Провадження № 1-кп/643/1299/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.12.2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004274 року від 03.08.2019 року, № 0004862 від 05.09.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з неповною середньою освітою, яка незаміжня, офіційно не працевлаштована, раніше неодноразово судима, останній раз 13.03.2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік та 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувають кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні двох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно обвинувальних актів, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
Прокурором заявлено письмове клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченої, на строк 60 діб.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 вчинила злочин середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, ніде не працює, законних джерел отримання заробітку не має, не володіє міцними соціальними зв`язками, що негативно впливає на її репутацію та свідчить про стійкий злочинний асоціальний настрій, раніше була притягнута до кримінальної відповідальності та неодноразово судима за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення і перевиховання не стала та знову вчинила умисний корисливий злочин. Станом на теперішній час ризики, передбачені п.п. 1,5 ст. 177 КПК України, які мали місце на момент обрання запобіжного заходу, не зменшились, та є підстави вважати, що у обвинуваченої ОСОБА_4 можуть виникнути спроби: переховуватись від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки остання була притягнута до кримінальної відповідальності та неодноразово судима за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення і перевиховання не стала та знову вчинила умисний корисливий злочин; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ніде не працює, законних джерел отримання заробітку не має, не володіє міцними соціальними зв`язками. Враховуючи викладене, є обґрунтовані підстави вважати, що до обвинуваченої ОСОБА_4 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання. Зазначила, що 02.12.2019 року Харківським апеляційним судом була розглянута апеляційна скарга захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 09.10.2019 року щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченої під вартою. За наслідками апеляційного перегляду, попередню ухвалу суду про продовження тримання під вартою ОСОБА_4 залишено без змін.
Крім того, прокурор зазначила, що не заперечує проти задоволення клопотання сторони захисту та направлення кримінального провадження до Харківського апеляційного суду для вирішення питання про передачу даного кримінального провадження на розгляд Фрунзенського районного суду м. Харкова.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні 04.12.2019 року заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Заявив усне клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченої, на домашній арешт. В обґрунтування зазначив, що прокурором не доведено наявність ризиків. Згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), тяжкість злочину, в якому особа обвинувачується, сама по собі не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також, згідно практики ЄСПЛ, відсутність сім`ї та роботи сама по собі не може свідчити про наявність ризику вчинення нового злочину. Крім того, згідно практики ЄСПЛ відсутність реєстрації сама по собі не свідчить про наявність ризику ухилення особи від суду. Обвинувачена має постійне місце проживання, має дочку та двох онуків. Крім того, обвинувачена потребує постійного лікування від ВІЛ, яке не має можливості отримувати в умовах СІЗО. Враховуючи наведене, відсутні підстави для продовження тримання обвинуваченої під вартою та запобігти існуючим ризикам можливо шляхом застосування до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Крім того, захисником обвинуваченої заявлено усне клопотання про направлення даного кримінального провадження до Харківського апеляційного суду для вирішення питання щодо його підсудності та об`єднанні з іншими кримінальними провадженнями щодо ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання зазначено, що відносно ОСОБА_4 на розгляді Київського районного суду м. Харкова знаходяться 2 кримінальних провадження, на розгляді Фрунзенського районного суду м. Харкова 2 кримінальних провадження, в тому числі за ч. 2 ст. 186 КК України, на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 1 кримінальне провадження.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позицію свого захисника. Зазначила, що за час перебування в СІЗО вилікувалась від наркоманії та злочини більше вчиняти не має необхідності, оскільки всі злочини вчинялись з метою отримати кошти для придбання наркотичних засобів. Також просила направити кримінальне провадження до Харківського апеляційного суду для визначення його підсудності.
Представник потерпілого ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» в судове засідання 04.12.2019 року не з`явився.
Представник потерпілого ТОВ «Сільпо-Фуд» в судове засідання 04.12.2019 року не з`явився.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою, суд керується наступним.
Частиною третьою ст. 315 КПК України, в редакції згідно Рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з структури розділу IV КПК України, судове провадження у першій інстанції в якості однієї із стадій включає підготовче провадження.

