Справа №718/919/19
Провадження №1-кп/718/46/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2019 року м. Кіцмань
Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000138 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернівці, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 9 класу Кіцманського ЗЗСО І-ІІІ ступенів, раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8

представника Служби у справах дітей ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2019 року біля 12:45год. в приміщенні навчального класу з технічної праці Кіцманського ЗЗСО І-ІІІ ступенів, розташованого в м.Кіцмань, вул.Миколайчука, 3, на початку п`ятого уроку, між учнем 9-Б класу ОСОБА_3 та вчителем трудового навчання ОСОБА_6 виникла словесна суперечка, під час якої ОСОБА_3 , перебуваючи у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, діючи умисно, наніс кулаком правої руки два удари в область обличчя ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді гематоми навколо правого ока з крововиливом у склеру правого ока, синця та садна в ділянці чола справа, струсу головного мозку, які, згідно висновку судово-медичного експерта № 23-Е від 27.02.2019 року, відносяться: синець та садно до легких тілесних ушкоджень, струс головного мозку та гематома навколо правого ока, контузія правого ока з крововиливом в склеру правого ока до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав частково, надавши показання, що і до того і 22.02.2019 року чув від однокласників, що ОСОБА_6 ображає його батьків. Зайшовши до класу, він запитав у вчителя, навіщо він розповідає таке. Вчитель почав наближатися до нього і він його відштовхнув. Вчитель вдарив його у вухо (скроню), тоді він також наніс вчителю два удари. Цивільний позов не визнає. Моральна шкода завдана йому образливими висловлюваннями про батьків.

Законний представник ОСОБА_3 ОСОБА_8 заявлених за позов вимог не визнала, вказуючи, що матеріальну шкоду потерпілому відшкодовано, а стосовно моральної шкоди - заявлені вимоги вважає безпідставними.

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що 22.02.2019 року на початку п`ятого уроку ОСОБА_10 підійшов до нього із запитанням, що начебто він наговорив щось про його батьків. Він попросив його сісти і відштовхнув його, на що ОСОБА_10 вдарив його, але чим, він не знає, в результаті чого йому були спричинені тілесні ушкодження. Вадим багато уроків пропускав без поважних причин, він дуже агресивно реагує на будь-яке зауваження.

Стосовно цивільного позову ОСОБА_6 пояснив, що ним було отримано грошові кошти в сумі 1250 гривень, тому в частині заявлених вимог про відшкодування матеріальної шкоди позов може бути залишений без розгляду. Вчиненим правопорушенням йому завдано моральну шкоду, яка не може бути меншою п`яти розмірів мінімальної заробітної плати. Було порушено його права, він поніс складні та великі витрати на лікування, здоров`я ще не відновилось, він зазнав приниження та психічних страждань, через синці йому було соромно перед онуками. Моральну шкоду оцінює у 25000 гривень.

Свідок ОСОБА_11 показав, що наприкінці лютого 2019 року біля 12 години, коли він був на засіданні методичного об`єднання вчителів, до нього зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що його побив учень. Прибувши до класу, він побачив, що у потерпілого під оком гематома, йде кров з носа, а сам він знаходився у стресовому стані.

Як показала свідок ОСОБА_12 , того дня двоє дівчат повідомили їй, що стався випадок на уроці трудового навчання. Вона бачила, що у потерпілого було запухле око.

Згідно показань свідка ОСОБА_13 того дня, коли вона йшла на урок, двоє дівчат повідомили, що ОСОБА_14 побив вчителя. Вона зайшла до майстерні та побачила у потерпілого розбиті: око, чоло, ніс. ОСОБА_14 бігав по класу знервований. Вона допомогла потерпілому обробити рани перекисом водню.

Неповнолітні свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 допитані в присутності психолога ОСОБА_21 .

