У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу начальника Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000397.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді накладено арешт на речі та документи, які вилучені 10.09.2019 р. під час проведення обшуку у службових приміщеннях Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, а саме: лист-вимогу від 23.05.2019 р.; план проведення загального обшуку ВПК 51 від 23.05.2019 р.; листи від 27.05.2019 р., 28.05.2019 р., 29.05.2019 р.; акт проведення загального обшуку від 28.05.2019 р.; план проведення загального обшуку від 28.05.2019 р.; план проведення вибіркових обшуків від 29.05.2019 р.; акт проведення загального обшуку від 29.05.2019 р.; накази від 27.05.2019 р. №№ 99/АГ, 100/АГ, 101/АГ, 102/АГ, 103/АГ; документи щодо переведення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; список керівників держустанов; блокнот з рукописними записами, який належить першому заступнику начальника Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_13 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі начальник Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ОСОБА_5 зазначає, що ухвала слідчого судді прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
При зверненні до суду з клопотанням про арешт майна слідчий порушив визначений ст. 235 КПК України строк. Слідчим не заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку, а слідчим суддею відповідно таке клопотання не розглядалось. Тобто у слідчого судді були відсутні правові підстави для розгляду клопотання про накладення арешту по суті та останнє підлягало поверненню.
Клопотання слідчого про арешт майна не містить обґрунтування необхідності накладення арешту на вказане майно.
Слідчий у клопотанні лише наводить норми кримінального процесуального закону, які регулюють порядок розгляду питання про арешт майна та визначають питання речових доказів в кримінальному провадженні, при цьому посилання на правову підставу, відповідно до якої слідчий вважав можливим накладення арешту на майно, ним не наведено.
Слідчим у клопотанні не зазначено, яким саме критеріям речових доказів відповідає вилучене майно, які сліди кримінального правопорушення воно може містити, яким чином дане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вважає, що значення для справи може мати виключно сама інформація, що міститься у вилучених документах, які наведені слідчим, доказове значення якої може бути закріплено шляхом виготовлення копій, огляду та здійснення інших слідчих дій, без позбавлення управління можливості їх використання в роботі.
Органом досудового розслідування не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Другим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000397, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи державної установи «Південна виправна колонія (№ 51)», неналежно виконуючи свої службові обов`язки, допустили знищення та пошкодження 27.05.2019 р. особами, які відбували покарання в установі, державного майна, будівель, які перебували у користуванні установ виконання покарань, чим спричинено тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди державі. Причинами знищення та пошкодження майна міг бути спротив засуджених запланованому на 27.05.2019 р. загальному обшуку та запланованому на 27.05.2019 р. вивезенню з установи шести засуджених ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10
10.09.2019 р. слідчим на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук у Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України. Під час обшуку знайдено та тимчасово вилучено документи, що відображають планування, підготовку загальному обшуку, планування, підготовку і вивезення 27.05.2019 р. з установи шести засуджених. Викладені у цих документах відомості важливі для кримінального провадження (дозволить перевірити відповідність процедур обшуку і переведення засуджених діючому законодавству і фактичним обставинам їх реалізації).
Постановою слідчого від 11.09.2019 р. вилучені під час обшуку документи і речі (термінали мобільного зв`язку) визнані доказами у кримінальному провадженні.
13.09.2019 р. слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_14 , за погодженням із заступником начальника першого відділу управління прокуратури Одеської області ОСОБА_15 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено 10.09.2019 р. під час проведення обшуку у Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, а саме: лист- вимогу від 23.05.2019 р.; план проведення загального обшуку ВПК 51 від 23.05.2019 р.; листи від 27.05.2019 р., 28.05.2019 р., 29.05.2019 р.; акт проведення загального обшуку від 28.05.2019 р.; план проведення загального обшуку від 28.05.2019 р.; план проведення вибіркових обшуків від 29.05.2019 р.; акт проведення загального обшуку від 29.05.2019 р.; накази від 27.05.2019 №№ 99/АГ, 100/АГ, 101/АГ, 102/АГ, 103/АГ; документи щодо переведення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; список керівників держустанов; блокнот з рукописними записами, який належить першому заступнику начальника Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_13 .
Клопотання мотивоване тим, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, на нього необхідно накласти арешт.
Врахувавши, що слідчим доведено, що вилучене під час обшуку у Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на ці речі для забезпечення виконання завдань кримінального провадження, незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цих речей.

Заслухавши доповідь судді, представника заявника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши надані матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала слідчим суддею постановлена 20.09.2019 р. без виклику представників Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, як стверджує апелянт, про накладення арешту на майно стало відомо 30.09.2019 р., при цьому матеріали судового провадження не містять даних на підтвердження того, що копія ухвали слідчого судді направлялась або вручалась представникам Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що у даному випадку строк на апеляційне оскарження не пропущений і апеляційна скарга подана в межах строку апеляційного оскарження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При розгляді клопотання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
З метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При постановленні оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до ЄРДР № 0000397 внесені відомості за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, за фактом того, що службові особи державної установи «Південна виправна колонія (№ 51)», неналежно виконуючи свої службові обов`язки, допустили знищення та пошкодження 27.05.2019 р. особами, які відбували покарання в установі, державного майна, будівель, які перебували у користуванні установ виконання покарань, чим спричинено тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди державі.
Ухвалою слідчого судді від 10.09.2019 р. групі слідчих Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, групі прокурорів у вказаному кримінальному провадженні та оперативним співробітникам УСБУ в Одеській області надано дозвіл на проведення обшуку у службових приміщеннях Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 9.
10.09.2019 р. . під час проведення, на підставі ухвали слідчого судді, обшуку у Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України виявлено та тимчасово вилучено документи, що відображають планування, підготовку загальному обшуку, планування, підготовку і вивезення 27.05.2019 р. з установи шести засуджених.
11.09.2019 р. постановою слідчого зазначені документи визнані доказами у кримінальному провадженні.
Оскільки встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що виявлені та вилучені документи відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, на думку апеляційного суду, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а відтак відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу начальника Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000397, без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3