КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/6725/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 12 липня 2018 року,
за участю:

представника власника майна ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 12.07.2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Святошинського управління поліції Національної поліції Головного управління у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, а саме транспортні засоби:
- автомобіль марки «Мерседес Бенц», чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 », який перебуває у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- напівпричіп/н/пр-паливоцистерна-е, білого кольору, номер кузова: НОМЕР_3 , р.н.з. НОМЕР_4 , який перебуває у володінні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

- автомобіль марки «Мерседес Бенц», білого кольору, номер кузова: НОМЕР_5 , р.н.з. НОМЕР_6 , який перебуває у володінні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме накладено обтяження на вищевказане майно (транспортні засоби) з забороною їх перереєстрації, зняття з обліку, на час досудового розслідування.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 12.07.2019 року в частині накладення арешту на автомобіль марки «Мерседес Бенц», чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 », який перебуває у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання слідчого у вищезазначеній частині.
Копію оскаржуваної ухвали на адвокатський запит, як зазначає представник не було отримано.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що слідчий суддя не забезпечив участь в судовому засіданні ОСОБА_6 , як власника майна з метою надання пояснень щодо обставин справи, останній був позбавлений права на захист.

Автомобіль марки «Мерседес Бенц», чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 » не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, не зміг зберегти на собі ознак вчинення кримінального правопорушення та бути його знаряддям, слідчий суддя не перевірив відповідність вказаного автомобіля критеріям речових доказів.
ОСОБА_6 не має жодного процесуального статусу в кримінальному провадженні, станом на теперішній час відсутня будь яка обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення. Останній позбавлений протягом року можливості розпоряджатися автомобілем на власний розсуд, що порушує його спосіб життя та негативно позначається на його стані здоров`я. Вказаний автомобіль був придбаний ОСОБА_6 на законних підставах, є добросовісним набувачем, угода не визнана не дійсною, перед купівлею було здійснено перевірку, обтяження на авто не було.
В доповненнях до апеляційної скарги представник зазначає, що згідно відповіді №31/26-817аз з Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві, автомобіль Mercedes-Benz V 250, був придбаний 06.03.2018 року ОСОБА_6 у ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу №8046/2018/850720, укладеного в ТСЦ №8046 РСЦ в м. Києві із зазначеною вартістю транспортного засобу: 49 000 грн. ОСОБА_6 не має ніякого відношення до ОСОБА_12 зазначеного в оскаржуваній ухвалі, придбав автомобіль у іншої особи і сплатив грошові кошти за вищевказаний автомобіль, що свідчить про відсутність будь-якого злочинного наміру у ОСОБА_6 , оскільки в такому випадку останній не здійснював би оформлення автомобіля на себе, усвідомлюючи при цьому правові наслідки таких дій.

З оскаржуваної ухвали, як зазначає апелянт вбачається, що заявник по вищевказаному кримінальному провадженню ОСОБА_13 не є його власником, а тому згідно зі ст. 388 ЦК України він не має права витребувати автомобіль у ОСОБА_6 , адже останній є добросовісним набувачем та придбав автомобіль на законних підставах, сплативши за нього власні кошти.
ОСОБА_6 не є боржником перед ОСОБА_13 , в той же час будь-які обтяження на автомобіль ОСОБА_6 відсутні у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується Витягом №Р 17747 від 27.11.2019 року, а отже ОСОБА_13 не має жодного права вимоги щодо автомобіля ОСОБА_6 .
В судове засідання у справі прокурор не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, пояснення представника власника майна, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Клопотання органу досудового розслідування про арешт майна, як вбачається із матеріалів судового провадження було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі власника майна, копію оскаржуваної ухвали не було направлено. Апеляційну скаргу було подано після того, як представник дізнався про існування оскаржуваної ухвали, тобто строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущено та поновленню не підлягає.

З матеріалів судового провадження вбачається, щоу провадженні СВ Святошинського управління поліції Національної поліції Головного управління у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування № 0001439 від 20.02.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

12.07.2018 року слідчий СВ Святошинського управління поліції Національної поліції Головного управління у м. Києві ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_9 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме транспортні засоби:
- автомобіль марки «Мерседес Бенц», чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 », який перебуває у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- напівпричіп/н/пр-паливоцистерна-е, білого кольору, номер кузова: НОМЕР_3 , р.н.з. НОМЕР_4 , який перебуває у володінні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

- автомобіль марки «Мерседес Бенц», білого кольору, номер кузова: НОМЕР_5 , р.н.з. НОМЕР_6 , який перебуває у володінні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , із обтяженням на вищевказане майно (транспортні засоби) з забороною їх перереєстрації, зняття з обліку, на час досудового розслідування, мотивуючи його необхідністю збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 12.07.2018 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на транспортні засоби, перелік яких зазначений в резолютивній частині ухвали.
Оскільки дана ухвала оскаржена представником ОСОБА_14 адвокатом ОСОБА_7 тільки в частині накладення арешту на автомобіль марки «Мерседес Бенц», чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 », то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги зазначеної особи, а щодо іншого майна, на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно колегією суддів не вирішується.
Задовольняючи клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0001439 про накладення арешту на автомобіль марки «Мерседес Бенц», чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 », який перебуває у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, додані до клопотання та прийшов до висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на майно, оскільки останнє відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий та слідчий суддя не дотрималися.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий у кримінальному провадженні ОСОБА_8 звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.
Аналізуючи наведені вимоги закону, колегія суддів переконана, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.
Відсутність постанови про визнання транспортного засобу речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст. 98 КПК України та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.
Наведені слідчим у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені слідчим у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як само клопотання не є доказом будь-яких обставин.
Таким чином, слідчий, прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, першочергово мав би визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій зазначити підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, проте таких дій вчинено не було, з огляду на відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання майна речовим доказом.
Розглядаючи клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя на відсутність постанови про визнання майна речовим доказом уваги не звернув.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в розумінні вимог ст. 132 КПК України слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 12 липня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Святошинського управління поліції Національної поліції Головного управління у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, зокрема на транспортний засіб:
- автомобіль марки «Мерседес Бенц», чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 », який перебуває у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,на який накладено обтяження з забороною його перереєстрації, зняття з обліку, на час досудового розслідування - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Святошинського управління поліції Національної поліції Головного управління у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_9 в частині накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль марки «Мерседес Бенц», чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 », який перебуває у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною його перереєстрації, зняття з обліку, на час досудового розслідування- відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3