Справа № 302/924/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2019смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю :

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

законний представник потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник адвокат ОСОБА_7 ,

представник служби в справах дітей Міжгірської РДА ОСОБА_8 ,

представник органу пробації ОСОБА_9 ,

представник Міжгірського професійного ліцею ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , студента 3 курсу Міжгірського професійного ліцею, не судимого, не одруженого, паспорт гр.України № НОМЕР_1 , виданий РС ГУДМС України в Закарпатській області,

- про обвинувачення в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 122 ч.1 , 296 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
16.02.2019 року, біля 22:50 годин, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні кафе «Літній сад», що в смт. Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, який в присутності сторонніх осіб, умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, пристав до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , в ході чого умисно, кулаками обох рук наніс йому три удари по обличчю, в результаті чого згідно з висновком судово-медичного експерта № 37 від 25.03.2019 року, спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах обличчя нижче правого ока, синця на шкірних покривах нижньої щелепи зліва та травматичного ангулярного перелому нижньої щелепи зліва, що виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути стиснуті пальці в кулак сторонньої особи, що відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості.

Також своїми умисними діями ОСОБА_6 грубо порушив громадський порядок, що виразилось у принизливому ставленні до всіх присутніх громадян, а також спричиненні ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_6 встановлені обставини, які відповідають повністю змісту формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, визнав повністю, а також повністю визнав вину в учиненні злочинів, передбачених статтями 122 ч.1, 296 ч.1 КК України, розкаявся і показав таке. За два тижні до події потерпілий в кафе «Літній сад» в смт Міжгір`ї вдарив обвинуваченого в око. 16.02.2019 біля 22 години обвинувачений побачив потерпілого в залі кафе і вирішив з`ясувати стосунки та підійшов до столика, за яким сидів потерпілий, ліхтарем засвітив в його обличчя і спитав його за що той вдарив обвинуваченого. На це потерпілий відповів «що так хотів». Обвинувачений запропонував вийти із залу і на терасі біля кафе не стримався і кулаком руки три рази вдарив потерпілого по обличчю в присутності інших осіб. Після того як він і потерпілий впали їх розняв ОСОБА_12 та інші особи. Обвинувачений запевнив, що не допустить подібного в майбутньому і виправить поведінку. Просить не позбавляти його волі та надати випробувальний термін.

Обвинувачений цивільний позов потерпілого визнав частково на основі такого обґрунтування.

Обвинувачений не працює, навчається, не має самостійного доходу. Просить узяти до уваги, що майнова шкода, заявлена потерпілим у сумі 9000 грн., не підтверджена доказами про витрати на лікування та проїзд в лікарню, а моральна шкода в сумі 100000 грн. є завищеною і розмір такої також не підтверджений жодним належним доказом та відповідним обґрунтуванням. Обвинувачений визнав цивільний позов у сумі 480 грн матеріальної шкоди (витрати на лікування, які підтверджені документально).

Потерпілий за наслідками судового розгляду визнав обставини, зазначені в обвинувальному акті. Просить обвинуваченого визнати винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за встановленими обставинами та покарати обвинуваченого відповідно до пропозиції прокурора. Потерпілий і його законний представник підтримали цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 9000 грн матеріальної шкоди (витрати на лікування та проїзд в обласну клінічну лікарню з місця проживання в м. Ужгород, який пов`язаний з лікуванням травми, неодноразовими необхідними обстеженнями та консультаціями лікаря), а також 100 000 грн моральної шкоди, яка проявилась у душевних стражданнях від протиправної поведінки, фізичних страждань від нанесених тілесних ушкоджень.

За згодою всіх учасників кримінального провадження та у зв`язку з тим, що обставини обвинувачення не оспорюються сторонами та потерпілим, що було підтверджено ними під час судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів сторони обвинувачення та обмежився дослідженням показів обвинуваченого, потерпілого, доказів, які подані потерпілим для цивільного позову, а також документами, які характеризують особу обвинуваченого та всі відомості про нього з урахуванням неповнолітнього віку, зміст досудової доповіді органу пробації та позиції і доводи служби в справах дітей, освітнього закладу, де навчається обвинувачений. Таке відповідає положенням ч.3 статті 349 КПК України.

Оцінивши встановлені обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 є винуватим у вчиненні злочинів, які мали місце за кваліфікуючими ознаками:

- хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (стаття 296 ч.1 КК України);

- умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я (стаття 122 ч. 1 КК України).

За вчинені злочини обвинувачений підлягає покаранню. Обираючи вид і розмір покарання, який передбачений альтернативно за кожен злочин згідно з санкціями статей 122ч.1, 296 ч.1 КК України, суд зважає на таке.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, в справі не має. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає : щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше не судився, є неповнолітнім, який здобуває повну професійну середню освіту на денній формі навчання, досяг 16 років і 7 місяців. З місця проживання і навчання (Міжгірською селищною радою і Міжгірським професійним ліцеєм) обвинувачений характеризується позитивно. Обвинувачений також не вчиняв адміністративних правопорушень і не перебував на обліку в службі в справах дітей. Обвинувачений виховується в неповній сім`ї без батька, хронічних захворювань не має.

