Справа № 206/6177/19
Провадження № 1-в/206/462/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2019року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

представника, лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої вирішується питання

про припинення застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в режимі відеоконференції письмову заяву представника комунального підприємства Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Н.-Маховічи Демидівського району Смоленської області, громадянина України, інваліда 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про припинення застосування примусових заходів медичного характеру, суд -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся заявник із письмовою заявою про припинення застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 .

Згідно постанови Сімферопольського районного суду АРК від 07.05.2012 року до ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного харауктеру у виді госпіталізації в психіатричну установу із суворим наглядом.
Згідно ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2017 року ОСОБА_6 було змінено примусові заходи медичного характеру і переведено в психіатричну лікарню у відділення з посиленим наглядом відповідно до направлення МОЗ України.
Згідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2019 року ОСОБА_6 було змінено примусові заходи медичного характеру на госпіталізацію до закладу з надання психітричної допомоги із звичайним наглядом.
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення письмової заяви.
Представник заявника та ОСОБА_6 просили задовольнити письмову заяву.
Захисник-адвокат, вважав за необхідне задовольнити письмову заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.
Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419, 422, 424 КПК України.
У висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 158 від 05.11.2019 року вказано, що за час перебування в стаціонарі психічний стан ОСОБА_6 на протязі достатнього часу був стабільним, що виражається в компенсації емоційно-вольових розладів у структурі психоорганічного синдрому, а саме: у спокійній, упорядкованій поведінці, відсутності агресивних тенденцій, афективних коливань, конфліктів з оточуючими. Налаштований на соціально правильну поведінку без вживання алкоголю. На даний час ОСОБА_6 за своїм психічним станом особливої небезпеки для себе та оточуючих не зумовлює. Виказує налаштованість на подальше проживання в психоневрологічному будинку-інтернаті. Комісією із трьох лікарів зроблено висновок про те, що ОСОБА_6 рекомедовано припинити примусові заходи медичного характеру звичайного нагляду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне письмову заяву представника комунального підприємства Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 , задовольнити, та припинити застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 94, 95 Кримінального кодексу України, ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд

ПОСТАНОВИВ:

Письмову заяву представника комунального підприємства Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 стосовно ОСОБА_6 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру - задовольнити.

Припинити застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1