Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/286/19
Провадження № 1-кп/280/229/19
У Х В А Л А
Іменем України
13 листопада 2019 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: г оловуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 19.02.2019 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває вищевказане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.185 КК України.

У судовому засіданні прокурором Коростишівської місцевої прокуратури заявлено клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певну пори доби, з огляду на наявність обставин, регламентованих ст.177 КПК України. В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначив, що обраний обвинуваченій за ухвалою суду від 04.03.2019 запобіжний захід у виді домашнього арешту закінчився, проте, на даний час продовжують існувати ризики, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, міра покарання за який передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років; обвинувачена, потерпілий, свідки проживають в одному населеному пункті, а тому є всі підстави вважати, що у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу існують ризики незаконного впливу обвинуваченої на останніх, крім того, існує ризик знищення, спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи, що на даний час не встановлено місце знаходження грошових коштів.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 заперечила проти обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту пояснила, що має постійне місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заперечував щодо заявленого прокурором клопотання, вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, обвинувачена будь-яким чином впливати на потерпілого чи свідків наміру не має, як і перешкоджати будь-яким чином встановленню обставин справи. Отже просить задовольнити клопотання прокурора частково та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до положень ч.ч.1,2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ст.177 КПК України регламентується мета та підстави застосування запобіжних заходів. Згідно приписів п.п. 2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Згідно приписів ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, згідно вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту обиралась згідно ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 04.03.2019 під час досудового розслідування, термін дії ухвали закінчився.

Судом належно оціненасуспільна небезпечність кримінального правопорушення, що обґрунтовано інкримінується обвинуваченій, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, а також особа обвинуваченої, з врахуванням чого суд дійшов висновку про існування певних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор.

Судом також враховуються положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», у відповідності до яких, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченій судом застосовуються вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Конституційним Суд України у рішенні №1-р/2017 від 23.11.2017 наголошується, що обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина. Обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності інші учасники кримінального провадження, разом із прокурором, наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі і більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування. Найважливішою ознакою суду є його незалежність та безсторонність, а однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом(пункт 1 частини другої статті 129 Конституції України).
Суд, вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 ККУкраїни та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання винуватою, дані про її особу, з метою запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України вважає доцільним обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши обвинуваченій залишати місце свого проживання у період часу з 22:00 години по 06:00 годину, а також покладення на обвинувачену ОСОБА_7 обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади; не відлучатися із населеного пункту, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 179, 184, 193, 196 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури задовольнити .

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останній залишати місце свого проживання за адресою: : АДРЕСА_1 , у період часу з 22:00 години по 06:00 годину

Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;

не відлучатися із населеного пункту, а саме: Житомирська область, Черняхівський район, с.Видибор, без дозволу прокурора або суду;

повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії ухвали визначити по 13 січня 2020 року включно.

Копію ухвали направити до Черняхівського ВП Коростишівського ГУНП в Житомирській області для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1