Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/2136/17
Провадження № 1-кп/541/19/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

законного представника потерпілого ОСОБА_5

та представника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001094 по обвинуваченню у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород, Полтавської області, українець, громадянин України, із вищою освітою, тимчасово не працюючий, одружений, маючий на утриманні двох малолітніх дітей, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 02 серпня 2013 року, приблизно о 01.10 год. керував транспортним засобом, автомобілем марки «ЗАЗ» модель «110557», з кузовом по типу вантажний, державний номерний знак « НОМЕР_2 ». Керуючи технічно-справним вищезазначеними автомобілем, в темну пору доби, рухаючись зі швидкістю приблизно 5-10 км/год. по своїй смузі руху в м. Миргороді по вулиці Гоголя, навпроти будинку №105, з власної необережності, в порушення вимог п.п. 10.1, 10,4 Правил дорожнього руху України, де вказано:

«п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
«п. 10.4 Перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організованому круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, встановленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам.
За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або зворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю»

не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, перед перестроюванням та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почав здійснювати маневр, а саме поворот ліворуч, з`їжджаючи на зустрічну смугу руху де, через неуважність та втрату пильності, не дав дорогу зустрічному транспортному засобу та при виконанні маневру допустив зіткнення задньою частини правих дверей свого автомобіля, з передньою правою частиною транспортного засобу мотоциклу «SUZUKI» під керуванням потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі руху.

Відповідно до висновку комісійної судової транспортної-трасологічної та авто технічної експертизи № 8811/11493 від 24.11.2016 - дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 10.4 правил дорожнього руху України і, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з пригодою, та діями водія ОСОБА_7 створювалися умови настання аварійної ситуації та технічна можливість уникнути пригоди для водія ОСОБА_7 , в дорожній ситуації, визначалася виконаннями ним вимог п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи №106 від 23.05.2014, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закрито черепно-мозкової травми, забій головного мозку тяжкого ступеню, травматичний субарахноїдальний крововилив, відкритий перелом правого латерального мищелка великогомілкової кістки та відрив латерального мищелка; перелом правої променевої кістки в ділянці проксимального метафазу; рана правого колінного суглобу; «множинні забійні рани тулуба та кінцівок»; «множинні садна обличчя, рук, ніг, голови», які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, по давності можуть відповідати вищезазначеним обставинам та по ступеню тяжкості, у своїй сукупності, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення.

Дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковані як необережне порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення відповідальність за яке передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому злочині не визнав та повідомив суду, що станом на 02.08.2013 року о 01 год. повертався додому керуючи автомобілем «ЗАЗ» модель «110557», з кузовом по типу вантажний, державний номерний знак « НОМЕР_2 ». Рухався по вулиці Гоголя своєю смугою руху, з центру міста до перехрестя вулиць Гоголя з вулицею Панаса Мирного. Подальший його напрямок руху передбачав маневр лівого повороту на вул. Панаса Мирного. Тому він збавив швидкість автомобіля до 5-10 км/год. та увімкнув лівий поворот. Не доїхавши до по повороту на вул. Панаса Мирного близько 20 метрів відчув удар. Спочатку подумав, що вибухнув балон газу, який використовувався у якості альтернативного палива на його автомобілі. Від удару втратив свідомість на незначний проміжок часу. Прийшов до тями за кермом не працюючого авто. Вибив лобове скло та виліз із автомобіля. Лише тобі зрозумів, що трапилось дорожньо-транспортна пригода. Очевидці повідомили, що в його автомобіль вдарився на великій швидкості мотоцикліст. На питання розташування його автомобіля на момент зіткнення, обвинувачений відповів, що він рухався в межах своєї смуги руху не виїжджаючи на зустрічну смугу руху, по якій рухався інший учасник ДТП.

Потерпілий ОСОБА_5 в своїх показах повідомив суду, що 02.08.2013 року він їздив на мотоциклі «SUZUKI», який мав реєстрацію в іноземній державі. Близько 1-00 год. він рухався в межах дозволеної швидкості близько 60 км/год. по вул. Гоголя в м. Миргород від шляхопроводу до центру міста. Наближаючись до відрізка дороги навпроти повороту на вулицю Панаса Мирного побачив, як на його смугу руху виїжджає автомобіль, що змусило його екстрено маневрувати на зустрічну смугу руху, однак уникнути зіткнення не представилося можливим. Відбувся контакт мотоцикла з правою стороною автомобіля після чого, він втратив свідомість. На питання, де відбулось зіткнення, потерпілий вказує що на його смузі руху ближче до роздільної лінії, яка розділяла дорогу на протилежні смуги руху.

