 відділення (з розслідування злочинів невеликої та середньої тяжкості) СВ Дрогобицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.І ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно ч.І ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до 4.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи те, що вищевказаний автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, проведення експертного дослідження даного транспортного засобу буде містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту : обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, він підпадають під ознаки речей, визначених у ст.98 КПК України, а тому виникла необхідність звернутися до суду із заявленим клопотанням.

Слідчий 2 відділення (з розслідування злочинів невеликої та середньої тяжкості) СВ Дрогобицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, вказав у заяві, що просить проводити розгляд клопотання без його участі та без фіксування технічними засобами, клопотання підтримує.

Неявка учасників в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування здійснюється слідство кримінального провадження №0001593, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.08.2019р.
Частина 1 ст.170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Одночасно, ч. 2 ст. 167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено те, що накладення арешту на майно, а саме на вилучене під час огляду місця події 20.09.2019р., а саме: мобільний телефон марки «Нокіа», модель «101», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , матиме вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування зазначеного кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, -

у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно, вилучене під час огляду місця події 20.09.2019р., а саме: мобільний телефон марки «Нокіа», модель «101», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1