Справа № 202/6838/19
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

08 жовтня 2019 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо якого 05 жовтня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000797 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

07 жовтня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 07 жовтня 2019 року.

Згідно з матеріалами клопотання, 05.10.2019 року приблизно об 11 год. 05 хв. на 33км + 400 м автодороги місцевого значення О 041106 Зелене-Богданівка-Богуслав у Павлоградському районі Дніпропетровської області водій ОСОБА_5 , 1964 р.н., керуючи автомобілем «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись з боку села Богданівка у напрямку села Богуслав на заокругленні дороги ліворуч не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу, де допустив лобове зіткнення з рейсовим автобусом «I-VAN A07A1-60», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , 1963 р.н., який з пасажирами у кількості 25 чоловік слідував по маршруту Павлоград-Зелене. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ-21063» ОСОБА_7 , 1963 р.н. була смертельно травмована, водій автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді ВЧМТ, закритого перелому передпліччя та тазу, з якими без свідомості доставлений до реанімаційного відділення КЗ «Павлоградська міська лікарня № 4» ДОР», пасажиру автобуса ОСОБА_8 , 1993 р.н., заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забою правого ліктьового суглобу, пасажиру автобуса ОСОБА_9 , 1981 р.н., заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого крайового перелому прексіміальної фаланги 1-го пальця правої кістки.

05.10.2019 року, в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автобус «I-VAN A07A1-60», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, у вигляді механічних пошкоджень, оглянуто, вилучено та поміщено для зберігання на територію стоянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Автобус «I-VAN A07A1-60», реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане відділом РЕР ДАІ № 3 ГУМВС України в Дніпропетровській області 18.05.2013 належить ТДВ «Автопромінь» зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 .

05.10.2019 року вилучений автобус «I-VAN A07A1-60», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що автобус «I-VAN A07A1-60», реєстраційний номер НОМЕР_2 , являється речовим доказом у кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також містить відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин під час розслідування кримінального провадження, а також існує ризик, що при повернені речового доказу власнику, є можливість його перетворення, псування, чи знищення, таким чином з метою забезпечення кримінального провадження слідчий просив накласти арешт на даний транспортний засіб.

Слідчий в судове засідання не з`явився, натомість надав заяву, відповідно до якої просив здійснити розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

В силу вимог ст. 172 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність учасників провадження, оскільки їх неявка не є перешкодою у розгляді.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як встановлено в судовому засіданні, в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження, постановою слідчого від 05 жовтня 2019 року автобус «I-VAN A07A1-60», реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000797.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачімайна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, а також те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на майно із встановленням заборони відчуження, розпорядження та використання.

В той же, час клопотання слідчого в частині визначення місця подальшого зберігання транспортного засобу на території стоянки за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Тернівська, 7, виходить за межі повноважень слідчого судді, а тому задоволенню в цій частині не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на автобус «I-VAN A07A1-60», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого відділом РЕР ДАІ № 3 ГУМВС України в Дніпропетровській області 18.05.2013 належить ТДВ «Автопромінь», зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити особам, у володінні або користуванні яких знаходиться вказаний транспортний засіб, відчуження, розпорядження та використання автобуса «I-VAN A07A1-60», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1