В основу обвинувачення ОСОБА_7 з приводу порушень Правил дорожнього руху, що спричинили дорожньо-транспортну пригоду покладено висновки комісійної транспортно-трасологічної автотехнічної експертизи № 8811/11493 від 24.11.2016 та комплексної, комісійної транспортно-трасологічної судово-автотехнічної експертизи від 18.09.2017 ДНДЕКЦ.

Висновком комісійної транспортно-трасологічної автотехнічної експертизи № 8811/11493 від 24.11.2016, встановлено кут між повздовжніми вісями транспортних засобів, який становив 150-1600. Зроблено висновок про розташування місця зіткнення транспортних засобів, в зоні уламків на смузі руху мотоцикла. Вказане стало підставою експертам зробили висновок про неспроможність показань ОСОБА_7 , як про розташування місця зіткнення, так і про обставини руху автомобіля та мотоцикла до зіткнення. Даним висновком також встановлена невідповідність вимогам пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_7 та їх причинний зв`язок з ДТП. (том 1 а.с. 168-185)

Висновком комплексної, комісійної транспортно-трасологічної судово-автотехнічної експертизи від 18.09.2017 ДНДЕКЦ, яким підтверджено висновок комісійної експертизи № 8811/11493 від 24.11.2019 про неможливість встановити конкретне розташування місця зіткнення транспортних засобів в момент ДТП. Однак зроблено достовірний висновок, що місце зіткнення транспортних засобів розташовувалось не далі ніж початок осипу уламків скла та пластику від правого краю проїжджої частини по напрямку до центра м. Миргород у поперечному напрямку, тобто в межах смуги руху мотоцикла «SUZUKI». Даний висновок також вказує на неспроможність свідчень водія ОСОБА_7 щодо обставин ДТП, наявність у його діях порушень пунктів 10.1 та 10.4 ПДР, їх причинний зв`язок з подією та відсутність технічної можливості уникнути зіткнення у водія мотоцикла ОСОБА_8 шляхом екстреного гальмування та зупинки до місця зіткнення. (том 1 а.с 187-203)

Вихідними даними для проведення вказаних експертиз являлись відомості отримані на підставі:

- протоколу огляду місця події від 02.08.2013, яким зафіксовані фактичні дані на місці дорожньо-транспортної пригоди після зіткнення, до яких входить розташування транспортних засобів, характеристики дороги та її стан. Зафіксовано осип скла та деталей транспортних засобів, також вказано на місце зіткнення, однак без чіткої прив`язки. (том 1 а.с.118-130)

- протоколу огляду транспортних засобів від 02.08.2013, якими оглянуто транспортні засоби, які приймали участь у ДТП та описано наявні пошкодження. (том 1 а.с. 131-136)

- протоколом слідчого експерименту від 11.03.2015 за участю ОСОБА_7 , який розповів та показав на місці ДТП про фактичні обставини пригоди, які пам`ятає. (том 1 а.с.137-143)

- протоколу проведення слідчого експерименту від 06.06.2016 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 розповів та показав на місці обставини ДТП, яка відбулась 02.08.2013. (том 1 а.с. 166-167)

При виконанні комісійної транспортно-трасологічної автотехнічної експертизи № 8811/11493 від 24.11.2016 та комплексної, комісійної транспортно-трасологічної судово-автотехнічної експертизи від 18.09.2017 ДНДЕКЦ були використанні у якості вихідних даних свідчення потерпілого ОСОБА_8 , який відповідно до рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 07.11.2013 року визнаний недієздатним, що також підтверджується актом судово-психіатричної експертизи № 6 від 09.01.2019, яким встановлено, що він на момент надання свідчень в якості потерпілого та проведення слідчого експерименту за його участю виявляв ознаки наслідків перенесеної тяжкої черепно-мозкової травми з тотальною моторною афазією та елементами сенсорної афазії, що унеможливлювало його здатність відтворювати події та факти, що мають значення по справі.