Так, свідок ОСОБА_15 показав, що того дня він зайшов до класу, а вчитель ОСОБА_22 тримався за голову, у нього був синець під оком, з голови йшла кров. Вадим знаходився в іншій частині класу. Як вчителю були спричинені тілесні ушкодження, він особисто не бачив. ОСОБА_22 говорив, що батьки ОСОБА_10 випивають.

Згідно показань свідка ОСОБА_16 він знаходився у класі трудового навчання, зайшов ОСОБА_10 та підійшов до вчителя зі словами «Я Вас попереджав» і вони почали штовхатися, наносити удари. Вчитель не наносив ударів, хотів, але не наносив. Вадим наніс вчителю два удари.

Свідок ОСОБА_17 показав, що коли він зайшов до класу, вже була суперечка, ОСОБА_10 та вчитель штовхалися та бились. Першим вдарив вчитель, не сильно. Вчитель раніше ображав батьків ОСОБА_10 , він особисто це чув, десь за тиждень-два до того дня.

Як показав свідок ОСОБА_18 , коли почався урок, до класу зайшов ОСОБА_10 та підійшов до вчителя зі словами « ОСОБА_23 попереджав, якщо будуть образи в сторону рідних ….» Вчитель сказав йому сісти на місце. Вчитель почав штовхати ОСОБА_10 , а ОСОБА_10 наніс йому два удари. На попередніх уроках вчитель розповідав про батьків ОСОБА_10 та говорив: «Які батьки, такі й діти».

Згідно показань свідка ОСОБА_19 22.02.2019 року він зайшов до класу, між ОСОБА_10 та вчителем була розмова, а потім вони почали штовхатися і битися. Хто розпочав першим, він не бачив.

Свідок ОСОБА_20 показав, що під час уроку ОСОБА_10 підійшов до вчителя зі словами «Що Ви там говорили про моїх батьків?», після чого почалась штовханина, першим вчитель штовхнув Вадима.

23.02.2019 року за заявою ОСОБА_6 від 22.02.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, зокрема про те, що 22 лютого 2019 року біля 12:45год. в приміщенні навчального класу з технічної праці Кіцманського ЗЗСО І-ІІІ ступенів, розташованого в м.Кіцмань, вул.Миколайчука, 3, на початку п`ятого уроку, між учнем 9-Б класу ОСОБА_3 та вчителем трудового навчання ОСОБА_6 виникла словесна суперечка, під час якої ОСОБА_3 , перебуваючи у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, діючи умисно, наніс кулаком правої руки два удари в область обличчя ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження (а.с.1-2, 13-14).

Згідно Висновку лікаря-нарколога за № 87 ОСОБА_3 22.02.2019 року о 14:50год. перебував у стані сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів та кокаїну (а.с.16). Відповідно до Висновку експерта № 23-Е від 27.02.2019 року ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Кіцманської центральної лікарні з 22.02.2019 року з діагнозом: Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Контузія правого ока. При обстеженні виявлені ушкодження у вигляді гематоми навколо правого ока; крововилива в склеру правого ока; синця і садна в ділянці чола справа. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів, цілком можливо при обставинах, які описані в ухвалі суду і на які вказував потерпілий ОСОБА_6 , внаслідок нанесення йому двох ударів кулаком сторонньої особи в обличчя, можуть відповідати терміну на 22.02.2019 року і відносяться: синець та садно до легких тілесних ушкоджень, струс головного мозку та гематома навколо правого ока, контузія правого ока з крововиливом в склеру правого ока до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я (а.с.24-25).

Таким чином, суд, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 має місце склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, оскільки він умисно спричинив легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.3 постанови № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно п.п.1, 3 ч.1 ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до п.п.6, 13 ч.1 ст.67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку, вчинення злочину у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Суд враховує також особу обвинуваченого ОСОБА_3 , те, що він має статус дитини-сироти (а.с.81, 82) та проживає в прийомній сім`ї (а.с.90), раніше не судимий (а.с.93), негативно характеризується навчальним закладом (а.с.87), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.91), не перебуває на обліку у лікаря-психіатра (а.с.88), перебуває на обліку у лікаря-нарколога (а.с.89).

