Справа № 445/1304/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2019 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Золочів Львівської області, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-
ОСОБА_4 , в період часу з 27 лютого 2019 року по 13 липня 2019 року. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, по місцю свого проживання за адресою: с. Жуличі Золочівського району Львівської області, маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, на побутовому ґрунті, систематично вчиняв психологічне насильство над своєю матір`ю ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.
Зокрема, 27 лютого 2019 року, близько 19 го. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю проживання за адресою: с. Жуличі Золочівського району Львівської області, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 , дії психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрозою фізичної розправи.
Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 28 лютого 2019 року, близько 06 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись по місцю свого проживання за вищевказаною адресою, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 , дії психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрозою фізичної розправи.
Крім цього, 13 липня 2019 року, близько 16 год. 00 хв, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, знаходячись вищевказаному місцю проживання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 , дії психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрозою фізичної розправи.
Отже вказаними насильницькими діями, ОСОБА_4 , заподіяв своїй матері ОСОБА_5 , систематичні психологічні страждання, що завдали шкоди її психічному здоров`ю та погіршили якість життя потерпілої.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо своєї матері, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.
18 липня 2019 року між ОСОБА_5 , яка є потерпілою та ОСОБА_4 , який є обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні укладено угоду про примирення, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Дана угода примирення відповідає вимогам ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, а також, призначення покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені, п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклав добровільно.
У підготовчому засіданні потерпіла ОСОБА_5 просила затвердити добровільно укладену нею угоду про примирення та запевнила, що розуміють наслідки, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
Прокурор просить суд затвердити угоду про примирення між потерпілою обвинуваченим.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
За умовами ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання передбачена санкцією ст. 126-1 КПК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.
Судом встановлено обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку та у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
Затвердити угоду про примирення, укладену 18 липня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1