ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/2250/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 640/9843/19
Категорія: ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження №0000730 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 22 травня 2019 року про повернення обвинувального акту прокурору, стосовно ОСОБА_7 , який обвинувачується за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою, обвинувальний акт, який внесений до ЄРДР за №0000730, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, повернутий прокурору.

В обґрунтування свого рішення, суд першої інстанції послався на те, що слідчий Холодногірського ПВ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 проводила досудове розслідування за кримінальним правопорушення, яке відноситься до юрисдикції Київського ВП ГУНП в Харківській області, при цьому прокурором не визначалось іншої підслідності, а спір про підслідність не вирішено керівником органу прокуратури вищого рівня.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу районного суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційного прохання апелянт посилається на те, що обвинувальний акт відповідає усім вимогам КПК України. Зазначив, що суд не вправі вирішувати питання пов`язані з підслідністю на стадії підготовчого судового засідання, тобто суд першої інстанції вийшов за межі передбачені ст.314 КПК України. Ткаож зазначив, що з постанови прокурора про визначення підслідності від 17.12.2018 року під час досудового розслідування цього кримінального провадження слідчо-оперативним шляхом, в т.ч. під час допиту свідків, отримана інформація стосовно невстановлених осіб, які можуть бути причетні до незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території Холодногірського та інших адміністративних районів м. Харкова. На підставі цих даних прокурором було внесено до ЄРДР відомості за №0000338 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, а проведення досудового розслідування доручено СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисників, які просили залишити ухвалу суду без змін та заперечували проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвалу, з дотриманням норм ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно висновків суду, підставою ухвалення оскаржуваного рішення стала невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що злочинні дії, які інкримінуються ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК України, за версію органів досудового розслідування були вчинені на території Київського районну м. Харкова.
Згідно ч.2 ст.218 КПК України якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.
Частиною 5 статті 218 КПК України встановлено, що спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження досудове розслідування проводилося слідчим Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області, хоча злочин було вчинено на території Київського району м. Харкова, тобто в межах територіальної юрисдикції Київського ВП ГУНП в Харківській області.
Разом з цим, матеріали кримінального провадження містять відомості про те, що захисники підозрюваного ОСОБА_7 адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 зверталися до керівника Харківської місцевої прокуратури №1 з клопотанням про визначення підслідності, у зв`язку з тим, що кримінальне правопорушення було вчинено на території Київського районну м. Харкова, тобто за межами компетенції Харківської місцевої прокуратури №1.
Зазначені обставини обґрунтовано свідчать про наявність спору про підслідність, оскільки досудове розслідування проводилося слідчими органу досудового розслідування поза межами їх територіальної юрисдикції. Крім того, наявність зазначеного спору про підслідність було завчасно виявлено захисниками підозрюваного ОСОБА_7 адвокатами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у зв`язку із чим було подано до органу досудового розслідування завчасне клопотання про визначення підслідності.
Однак в порушення вимог ч.5 ст.218 КПК України, заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 1, не звернув уваги на зазначені вище обставини та безпідставно відмовив в заявленому клопотанні, надавши захисникам лише відповідь щодо можливості оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора.
Системний аналіз ч.ч.5, 6 ст.36 КПК України, яка визначає процесуальні повноваження прокурорів всіх рівнів, передбачає можливість ухвалення вмотивованої постанови з будь яких питань, в тому числі підслідності, щодо певного кримінального провадження.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо того, що обвинувальний акт №0000730 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, без встановлення підслідності.
Доводи прокурора щодо того, що суд першої інстанції вийшов за межі підготовчого судового засідання, які визначені ст.314 КПК України, то колегія суддів зазначає, що ч.3 ст.314 КПК України, передбачена можливість повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені порушення допущені при складанні обвинувального акту є суттєвими, а тому в даному конкретному випадку, можуть бути підставами для повернення обвинувального акту прокурора для усунення недоліків.
За таких обставин доводи апеляції прокурора щодо скасування оскаржуваного судового рішення і призначення нового судового розгляду є необґрунтованими та суб`єктивними. Будь-яких інших підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, передбачених ч. 1 ст.415 КПК України, в апеляційній скарзі прокурором не наведено.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст.ст. 404, 405, ст.407 ч.1 п.1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 22 травня 2019 року про повернення обвинувального акту прокурору, стосовно ОСОБА_7 , який обвинувачується за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4