В ході судового розгляду також встановлено невідповідність свідчень потерпілого ОСОБА_8 щодо швидкості руху його автомобіля та обставин дорожньо-транспортної пригоди, в зв`язку із свідченнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які був очевидцем події і стверджували, що ОСОБА_8 керуючи мотоциклом перевищував дозволену швидкість, рухаючись зі швидкістю значно більше 100 км/год. та зіткнувся з автомобілем ЗАЗ на смузі руху автомобіля ЗАЗ.

При проведенні вищевказаних експертиз експерти вирішували не проводили дослідження на підставі свідчень ОСОБА_7 визнавши їх неспроможними, так як його покази з приводу місця зіткнення не відповідали даним про місце зіткнення встановленими експертами. Мотивом не проведення експертизи на підставі показів ОСОБА_7 являлося неможливість отримати достовірні дані на підставі неспроможних показань. Тому експерти прийняли рішення проводити експертні дослідження на підставі вихідних даних отриманих від водія ОСОБА_8 . В свою чергу з`ясувавши, що показати потерпілого також не відповідають обставинам справи, в частині розташування місця зіткнення, експерти продовжували проводити експертне дослідження на основі його свідчень.

Як з`ясовано судом, покази ОСОБА_8 , які були використані для надання експертних висновків є недостовірними та не можуть бути використані, як належний доказ вини в ході судового розгляду.

Окрім того в ході судового розгляду встановлено, що судові експерти при проведенні вищевказаних експертизи зробили наступний висновок : «виходячи з пошкоджень на транспортних засобах, мотоцикл контактував з правою бічною стороною автомобіля. При такому зіткненні переміщенню уламків скла, пластмаси та інших відокремлених частин (деталей), з напрямком вправо, відносно напрямку руху мотоцикла, будуть перешкоджати габарити автомобіля, оскільки вони (габарити) будуть виступати в якості «екрану». Іншими словами, експерти вважають, що при умові, якщо в момент зіткнення транспортних засобів автомобіль марки ЗАЗ-110 557 д.н.з. НОМЕР_2 знаходився на своїй смузі руху (згідно показань водія ОСОБА_7 ), тобто місце зіткнення з мотоциклом знаходилося на смузі руху автомобіля, то уламки скла, пластмаси дрібних частин (деталей), що відділилися внаслідок зіткнення, будуть падати лише на смугу руху автомобіля і переміститися на смугу руху мотоцикла не можуть внаслідок блокування їх руху габаритами автомобіля. Якщо зона уламків знаходилася і на смузі руху мотоцикла, що видно зі схеми ДТП, то це свідчить про те, що в момент зіткнення автомобіль також знаходився на смузі руху мотоцикла, тобто місце зіткнення транспортних засобів, при умові, що зона уламків розташовувалася і на смузі руху мотоцикла, також знаходилося на смузі руху мотоцикла».

Даний висновок на переконання суду є сумнівним та прийнятий без посилання на певну методику, розрахунок або проведене дослідження та суперечить іншим доказам дослідженим в ході судового розгляду.

Після контактування транспортних засобів автомобіль марки ЗАЗ- 110 557 д.н.з. НОМЕР_2 не знаходився в нерухому стані на проїзній частині дороги. У висновках зазначається, що після зіткнення з мотоциклом марки Сузукі, автомобіль переміщався вперед і вліво на узбіччя з розворотом по напрямку ходу годинникової стрілки. Таким чином разом з автомобілем марки ЗАЗ-110 557 д.н.з. НОМЕР_2 , який переміщався, пересувалися уламки скла та частин транспортних засобів, які звичайно ж залишилися на смузі руху мотоцикла марки Сузукі. Уламки скла та пошкоджені частини транспортних засобів переміщалися разом з автомобілем марки ЗАЗ-110 557 д.н.з. НОМЕР_2 вже на смугу руху мотоцикла марки Сузікі, а також частково «екранували», як зазначають експерти в описовій частині свого висновку.

Таким чином, після зіткнення автомобіль марки ЗАЗ 110557 д.н.з. НОМЕР_2 , а саме його задню частину розвернуло за годинниковою стрілкою, в бік зустрічної смуги для руху разом з уламками пластмаси та осипу скла в пошкодженій його частині.

На фотознімку №4 фототаблиці до протоколу огляду місця пригоди чітко видно, що на смузі руху мотоцикла марки Сузукі розташовано лише незначний осип уламків частин ТЗ різних розмірів, а всі інші уламки та осип (як дрібні так і крупні) розташовані на смузі руху автомобіля ЗАЗ 110557 д.н.з. НОМЕР_2 , а їх концентрація взагалі на значній відстані від суцільної розподільчої лінії на смузі руху автомобіля.

