Справа № 300/111/19 Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/488/19 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у дистанційному судовому провадженні кримінальне провадження №300/111/19 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стебника Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 162 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Воловецького районного суду Закарпатської області від 12 квітня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 12 квітня 2019 року ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст. 162 КК України на два роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 03 липня 2018 року у виді трьох років одного місяця позбавлення волі і остаточно, з урахуванням ч.1 ст. 72 КК України, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання - чотири роки один місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено обчислювати з часу затримання - з 10 січня 2019 року.

Вирішено питання речових доказів.

ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 10 січня 2019 року близько 14.00 год., діючи умисно, таємно, порушуючи конституційне право потерпілого ОСОБА_10 на недоторканність житла, протиправно проник без дозволу власника через подвір`я до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 шляхом відчинення задніх дверей, де всередині будинку був виявлений та затриманий власником житла ОСОБА_10 , який у той час повернувся додому.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок змінити в частині призначення покарання, призначити йому більш м`яке покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства (позбавленням волі), застосувати ст. 217 КПК України та роз`єднати кримінальні провадження щодо нього. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: призначене судом покарання є надто суворим. При винесенні вироку судом не взято до уваги те, що дане правопорушення не несло загрози суспільству і ОСОБА_10 ; характеристику з місця проживання; наявність на утриманні неповнолітньої дитини; він доглядає за сестрою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства та пожиттєво; стан його здоров`я, оскільки він потребує кваліфікованого лікування, яке не можуть надати в місцях позбавлення волі.

В ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви, та просять апеляційну скаргу обвинуваченого задоволити.
Прокурор ОСОБА_9 апеляційну скаргу обвинуваченого заперечив.
Заслухавши доповідь судді, сторону захисту та сторону обвинувачення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Апеляційний суд переглядає вирок у межах апеляційної скарги відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України.
Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюються.
Покарання ОСОБА_7 призначене судом з дотриманням вимог ст.ст. 65, 66 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, обране з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризуються посередньо, не працює, одружений, хворіє; з врахуванням обставин, які пом`якшують покарання, визнання вини, щире каяття; обставини, яка обтяжує покарання, рецидив злочинів.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про неврахування судом даних про його особу, його сімейного стану і стану здоров`я, колегія суддів визнає безпідставними й до уваги не бере.
Усі дані про особу обвинуваченого, визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, щире каяття були в повній мірі враховані судом першої інстанції при призначенні покарання й наведені у вироку суду.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд, врахувавши тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, усі обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення йому за ч.1 ст. 162 КК України покарання у виді двох років обмеження волі.
Підстав вважати, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, немає.
Вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 03 липня 2018 року ОСОБА_7 був засуджений за ч.3 ст. 185 КК України на чотири роки позбавлення волі й на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки.
Злочин, за який засуджується ОСОБА_7 , вчинений 10 січня 2019 року, тобто в період іспитового строку.
Тому судом першої інстанції остаточне покарання ОСОБА_7 у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі правильно визначене за сукупністю вироків із врахуванням положень ст. 71 КК України та ч.1 ст. 72 КК України із застосуванням принципу часткового складання покарань за даним вироком і вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 03 липня 2018 року.
При цьому судом першої інстанції відповідно до ч.4 ст. 71 КК України, роз`яснень, які містяться у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховано, що призначене ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків не могло бути меншим від невідбутої частини покарання за попереднім вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 03 липня 2018 року, і повинно бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин.
Тому визначене ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі є мінімальним, яке могло бути призначене судом, і підстав вважати, що воно за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, немає.
Твердження апелянта про те, що вчинене ним правопорушення не несло загрози суспільству і потерпілому, колегія суддів вважає безпідставним і до уваги не бере, оскільки ОСОБА_7 вчинено передбачений Кримінальним кодексом України злочин, який є суспільно небезпечним діянням та порушує конституційне право людини на недоторканність житла.
Вимоги апеляційної скарги обвинуваченого про застосування положень ст. 217 КПК України та роз`єднання кримінальних проваджень щодо нього не грунтуються на вимогах закону.
Статтею 217 КПК України передбачено порядок об`єднання і виділення матеріалів досудового розслідування, й рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором.
Матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 162 КК України не були об`єднані з матеріалами іншого кримінального провадження і не були виділені з інших матеріалів ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, допущено не було.

Апеляційна скарга обвинуваченого не містить правових підстав для скасування чи зміни вироку, й колегія суддів визнає її необґрунтованою.
Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, і підстав для його скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Вирок Воловецького районного суду Закарпатської області від 12 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення,засудженим у той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4