В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2019 року
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 ,розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Запоріжжя,громадянина України,з середньою спеціальною освітою,одруженого,офіційно не працюючого, мешкає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,раніше судимого
14.07.2017 р.Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт
у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

28.11.2017 року о 23 годині ОСОБА_4 ,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно,з корисливих мотивів,знаходячись по вул.Арктичній 1 в м.Запоріжжі,переконавшись,що за його діями ніхто не спостерігає,шляхом вільного доступу з телефонного колодязя № 65/7427 намагався таємно викрасти майно ,що належить Запорізькій філії ПАТ «Укртелеком»,а саме:25 метрів телефонного мідного кабеля марки ТПП30*2*0,4 вартістю 924 гр.14 коп.,який за допомогою заздалегідь підготовленого предмету перерізав та змотав,проте не довів свій злочинний намір до кінця з причин,що не залежали від його волі,так як був затриманий на місці вчинення злочину.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винуватим себе визнав повністю.
Пояснив,що 28.11.2017 р. у нічний час він йшов додому на вул.Дизельну по вул.Арктичній в м.Запоріжжі,де звернув увагу на відкритий люк телефонного колодязя та мідний кабель,який вирішив викрасти з метою заробити на його продажу у пункт приймання металобрухту.Скориставшись тим,що за його діями ніхто не спостерігає,витягнув з колодязя кабель довжиною приблизно 25 метрів,перерізав та змотав його,проте у цей час був затриманий на місці злочину з викраденим кабелем. У скоєному розкаявся,фактичних обставин справи та доказів,що їх підтверджують,не оспорював.
Відповідно до ч.3,4 ст.349,351 КПК України суд,з урахуванням повного визнання винуватості обвинуваченим,за згодою учасників судового провадження,визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин,що підтверджують винуватість обвинуваченого,які ніким не оспорюються.При цьому суд роз*яснив наслідки,передбачені ч.3 ст.349 КПК України,переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів,що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України»,та кваліфікує його дії по ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна(крадіжка),який не було доведено до кінця з причин,що не залежали від волі особи,яка його вчинила,вчинений повторно.
Відповідно до статей 50,65 КК України особі,яка вчинила злочин, має бути призначено покарання,необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.
При призначенні обвинуваченому покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_4 раніше судимий,проте має постійне місце проживання,неофіційно працює,тяжких наслідків від його дій не настало.
Обставиною,яка пом*якшує покарання обвинуваченого,суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у скоєному.
Такі висновки суду ґрунтуються на тому,що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям,послідовно визнає винуватість у скоєнні злочину,своїми активними діями сприяв органам слідства з*ясувати обставини вчинення злочину.
Потерпіла особа не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого.
Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України ,судом не встановлено.
Всі ці відомості у сукупності є суттєвими та дають підстави при призначенні покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України для застосування ст.75 КК України ,оскільки забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування ним покарання,але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов*язків органами з питань пробації протягом іспитового строку,який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування,що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства.
Такі висновки суду узгоджуються зі змістом досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 .
При призначенні остаточного покарання необхідно застосувати положення ст.71 ч.1 КК України,оскільки вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 14.07.2017 р. ОСОБА_4 був засуджений за ст.185 ч.1 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,з яких ним відбуто 12 годин громадських робіт,до відбуття покарання за попереднім вироком ним вчинено новий злочин.
Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати ,зокрема, невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання,у даній справі-частину строку покарання у виді 88 годин громадських робіт,а остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Відповідні роз*яснення викладені у п.25,26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із заступними змінами).
Згідно п.»г» ч.1 ст.72 КК Украхїни,при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в біль суворий вид покарання виходячи з такого співвідношення:одному дню позбавлення волі відповідає 8 годин громадських робіт.
З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого,висловлене ним бажання адаптуватися у суспільстві та припинити злочинну діяльність,суд вважає можливим при призначення покарання за сукупністю вироків застосувати принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до обвинувального акту,процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Про наявність речових доказів суду підтверджень не надано.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.368,374,392 КПК України,суд-

З А С У Д И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст.71 КК України,по сукупності вироків,до покарання ОСОБА_4 за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 14.07.2017 р. та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1(один) рік 10 (десять)днів.

Відповідно до ст.75,76 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити,якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов*язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1