Експерти Харківського НДІСЕ у відповіді на питання №2,3,4,5,6 зазначають, що згідно схеми ДТП, на проїзній частині малася зона уламків у вигляді деформованого кола діаметром 9.4 м., яка займала як смугу руху автомобіля так і смугу руху мотоцикла, але з схеми явно видно, що 9.4 м. це не діаметр деформованого кола, а найдовший розмір осипу уламків скла та частин ТЗ, так як обидва транспортні засоби рухалися.

Висновки експертів комісійної транспортно-трасологічної автотехнічної експертизи № 8811/11493 від 24.11.2016 та комплексної, комісійної транспортно-трасологічної судово-автотехнічної експертизи від 18.09.2017 ДНДЕКЦ з приводу визначення місця зіткнення ТЗ на смузі руху мотоцикла, яким керував потерпілий, в свою чергу не відповідає відмітці місця зіткнення в схемі ДТП, яка є додатком до протоколу огляду місця події від 02.08.2013 та свідченням свідка ОСОБА_9 , який вказував, як на місце зіткнення транспортних засобів як орієнтир суцільну роздільну смугу між смугами руху контактуючих транспортних засобів в сторону смуги руху автомобіля ЗАЗ. Хоча саме слідчий оглядаючи місце події міг побачити ті ідентифікуючі ознаки місця зіткнення, які є основоположними для його визначення : осип дрібних частинок бруду з ТЗ, найбільш кучний осип уламків, слід переміщення, подряпина на проїжджій частині та інше.

В схемі до протоколу огляду місця пригоди, слідчим вказаний розмір 6.8 м., який визначає відстань від лівого краю проїзної частини дороги (бордюру) по напрямку руху автомобіля марки ЗАЗ-110557 д.н.з. НОМЕР_2 і до місця зіткнення (концентрація та епіцентр осипу уламків скла та частин ТЗ), а саме прив`язку місця зіткнення в поперечному напрямку відносно меж проїзної частини дороги. Слідчий в схемі до протоколу огляду місця пригоди забув графічно відобразити стрілкою прив`язку місця зіткнення в поперечному напрямку відносно меж проїзної частини дороги. Враховуючу ширину смуги руху мотоцикла марки Сузукі, яка складає 5.1 м., визначаємо, що від суцільної розподільчої лінії до місця зіткнення (концентрація та епіцентр осипу уламків скла та частин ТЗ) відстань складає 1.7 м. Таким чином, автомобіль марки ЗАЗ-110557 д.н.з. НОМЕР_2 зі своєю габаритною шириною 1.55 м. в момент зіткнення повністю міг бути розташований на своїй смузі руху.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд приходить до стійкого внутрішнього переконання, що висновки експертиз на які посилається сторона обвинувачення, як на достовірні фактичні дані вини обвинуваченого, не можуть являтись такими, так як під час їх дослідження використані недостовірні вихідні дані отримані з показів потерпілого та їх висновки з приводу місця зіткнення суперечать іншим первинним доказам по справі. Таким як протокол огляду місця події та схема до нього, свідчення свідка ОСОБА_9 . Інших доказів вини обвинуваченого ОСОБА_7 суду не надано.

Разом з тим, в ході судового розгляду дослідженого інші експертні висновки, які навпаки, доводять відсутність порушень ПДР з боку водія Тулинського . Так комплексна судово транспортна трасологічна та автотехнічна експертиза №1024/1025 від 09.12.2013 року, проведена експертом ХНІСЕ ОСОБА_11 , згідно якої встановлено, що за загальними ознаками місце зіткнення автомобіля ЗАЗ могло знаходитися в межах найбільш кучного осипу уламків, в районі осьової лінії дорожньої розмітки, однак більш конкретно встановлено не було.