Згідно Висновку судово-психіатричної експертизи № 199 від 20.03.2019 року, проведеної на підстав ухвали слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.03.2019 року, ОСОБА_3 на час проведення експертизи ознак психічного захворювання не виявляв, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_3 ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та тимчасового розладу у психічної діяльності також не виявляв, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Рівень інтелектуальних досягнень ОСОБА_3 знаходиться в межах низької норми. В структурі особистості та емоційної сфери риси егоцентризму, імпульсивності, емоційної нестійкості, нестійкості самооцінки, однак рівень розвитку функцій саморегуляції та самоконтролю є достатнім. Враховуючи індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_3 , рівень сформованості психічних функцій, він міг в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. За даними експериментально-психологічного дослідження не виявлено індивідуально-психологічних особливостей, які б носили яскраво виражений характер та могли б суттєво вплинути на поведінку ОСОБА_3 в ситуації правопорушення. Як не психічно хворий, ОСОБА_3 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.99, 100-101).

Як вбачається з досудової доповіді Кіцманського районного сектору з питань пробації, ймовірність вчинення ОСОБА_3 повторного правопорушення є середня, його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі є можливим. Виконання покарання можливе за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних правопорушень, виконання рекомендованих заходів, спрямованих на мінімізацію ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Як передбачено статтею 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так І іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Виходячи з викладеного, враховуючи середню ймовірність повторного вчинення правопорушення, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід визначити покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді громадських робіт.

Як передбачено ч.1 ст.100 КК України, громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від 30 до 120 годин і полягають у виконанні неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи основної роботи час. Тривалість виконання даного виду покарання не може перевищувати двох годин на день.
Санкцією частини 2 статті 125 КК України передбачений мінімальний строк покарання у виді громадських робіт визначений у 150 годин.
За таких обставин обвинуваченому належить визначити даний вид покарання із застосуванням статті 69 КК України на строк сто годин.
Потерпілим ОСОБА_6 пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_3 (законний представник ОСОБА_8 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Просив стягнути 1250 гривень у відшкодування понесених ним витрат на лікування та 25000 гривень у відшкодування моральної шкоди, яка полягає у перенесених душевних стражданнях, болю, приниженні та страху, втраті спокою та сну, погіршенні стану здоров`я.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_6 просив залишити цивільний позов в частині заявленої вимоги про відшкодування матеріальної шкоди без розгляду у зв`язку із відшкодуванням понесених ними витрат на лікування.

Вирішуючи заявлені у цивільному позові вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.
У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальниками, якщо вони не доведуть, що шкода була завдана не з їхньої вини.
В таких випадках зазначені особи можуть визнаватися цивільними відповідачами.

На правовідносини, які виникають у зв`язку із заподіянням моральної шкоди злочинними діями неповнолітніх, поширюються загальні правила цивільного законодавства України.

Згідно ч.4, 5, 7 ст.128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Суд, виходячи з положень статті 1179 ЦК України, зобов`язаний стягнути завдану неповнолітнім шкоду у разі відсутності у нього майна з його батьків (усиновлювачів) або піклувальників.

Оскільки судом не встановлено, що у обвинуваченого наявне достатнє для відшкодування шкоди майно, та оскільки судом встановлено, що обвинувачений має статус дитини сироти і він не має усиновлювачів та піклувальників, а законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 такою особою не являється, цивільний позов слід залишити без розгляду та роз`яснити позивачу право пред`явити такий позов в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.12, 50, 66, 67, 69, 125 КК України, ст.ст. 127-129, 368, 370, 371, 374, 376, 395, 484, 485, 488, 495, 532 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді громадських робіт строком на сто годин.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 (законний представник ОСОБА_8 ) про відшкодування матеріальної та морлаьної шкоди залишити без розгляду та роз`яснити позивачу право пред`явити такий позов в порядку цивільного судочинства.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1