Справа № 215/6886/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року Слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуваючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:
- 30.11.2011 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу за ч.1 ст.304 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. За ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 12.04.2013 направлений до відбуття покарання на строк 3 роки позбавлення волі. 16.06.2014 звільнений з місць позбавлення волі відповідно до ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 на 2 роки 1 місяць 2 дні;
- 02.06.2015 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу за ч.2 ст.186, ч.1 ст.185, ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;
- 28.06.2015 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 02.06.2015 та визначено до відбуття 5 років позбавлення волі;
- 17.05.2018 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України вказане покарання враховано до покарання за вироком від 28.07.2015 та до відбуття визначено 5 років позбавлення волі. 21.06.2018 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;
- 25.11.2019 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим у вчиненні злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, підозрюється у вчиненні нових злочинів проти власності за наступних обставин.
Так, ОСОБА_5 , 29.08.2019 року приблизно о 23:40 годині, знаходився поблизу буд.№44 по вул. Кірюхіна в Тернівському районі м. Кривого Рогу, де помітив раніше незнайомого малолітнього ОСОБА_6 , який стояв поблизу вищевказаного будинку та розмовляв по мобільному телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 5 plus» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 .
В цей час та місці у ОСОБА_5 раптово виник прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного із насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та обернення викраденого на свою користь, а саме: мобільного телефону, який тримав в руці ОСОБА_6 та який належить останньому.
Далі, в цей же день, приблизно о 23:42 годині, ОСОБА_5 , діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер та за його діями слідкує потерпілий ОСОБА_6 , який знаходився поблизу буд.№44 по вул. Кірюхіна в Тернівському районі м. Кривого Рогу, підійшов до нього, та погрозами намагався забрати вказаний мобільний телефон у останнього.
Після чого, реалізуючи свій прямий злочинний умисел ОСОБА_5 , стоячи обличчям до ОСОБА_6 на відстані приблизно 0,5 м долонею правої руки наніс 1 удар в область лівої щелепи ОСОБА_6 , від чого останній втратив рівновагу та утримуючи вищевказаний телефон в правій руці, з висоти власного зросту впав на ґрунтову ділянку місцевості. Потім ОСОБА_5 лівою рукою, шляхом ривка вихопив мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi 5 plus», який тримав в руці ОСОБА_6 та який належить останньому та з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, обернувши його в подальшому на свою користь.
Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/1005 від 21.11.2019 року, ринкова мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 5 plus», станом цін на 29.08.2019 року складала 2850 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2850,00 гривень.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднаний із насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Крім того, ОСОБА_5 05.10.2019 близько 16:30 год. перебував поблизу зупиночного комплексу по вул. Доватора, 30 в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де побачив раніше знайомого йому ОСОБА_8 , який тримав в руці мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Mi A2 Lite» ІМЕІ-1: НОМЕР_3 , ІМЕІ-2: НОМЕР_4 .
В цей час та місці у ОСОБА_5 виник прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, вчиненого повторно, а саме: мобільним телефоном, що належить ОСОБА_9 .
Так, реалізуючи свій зазначений вище прямий умисел на заволодіння мобільним телефоном, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, повторно, не маючи на меті повернути вказане майно, підійшов до ОСОБА_8 та попросив у останнього надати йому мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Mi A2 Lite», сенсорний, чорного кольору, під приводом здійснення телефонного дзвінка.
Не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , будучи переконаним у доброчесних намірах ОСОБА_5 , передав в руки останньому вищевказаний мобільний телефон, після чого почав читати оголошення на зупинці, при цьому повернувшись до ОСОБА_5 спиною.
Так, отримавши шляхом обману вказане майно, ОСОБА_5 впевнившись у тому, що увага ОСОБА_8 відвернута та останній не здогадується про його наміри на протиправне заволодіння майном, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину з мобільним телефоном «Xiaomi» моделі «Mi A2 Lite», який належить ОСОБА_9 , розпорядившись у подальшому привласненим майном на власний розсуд.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №34/12.1/830 від 21.10.2019 року, вартість мобільного телефону «Xiaomi» моделі «Mi A2 Lite», станом цін на 05.10.2019 складає 3183,33 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_9 , матеріальний збиток на суму 3183,33 гривень.
Крім того, ОСОБА_5 09.10.2019 близько 12:30 год., перебував поблизу «Криворізької міської лікарні №7» ДОР» по вул. Маршака, 1А Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де побачив раніше знайомого йому потерпілого ОСОБА_10 , який тримав в руці мобільний телефон марки «Sony» моделі «Xperia L1 Dual (G3312)» ІМЕІ-1: НОМЕР_5 , ІМЕІ-2: НОМЕР_6 .
В цей час та місці у ОСОБА_5 виник прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, вчиненого повторно, а саме: мобільним телефоном, що належить ОСОБА_10 ..
Так, реалізуючи свій зазначений вище прямий умисел на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, повторно, не маючи на меті повернути вказане майно, підійшов до ОСОБА_10 та попросив у останнього надати йому мобільний телефон «Sony» моделі «Xperia L1 Dual (G3312)», сенсорний, чорного кольору, який належить останньому, під приводом здійснення телефонного дзвінка.
Не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , будучи переконаним у доброчесних намірах ОСОБА_5 , передав в руки останньому вищевказаний мобільний телефон, після чого відволікся читанням оголошень на дверях лікарні, при цьому повернувшись до ОСОБА_5 спиною.