Судово-автотехнічна експертиза за №131 від 14.04.2015 року, проведена експертами НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області, згідно якої встановлено, що в умовах даної події водій автомобіля марки ЗАЗ-110557 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 не мав технічної можливості не тільки уникнути зіткнення, а й зреагувати на виниклу небезпеку та привести гальмівну систему автомобіля у дію. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля марки ЗАЗ- 110 557 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 будь-яких невідповідностей з вимогами Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, не вбачається. В умовах заданої події водій мотоцикла марки Сузукі, ОСОБА_8 , мав технічну можливість запобігти зіткнення шляхом виконання вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь яких перешкод технічного характеру. У заданій дорожній обстановці в діях водія мотоцикла марки Сузукі ОСОБА_8 вбачаються невідповідності з вимогами п.10.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точків зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Судово-автотехнічною експертизою №229 від 12.07.2016 року, яка проведена експертами Полтавського НДЕКЦ МВС України встановлено, що у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля марки ЗАЗ-110557 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 будь-яких невідповідностей з вимогами Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, не вбачається, у даній дорожній обстановці водій автомобіля ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути вказаної ДТП. Покази водія мотоцикла марки Сузукі ОСОБА_8 є технічно неспроможними. У даній дорожній обстановці в діях водія мотоцикла марки Сузукі ОСОБА_8 вбачаються невідповідності з вимогами п.10.1. Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. У даній дорожній обстановці водій мотоцикла марки Сузукі ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути вказаної ДТП шляхом виконання вимог п.10.1. Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В даному висновку експерт звернув увагу на те, що показання водія ОСОБА_8 є технічно неспроможними в частині вказаного ним місця зіткнення транспортних засобів під час слідчого експерименту за його участю від 06.06.2016 року. Так, місце зіткнення розташоване поза перехрестям в районі концентрації осипу уламків, а зі слів водія ОСОБА_8 - в межах перехрестя. Що також підтверджує висновок експертизи ХНДІСЕ в частині технічної неспроможності показів потерпілого.

Висновки вищевказаних експертиз підтверджують показання ОСОБА_7 , який в ході допитів його в якості свідка як на досудовому розслідуванні так і в ході судового розгляду повідомляв, що зіткнення відбулося на його смузі руху, внаслідок виїзду мотоцикла марки Сузукі на його смугу руху. На зустрічну смуху руху, тобто на смугу руху мотоцикла марки Сузукі, він не виїжджав, маневр повороту ліворуч розпочати не встиг.

Висновки вищевказаних експертиз підтверджуються показами свідка ОСОБА_9 , який в ході його допиту підтвердив, що зіткнення відбулося на смузі руху автомобіля марки ЗАЗ-110 557 д.н.з. НОМЕР_2 ближче до роздільної смуги. На зустрічну смуху руху, тобто на смугу руху мотоцикла марки Сузукі, автомобіль марки ЗАЗ- 110 557 д.н.з. НОМЕР_2 не виїжджав, маневр повороту ліворуч розпочати не встиг.

Висновки вищевказаних експертиз підтверджуються показами свідка ОСОБА_12 , який зазначив, що ЗАЗ рухався по своїй полосі, а швидкість мотоцикла була 130-150 км/год.

За змістом ст.62 Конституції України та ст.. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

.
За змістом ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальну справу і постановити відповідне рішення. З огляду на ці вимоги закону суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Під час судового розгляду судом забезпечено рівні права учасників процесу, визначені вищевказаними нормами. Сторони надали всі докази, які вважали за необхідне надати суду.

Оскільки, зібрані по справі докази не підтверджують, що дорожньо-транспортна пригода в наслідок якої потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження спричинена в наслідок порушення правил дорожнього руху обвинуваченим і всі можливості збирання додаткових доказів щодо ОСОБА_7 , вичерпані, суд виконує свій обов`язок і постановляє виправдувальний вирок. Перед закінченням судового розгляду справи суд опитував учасників судового розгляду, чи не бажають вони доповнити судове слідство. При цьому державний обвинувач не виявляв бажання надати додаткові докази суду.

В зв`язку із недоведеність належними та допустимими доказами порушень Правил дорожнього руху ОСОБА_7 , які стали причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої спричинена шкода потерпілому ОСОБА_8 , суд відмовляє у задоволенні позовних вимог потерпілого в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст.286 КК України визнати невинуватим та виправдати за відсутністю в його діях цього складу злочину.

Відмовити в повному обсязі у задоволенні позову ОСОБА_5 поданого в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_7

Речовий доказ по справі: автомобіль марки «ЗАЗ» модель «110557», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває на зберіганні в законного володільця ОСОБА_7 залишити в його володінні, мотоциклу «SUZUKI» повернути його представникам ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд, засудженим з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

Вирок не набрав законної сили.

Згідно з оригіналом.

Суддя Миргородського міськрайонного суду ОСОБА_1