Таким чином, застосування запобіжних заходів під час підготовчого провадження, в тому числі вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою на стадії підготовчого провадження, здійснюється згідно з положеннями розділу ІІ КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання, суд керується таким.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 27.08.2019 року щодо обвинуваченої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 25.10.2019 року. Обираючи вказаний запобіжний захід, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_4 не працює, незаміжня, неодноразово судима, та вказані обставини підтверджують наявність ризиків щодо переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення. Також слідчим суддею на підставі наданих доказів зроблений висновок про наявність обґрунтованої підозри.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років. Судом встановлено, що ОСОБА_4 не заміжня, офіційно не працевлаштована, раніше неодноразово судима. Вказані обставини в тому числі підтверджуються даними вимоги про судимість, з якої також вбачається, що ОСОБА_4 в тому числі пред`явлено інше обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, в період іспитового строку.
Як вбачається з матеріалів справи та пояснень обвинуваченої, в даний час в інших судах м. Харкова відносно неї розглядаються ще 5 кримінальних проваджень.
Судовий розгляд даного кримінального провадження судом не розпочатий, докази судом не досліджувались, свідки не допитувались.
Враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що їй загрожує в разі визнання її винною, кількість епізодів злочинної діяльності, в яких вона обвинувачується, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченою дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.
Оцінюючи доводи захисника відносно того, що в клопотанні не обґрунтовано наявність ризиків, суд керується таким.
Суд приходить до висновку, що дані про особу обвинуваченої та кількості епізодів злочинної діяльності, які їй інкримінуються, в своїй сукупності свідчать про наявність достатніх підстав вважати доведеними ризики вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилався в клопотанні прокурор.
Також суд не може визнати такими, що свідчать про зменшення ризиків, посилання захисника на практику ЄСПЛ, згідно якої тяжкість злочину, в якому особа обвинувачується, сама по собі не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутність сім`ї та роботи сама по собі не може свідчити про наявність ризику вчинення нового злочину, а відсутність реєстрації сама по собі не свідчить про наявність ризику ухилення особи від суду, з наступних підстав.
Так, оцінюючи питання щодо зменшення або незмінності ризиків, суд у відповідності до положень КПК України, в тому числі ст. 178 КПК, оцінює всі обставини і докази в сукупності та взаємозв`язку.

Таким чином, підставою для продовження тримання обвинуваченої під вартою є сукупність всіх даних та обставин, що свідчать як про тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій в разі визнання її винною, так і даних про її особу, в тому даних щодо відсутності у неї роботи, даних щодо сімейного стану, даних щодо пред`явлення обвинувачення у вчиненні значної кількості інших кримінальних правопорушень.

Оцінюючи доводи сторони захисту щодо неможливості лікування ОСОБА_4 в умовах СІЗО, суд керується таким.

Судом ухвалою від 09.10.2019 року зобов`язано медичну частину № 27 Центру охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України у Харківській та Луганській областях (м. Харків, вул. Нетіченська, буд. 14) провести медичне обстеження обвинуваченої ОСОБА_4 , яка тримається під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» (м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 99), з метою визначення її стану здоров`я та вирішення питання щодо її лікування у встановленому законодавством України порядку.

Таким чином, судом вжито заходів для забезпечення права ОСОБА_4 на медичну допомогу.

Доказів, які б свідчили про неможливість лікування ОСОБА_4 в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», суду не надано.

За таких обставин суд не може визнати обґрунтованими доводи захисника щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, зокрема на домішаній арешт, та відмовляє у вказаному клопотанні.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на строк до 24:00 годин 29 січня 2020 року.
Згідно ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Одночасно суд роз`яснює обвинуваченій ОСОБА_4 , що згідно Рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року вона має право оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку.
Вирішуючи клопотання сторони захисту щодо направлення кримінального провадження до Харківського апеляційного суду для визначення його підсудності та об`єднання з іншими кримінальними провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , суд керується таким.
Згідно ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Таким чином, вирішення по суті заявленого стороною захисту клопотання відноситься до виключної компетенції Харківського апеляційного суду.
Керуючись ст. 34, 183, 314, 331, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на строк до 24:00 годин 29 січня 2020 року.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 - направити до Харківського апеляційного суду для вирішення клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про визначення підсудності даного кримінального провадження.
Ухвала в частині продовження тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії даної ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1