йСправа № 304/1506/19 Провадження № 1-кс/304/600/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , затверджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000403 від 23 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

слідчий СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000403 від 23 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України про накладення арешту на металеву консервну банку з написом «Килька» та керамічний графин. Клопотання мотивує тим, що 23 вересня 2019 року о 08.28 год надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що до чергової частини Перечинського ВП надійшла письмова заява громадянина Орлова про те, що напередодні 22 вересня 2019 року о 21.00 год. до будинку його тещі ОСОБА_5 , яка є пенсіонеркою, в АДРЕСА_1 , зайшов невідомий чоловік, якого вона бачила вдень у селі, та, погрожуючи ножем, який він приніс із собою, викрав з її будинку грошові кошти у сумі 600 грн та продукти харчування. Його прикмети: вік 40-45 років, зріст 180-185 см, чорнявий. Виїздом СРПП, СОГ та керівництва Перечинського ВП встановлено, що 22 вересня 2019 року о 21.00 год. до будинку ОСОБА_5 , яка є пенсіонеркою, в АДРЕСА_1 , зайшов невідомий чоловік, якого вона бачила вдень у селі та домовлялася з ним про продаж йому вживаного телевізору за 300 грн. Погрожуючи ножем, який він приніс із собою, викрав з її будинку грошові кошти у сумі 600 грн та продукти харчування; знайшовши в кухонній шафі рибні консерви «Килька», вийняв з кишені ніж, відкрив її та почав ним їсти. Після того, розмахуючи ножем, почав вимагати кошти, які згодом самостійно знайшов і забрав та, наказавши потерпілій мовчати, вийшов з будинку у невідомому напрямку. За описом потерпілої вказаний громадянин схожий на ОСОБА_6 , 1982 року народження, мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого. Дану подію 23 вересня 2019 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 0000403 з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 187 КК України. З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин зазначеної події 23 вересня 2019 року, на підставі письмової згоди ОСОБА_5 , було проведено огляд належного їй будинку та домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де у присутності понятих було вилучено металеву консервну банку з написом «Килька», керамічний графин, який переміщав невідомий, та шість слідів папілярних ліній рук людини. Враховуючи те, що для здобуття доказів у даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій та експертиз, а також те, що вказані речі мають значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання, тому на підставі ч. 4 ст. 107 цього Кодексу фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

У судове засідання власник майна ОСОБА_5 також не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши надані слідчим матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, приходить до такого висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, з матеріалів клопотання встановлено, що 23 вересня 2019 року о 08.28 год надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що до чергової частини Перечинського ВП надійшла письмова заява громадянина Орлова про те, що напередодні 22 вересня 2019 року о 21.00 год. до будинку його тещі ОСОБА_5 , яка є пенсіонеркою, в АДРЕСА_1 , зайшов невідомий чоловік, якого вона бачила вдень у селі та домовлялася з ним про продаж йому вживаного телевізору за 300 грн. Погрожуючи ножем, який він приніс із собою, викрав з її будинку грошові кошти у сумі 600 грн та продукти харчування; знайшовши в кухонній шафі рибну консерву «Килька», вийняв з кишені ніж, відкрив її та почав ним їсти. Після того, розмахуючи ножем, почав вимагати кошти, які згодом самостійно знайшов і забрав та, наказавши потерпілій мовчати, вийшов з будинку у невідомому напрямку (а. с. 5-6).

Також встановлено, що того ж дня дану подію було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 0000403 з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 187 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000403 від 24 вересня 2019 року (а. с. 4).

За добровільною згодою власника домогосподарства АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , 23 вересня 2019 року таке було оглянуто та, як вбачається з протоколу огляду місця події від 23 вересня 2019 року у присутності понятих вилучено металеву консервну банку з написом «Килька», керамічний графин та шість слідів папілярних ліній рук людини (а. с. 7-11).

Вказане майно, серед іншого, постановою слідчого про визнання речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 24 вересня 2019 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000403 від 23 вересня 2019 року (а. с. 12-13).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчим доведено, що вилучені в ході огляду будинку та домогосподарства потерпілої речі, мають значення речового доказу у кримінальному проваджені № 0000403 та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , затверджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000403 від 23 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на металеву консервну банку з написом «Килька» та керамічний графин.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1