ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1196/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.185 ч.2 КК України
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху

05 червня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевірившиматеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002896, № 0001967, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2019 року відносно ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено покарання, із застосуванням ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.
На вказаний вирок, зокрема прокурором у кримінальному провадженні подано апеляційну скаргу.

З огляду на зміст апеляційної скарги апеляційне провадження не може бути відкрито, а апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Виходячи з вимог пункту 4 частини 2 статті 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. При цьому, прохання апелянта повинно бути сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду (ст. 407 КПК України) і не містити суперечностей.
Вказані вимоги КПК України прокурором при поданні апеляційної скарги дотримано не було.

Так, прокурор в своїй апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_4 скасувати в частині призначеного покарання за сукупністю вироків, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, відповідно до якого призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; застосувавши вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2018 року та визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць з конфіскацією всього належного йому майна. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Разом з тим, санкцією ч. 2 ст. 185 КК України не передбачено такого виду покарання (ні основного, ні додаткового), як конфіскація майна.

Крім того, вимоги прокурора про ухвалення апеляційним судом нового вироку не узгоджується з нормами, викладеними у ст. 420 КПК України, згідно з якими суд апеляційної інстанції вправі скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення, більш суворого покарання, тощо.

У даному випадку, прокурор в своїй апеляційній скарзі ставить питання про порушення судом першої інстанції вимог п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню (районний суд при призначенні покарання ОСОБА_4 невірно застосував положення ч. 1 ст. 71 КК України, оскільки Шевченківським районним судом м. Запоріжжя при призначенні покарання вже було враховано вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2018 року), що, в свою чергу, не потребує ухвалення апеляційним судом нового вироку.

Також, прокурор в мотивувальній частині апеляційної скарги замість обвинуваченого ОСОБА_4 зазначає ОСОБА_5 (2-ий абзац третього аркушу апеляційної скарги).

За таких обставин, вимоги апеляційної скарги прокурора є неконкретними та суперечливими.

Крім того, в порушення вимог ч. 6 ст. 396 КПК України, прокурором до апеляційної скарги не додані її копії в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження.

Викладені обставини дають підстави для висновків, що апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

Відповідно до норм ст. 399 КПК України, апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана без додержання вимог ст. 396 КПК України.

На підставі викладеного, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає залишенню без руху, з наданням останньому трьохденного строку для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що, відповідно до ч. 4 ст. 403 КПК України, внесення до апеляційної скарги змін, які тягнуть за собою погіршення становища обвинуваченого, поза межами строків на апеляційне оскарження, не допускається.

Керуючись ст. 399 КПК України,

у х в а л и в:

залишити апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2019 року відносно ОСОБА_4 , без руху.
Встановити апелянту трьохденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, для чого невідкладно направити копію цієї ухвали.

Одночасно роз`яснити апелянту, що у разі не усунення недоліків скарги у встановлений в наведеній ухвалі строк, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, йому буде повернута апеляційна скарга.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду ОСОБА_2