Суд бере до уваги, що вчинені злочини характеризуються умисною формою вини. У відповідності до статті 12 КК України злочин за статтею 122 ч.1 віднесений законом до злочинів середньої тяжкості, а за статтею 296 ч.1 до злочинів невеликої тяжкості.

За змістом досудової доповіді органу пробації обвинувачений усвідомив негативність вчинених ним злочинів, ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення є низьким і його виправлення можливе без реального позбавлення волі з відбуття покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 ч.3 КК України.

До неповнолітнього обвинуваченого не може бути застосоване покарання у виді обмеження волі чи виправні роботи, які передбачені санкціями статей 122 ч.1, 296 ч.1 КК України, бо ОСОБА_6 не працює (стаття 57 ч.2 КК України) і не досяг 18 років (стаття 61 ч.3 КК України). Штраф, який передбачений статтею 296 ч.1 КК України недоцільно накладати, бо обвинувачений не має самостійних доходів, не працює, навчається і розмір такого від 8500 до 17 тисяч гривень є непосильним для сплати обвинуваченим. З огляду на викладене суд вважає, що за злочин, передбачений статтею 296 ч.1 КК України, з урахуванням вимог статей 98, 101 КК України та положень статті 65 КК України та наявності в справі двох пом`якшуючих обставин, позитивної характеристики обвинуваченого, його поведінки до вчинення злочину, ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді арешту на 45 діб. За злочин, передбачений статтею 122 ч.1 КК України ОСОБА_6 заслуговує покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. Згідно з ч.1 статті 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, з урахуванням того, що ці злочини вчиненні неповнолітнім обвинуваченим вперше, суд визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання (арешту) більш суворим (позбавленням волі) і остаточно визначає покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на один рік.

З огляду на викладені вище мотиви та обґрунтування, враховуючи те, що вчинені злочини є невеликої і середньої тяжкості, позитивність особи винного та його неповнолітній вік, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі реально, тобто є підстави застосувати статтю 75 КК України і звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробування протягом іспитового строку. Згідно з положеннями статей 75, 104 КК України цей строк є достатнім протягом одного року.

Суд також вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, які передбачені ст.76 ч. 1 та обов`язок, передбачений статтею 76 ч.3 п.1 КК України.

Цивільний позов потерпілого підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Потерпілий від злочинних дій обвинуваченого одержав тілесні ушкодженні (травму), які лікував в обласній клінічні лікарні в м. Ужгород з 19.02 по 26.02.2019. на лікування потерпілого витрачено кошти на придбання медикаментів, що не оспорено обвинуваченим, які стверджені квитанцією про їх сплату в сумі 480 грн. Інших документів про понесені витрати на лікування, придбання необхідних медикаментів, ліків потерпілий не подав. Суд вважає доведеними вимоги потерпілого в частині відшкодування витрат на проїзди потерпілого з місця проживання в Міжгірському районі до м. Ужгород для потреб огляду лікарем, лікування, обстеження та консультацій. Ці витрати у виді вартості проїзду автобусом з села Сойми, смт Міжгір`я до м. Ужгород 19.02, 21.02., 22.02, 28.02 - 2019 року, вкладаються в терміни втрати працездатності потерпілим та лікування його після події, яка мала місце 16.02.2019 то кореспондуються за термінами з висновком судово-медичної експертизи виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень зазначеного виду. Отже, витрати на проїзд на загальну суму 609 грн. 16 коп. підлягає відшкодуванню. Решта вимог майнового характеру не підтверджена жодним доказом, необґрунтована в позові, а тому підлягає відхиленню.

Суд вважає, що потерпілий одержав від злочину моральну шкоду, бо така проявилась в стражданнях від фізичного болю як в момент спричинення так і протягом лікування цих тілесних ушкоджень у період розладу здоров`я. Потерпілий також страждав від приниження честі й гідності під час публічного нанесення побоїв у громадському місці. Потерпілий мав побутові незручності під час лікування травми, необхідності лікувати тілесні ушкодження в медичному спеціалізованому закладі, що знаходиться на значній відстані від місця проживання потерпілого. Натомість розмір моральної шкоди, визначений в позові в сумі 100 тис. грн є надмірним, не обґрунтований належно і не підтверджений належними доказами, а також не відповідає засадам розумності. Виходячи із засад справедливості, розумності, достатності, пропорційності, майнового стану відповідача та його можливостей, суд вважає, що розмір морального відшкодування слід визначити в сумі 5000 грн.

Судових витрат, речових доказів не має. Запобіжний захід не застосовувався до ОСОБА_6 і клопотання про обрання такого до набрання вироком законної сили не заявлялось.

Керуючись статтями 368, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень і призначити покарання :

- за статтею 296 ч.1 із застосуванням статті 101 КК України 45 діб арешту;

- за статтею 122 ч.1 КК України один рік позбавлення волі.

Згідно з статтею 70 ч.1 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк один рік.

Згідно з статтями 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк один рік з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обв`язки.

У відповідності до статті 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 під час відбування покарання з випробуванням такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь потерпілого ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 1089 грн 16 коп., моральну шкоду в сумі 5000 грн, всього стягнути 6089 грн 16 коп. В решті позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_6 відмовити.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Оскарження вироку з питань не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, згідно з ч.3 статі 349 КПК України, - не допускається.

Суддя: ОСОБА_1