справа №619/3523/19
провадження №1-кп/619/417/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000943 від 17.07.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився м. Харків, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 19.06.2019 за ч. 1 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на один рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
11 липня 2019 року приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання в квартирі своєї матері ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись моментом коли матір вийшла до сусідньої кімнати, діючи повторно, за раптово виниклим прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів,усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання, став навпроти столу, на якому стояв телевізор марки «Sony» на якому мається напис «BD Shom» к/в діагоналлю 14 дюймів, впевнившись у тому, що його дії ніким помічені не будуть, взяв двома руками вищевказаний телевізор вартістю, згідно до висновку судової товарознавчої експертизи №16648 від 19.08.2019, - 450 грн., після чого з викраденим вийшов на вулицю покинувши місце вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 450 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочину, так як це зазначено вище.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.
Враховуючи, що дане кримінальне провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 обвинувачення та доведеність його винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину.
За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу обвинуваченим не заявлялося.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.
При вирішенні питання про вид і міру покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 66 КК України, визнає обставиною, яка пом`якшує його покарання, щире каяття обвинуваченого в судовому засіданні, яке було дієвим, а саме він просив вибачення за скоєння вищевказаного злочину.
Суд не визнає обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого стан алкогольного сп`яніння, так як за обвинувальним актом не зазначено, що ОСОБА_3 скоїв злочин у вищевказаному стані.
У відповідності до ст. 337 КПК України визначено межі судового розгляду, а саме судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. За ч. 3 ст. 337 КПК України суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, характеризується посередньо.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, а також особу обвинуваченого.
За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, яка пом`якшує покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної частини вищевказаної статті.
При вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 71 КК України принципів необхідно застосувати ОСОБА_3 при призначенні покарання за сукупністю вироків, суд дійшов висновку про застосування принципу часткового складання призначених покарань.
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 не заявлено.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст.ст. 124, 126 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 19 червня 2019 року частково приєднати невідбуту частину покарання та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання після набрання даним вироком чинності.
Речові докази у справі: телевізор марки «Sony» з пультом дистанційного керування, які знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , - залишити останній, як власнику майна.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави понесені судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 785 грн.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Особи, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні вироку, мають право оскаржити вирок у той же строк з моменту отримання копії вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя ОСОБА_1