УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАНИ
26 листопада 2019 року

м. Київ
справа № 127/26831/19
провадження № 51-5881 ска 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого Фоміна С.Б.,

суддів Ковтуновича М.І., Луганського Ю.М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 14 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення,
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 звернувся до Вінницького апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Вінницький апеляційний суд постановою від 14 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2019 року без змін.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначені рішення та закрити провадження 127/26831/19/ за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої статті 129 Конституції України).
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 96 Рішення у справі "Кромбах проти Франції" від 13 лютого 2001 року).
У Кодексі України про адміністративні правопорушення встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржена до апеляційного суду; постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає (частина 2, частина 10 статті 294 КУпАП).
Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлене статтею 294 цього Кодексу, відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.
Враховуючи вищевикладене, судові рішення, постановлені у справі про адміністративне правопорушення в порядку передбаченому КУпАП, не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 14 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення.
Ухвала Суду остаточна, оскарженню не підлягає.
Судді:
С.Б. ФомінМ.І. КовтуновичЮ.М. Луганський