Справа №481/1389/19
Провадж.№1-кп/481/172/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Новий Буг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000420 від 03 вересня 2019 року, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, судимого останній раз 30 липня 2012 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 20 червня 2019 року звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання,
про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення тяжкого злочину, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив злочин за наступних обставин.

Так, 31.08.2019 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 знаходився на території домоволодіння, що належить ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де за проханням господаря домоволодіння наглядав за господарством.

Знаходячись на території господарчого подвір`я ОСОБА_6 , у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на викрадення металевих труб, що знаходились на землі території подвір`я.

Так 31.08.2019 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , з метою власного збагачення, реалізовуючи власний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , підійшов до місця, де знаходились металеві труби, та почав витягувати труби діаметром 40 мм. в кількості - 2 шт., 50 мм, в кількості - 2 шт. та 60 мм, в кількості - 1 шт.

В подальшому, для зручності перенесення, ОСОБА_3 , взявши електроінструмент - кутову шліфувальну машину, що знаходилась на території подвір`я ОСОБА_5 , почав розпилювати металеві труби діаметром 40 мм та 60 мм на відрізки труб, довжиною по 1.0 м.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 взяв порізані ним металеві труби, а саме: сім металевих труб діаметром 40 мм, вартістю - 323, 05 грн.; три металеві труби діаметром 60 мм вартістю 215, 28 грн., одну металеву трубу діаметром 50 мм, вартістю 118,04 грн., та одну металеву трубу діаметром 50мм, вартістю 147,55 грн., та через бічну стінку паркану, яким було огороджено територію подвір`я ОСОБА_5 , перекинув вищевказані металеві труби, до провулку, що виходить до АДРЕСА_1 .

В подальшому, викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Вищевказаним кримінальним правопорушенням, ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_5 , матеріальні збитки в розмірі 803, 92 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , 27 вересня 2019 року було досягнуто та підписано угоду про примирення, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, також сторони дійшли згоди щодо призначення покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України у виді 02 (двох) років позбавлення волі та на підставі ст.. 75 КК України звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку в один рік.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-471 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ст.185 ч.2 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, судом встановлено, що укладення угоди є добровільним волевиявленням сторін, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено зміст ч.ч.5, 6, 7 ст.474 КПК України, який йому зрозумілий та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є його відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Так само потерпілому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, які йому повністю зрозумілі.

Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_3 не заперечив проти затвердження угоди.

Прокурор та потерпілий у підготовчому судовому засіданні також просять затвердити угоду про примирення.

Згідно до ч.3, ч.5 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про примирення під час підготовчого судового засідання, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення, та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з ухваленням обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 475 КПК України, суд,-

ухвалив:

затвердити угоду від 27 вересня 2019 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , про обвинувачення останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та обрати йому покарання у виді 02 (двох) років позбавлення волі.
На підставіст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 01 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: 1 металеву трубу діаметром 50 мм, довжиною 2,0 м; 3 металевих труби діаметром 60 мм., довжиною 1,0 м., 7 металевих труб діаметром 40 мм., довжиною 1,0 м., 1 металеву трубу діаметром 50 мм., довжиною 2,5 м., які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити у його законному володінні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вирок вважається таким, що не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1