Справа № 373/898/19
УХВАЛА

про арешт майна

10 червня 2019 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому клопотання слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області, капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000207 від 02 червня 2019 року, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даному матеріалу,

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2019 року до чергової частини Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області надійшов рапорт поліцейського СРПП № 4 Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області про те, що 02 червня 2019 року під час перевірки документів на транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , виявлено підробку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відомості про що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення за ч.4 ст. 358 КК України. Кримінальному провадженню присвоєно № 0000207.

З клопотання слідчого вбачається, що виїздом слідчо-оперативної групи Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області під час огляду місця події було вилучено автомобіль марки «Volkswagen Passat», тип седан-В, синього кольору, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Згідно рапорту поліцейського СРПП № 4 Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області від 02 червня 2019 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 має ознаки підробки.

Перевіркою було встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 перша реєстрація автомобіля відбулася 09 січня 2019 року, проте в особливих відмітках зазначено, що 27 грудня 2018 року автомобіль переобладнано.

Крім того, у вищезазначеному свідоцтві зазначено номер шасі НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , але в базі МВС щодо переобладнання автомобіля будь-яка інформація відсутня.

Відповідно до вищезазначеного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_5 , який проживає в с.Глинець Яворівського району Львівської області.

Водій вищезазначеного транспортного засобу ОСОБА_4 відмовився надавати будь-які пояснення з приводу даних обставин.

Розгляд клопотання проводиться відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України.

Слідчий ОСОБА_3 прокурор та водій ОСОБА_4 до суду не з`явилися, повідомлені належним чином, будь-яких заяв чи клопотань не направили. підтримав, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 повідомлявся на наявною у Свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу адресі з урахуванням встановлених КПК України строків розгляду клопотання.

Неявка осіб не перешкоджає розглядові клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне.

Відповідно до ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює повноваження щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 цього Кодексу, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Отже, слідчим ОСОБА_3 під час проведення огляду місця події 02 червня 2019 року у період часу з 15 год. 40 хв. до 16 год. 05 хв. було вилучено автомобіль марки «Volkswagen Passat», тип седан-В, синього кольору, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , про що складено протокол про тимчасове вилучення транспортних засобів.

Згідно ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2019 року клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000207 від 02 червня 2019 року було повернуте слідчому для усунення його недоліків відповідно до ч.3 ст.172 КПК України.

07 червня 2019 року слідчий за погодженням з прокурором повторно звернувся до суду із клопотання про арешт майна, усунувши зазначені в ухвалі суду недоліки.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

В силу ч. 2 ст. 170 цього Кодексу, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод захист кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 року) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З врахуванням вищезазначеного, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, зважаючи на кваліфікацію кримінального правопорушення, необхідність призначення експертизи, проведення яких неможливо без вилучених речей, вважаю, що воно підлягає задоволенню, оскільки прокурором доведено наявність правових підстав для задоволення клопотання про арешт майна на підставі пункту 1 частини другої статті 170 КПК України. Вищезазначені транспортні засоби мають ознаки матеріальних об`єктів, визначених в ч. 1 ст. 98 цього Кодексу.

В силу ч. 5 ст. 171 КПК України, строк подачі клопотання не пропущено.

Разом з тим, вважаю, що заборона розпоряджатися та користуватися даним майном будь-яким чином повинна бути накладена за винятком проведення необхідних слідчих дій з транспортними засобами в даному кримінальному провадженні

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , для заборони ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та іншим особам розпоряджатися та користуватися даним майном будь-яким чином, крім проведення необхідних слідчих дій в кримінальному провадженні № 0000207 від 02 червня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1