Так, отримавши шляхом обману вказане майно, ОСОБА_5 впевнившись у тому, що увага ОСОБА_10 відвернута та останній не здогадується про його наміри на протиправне заволодіння майном, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, з мобільним телефоном «Sony» моделі «Xperia L1 Dual (G3312)», який належить ОСОБА_10 , розпорядившись у подальшому привласненим майном на власний розсуд.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №34/12.1/855 від 24.10.2019 року, вартість мобільного телефону «Sony» моделі «Xperia L1 Dual (G3312)», станом цін на 09.10.2019 складає 1863,33 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_10 , матеріальний збиток на суму 1863,33 гривень.
Крім того, ОСОБА_5 16.10.2019 близько 20:35 год., перебував поблизу магазину «Варус» по вул. А. Головка Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де побачив раніше знайомого йому потерпілого ОСОБА_11 , який розмовляв по мобільному телефону марки «Vivo» моделі «Y91C», ІМЕІ-1: НОМЕР_7 , ІМЕІ-2: НОМЕР_8 .
В цей час та місці у ОСОБА_5 виник прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно, а саме: мобільним телефоном, що належить ОСОБА_11 .
Так, реалізуючи свій зазначений вище прямий умисел на заволодіння мобільним телефоном, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, повторно, не маючи на меті повернути вказане майно, підійшов до ОСОБА_11 .. В ході розмови ОСОБА_11 та ОСОБА_5 дійшли до буд. АДРЕСА_2 , де неподалік мешкає потерпілий.
16.10.2019 приблизно о 20:45, перебуваючи поблизу під`їзду №3 буд.№65 по вул. А. Головка в Тернівському районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_5 попросив у потерпілого ОСОБА_11 надати йому мобільний телефон «Vivo» моделі «Y91C», який належить останньому, під приводом здійснення телефонного дзвінка.
Не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , будучи переконаним у доброчесних намірах ОСОБА_5 , передав в руки останньому вищевказаний мобільний телефон, після чого залишився поблизу під`їзду, а ОСОБА_5 почав розмовляти по вищевказаному мобільному телефону.
Так, отримавши шляхом обману вказане майно, ОСОБА_5 впевнившись у тому, що ОСОБА_11 залишився поблизу вищевказаного під`їзду, а він під приводом телефонної розмови зайшов за ріг будинку та ОСОБА_11 не здогадується про його наміри на протиправне заволодіння майном, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину з мобільним телефоном «Vivo» моделі «Y91C», який належить ОСОБА_11 , розпорядившись у подальшому привласненим майном на власний розсуд.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №34/12.1/1004 від 22.11.2019 року, вартість мобільного телефону «Vivo» моделі «Y91C», станом цін на 16.10.2019 складає 2533,33 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_11 , матеріальний збиток на суму 2533,33 гривень.
Зазначені умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 2 ст.190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинено повторно.
Причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, у вчиненні яких йому пред`явлено підозру, об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання.
У зв`язку з цим 25.10.2019 йому повідомлено про підозру відповідно до ст. ст. 276-278 КПК України.
Слідчий у клопотанні зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні, зокрема тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, у зв`язку з чим є підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_5 не працює та не має постійного джерела доходу, вчинив нові злочини проти власності, будучи обвинуваченим у скоєнні аналогічних злочинів, у зв`язку з чим є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою здобуття грошових коштів для проживання. ОСОБА_5 не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання. Враховуючи вказані обставини є всі підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, що можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний причетність до скоєного визнав повністю, щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою покладається на розсуд суду.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного.
Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і зазначені в даній нормі закону.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про можливість застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Тобто із рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може бути застосовано попереднє ув`язнення. Але воно не повинно бути очікуванням обвинувального вироку, а при його обранні суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і тільки, за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений законом, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 р.) підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.
В пункті 85 Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (№ 40107/02 від 10.02.2011 р.) вказано, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
В даному випадку особа підозрюється у скоєнні зокрема тяжкого злочину проти власності, а також проти малолітньої особи, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.
Зокрема, слідчим суддею встановлено, що існують обґрунтовані ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: з метою уникнення відповідальності підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України враховує тяжкість покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, що у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; вагомість наявних доказів про вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи можливість застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі та бажаючи його уникнути, може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому суду, чим допустити настання ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Зважаючи на відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 офіційних джерел доходів, враховуючи наявність у нього непогашеної і не знятої в установленому порядку судимості, а також те, що він вчинив нові кримінальні правопорушення будучи обвинуваченим у скоєнні злочинів проти власності, слідчий суддя вважає, що існує ризик повторення підозрюваним протиправної поведінки.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Слідчий суддя враховує наявність у підозрюваного місця реєстрації та проживання, однак вважає, що заявлені ризики дійсно об`єктивно існують і застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе їм запобігти та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Прокурор у судовому засіданні довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаного із насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та за ч.2 ст.190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.
Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних корисливих злочинів проти власності, раніше неодноразово судимого, маючого не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість за злочини проти власності, відповідних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисні злочини проти власності, будучи обвинуваченим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України; неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, постійного місця роботи не має, офіційні джерела доходів в останнього відсутні, запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, обґрунтовується наявністю таких ризиків як те, що він може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки до слідчого, прокурора та суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення, що відповідно до ст. 177 КПК України, є підставою застосування даного запобіжного заходу з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та з урахуванням наявності суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості, так як більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам.
Виходячи з викладеного, в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження слідчий суддя може констатувати сукупність підстав для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконана, що тільки такий запобіжний захід, як тримання під вартою забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.
Оскільки інкримінований підозрюваному злочин за ч. 2 статті 186 КК України застосований із насильством щодо малолітньої особи, слідчий суддя у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України вважає за можливе не визначати розмір застави при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИЛА:
Застосувати щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 2 ст.190 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, обчислюючи його з 26.11.2019 по 24.01.2020 включно.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення її копії, але підлягає негайному виконанню щодо застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя