УХВАЛА
05 липня2019 року

м. Київ
справа № 360/2789/18
провадження № 51-3324ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 травня 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений, не погоджуючись із судовим рішенням апеляційного суду, порушує питання про його перегляд.
Перевіривши касаційну скаргу на дотримання вимог кримінального процесуального закону, Суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків з наступних міркувань.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлені вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції, вимоги особи до суду та їх обґрунтування, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень та долучаються їх копії.
Як убачається із касаційної скарги засудженого, її адресовано Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, однак, відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Відповідно до частини 1 статті 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (стаття 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (стаття 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (стаття 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести зрозумілі аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до статті 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону засуджений у своїй скарзі не наводить обґрунтування своїх вимог, із зазначенням того, у чому саме, на його думку, полягає незаконність судового рішення, з огляду на положення статті 414 КПК, та не вказує в чому саме, на його думку, полягає явна несправедливість призначеного йому покарання внаслідок суворості.
Не містить касаційна скарга засудженого і вказівок на те, які саме доводи його апеляційної скарги залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції, всупереч вимогам статті 419 КПК.
Також вимоги до суду касаційної інстанції, викладені ОСОБА_4 у скарзі, не відповідають змісту статті 436 КПК, якою встановлено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Всупереч частини 5 статті 427 КПК до касаційної скарги не долучено копії судового рішення, яке оскаржується.
Вищенаведені недоліки касаційної скарги перешкоджають Суду вирішити питання про відкриття провадження.

Звертаємо увагу засудженого на те, що у відповідності до пункту 7 частини 1 статті 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі мають право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України, у тому числі, для складення документів процесуального характеру.
Керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3