Провадження №1-кс/369/4438/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
адвоката ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на незаконне затримання,
в с т а н о в и в :
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з скаргою в інтересах ОСОБА_4 , на незаконне затримання. У скарзі адвокат просив визнати незаконним затримання ОСОБА_4 посадовими особами Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області 10 вересня 2019 року. Винати протиправною бездіяльність слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , яка виразилась у не складанні протоколу затримання ОСОБА_4 , не повідомленні координаційного центру з надання правової допомоги про затримання ОСОБА_4 10 вересня 2019 року.
В обґрунтування скарги посилається на те, що ОСОБА_4 являється підозрюваним в кримінальному провадженні № 0002153 ч. 2 ст. 294 КК України.
ОСОБА_4 10 вересня 2019 року було незаконно затримано та доставлено до відділку поліції в м. Вишневе працівниками поліції, орієнтовно о 12:30 год., ОСОБА_4 утримувався в відділку поліції біля 3 годин.
Адвокат вказує, що затримання проводилось без складання протоколу затримання та повідомлення координаційного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та за відсутності адвоката, а також за відсутності підстав для затримання.
До незаконного затримання причетні працівники поліції СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області, зокрема ті працівники які, затримали ОСОБА_4 та доставили до відділку поліції, їх дії є порушенням основоположних свобод.
Затриманого було доставлено працівниками поліції до слідчого ОСОБА_5 .
Зазначає що ОСОБА_4 було затримано 10 вересня 2019 року, а подія злочину мала місце 05.05.2019 року. Чинний КПК 2012 року вимагає в такому випадку ухвалу слідчого судді для здійснення затримання особи. Таким чином затримання ОСОБА_4 працівниками поліції було протиправним, а не складання протоколу затримання ОСОБА_4 слідчим ОСОБА_5 протиправною бездіяльністю
Також під час перебування ОСОБА_4 в відділку поліції останньому не було забезпечено право на захист, крім того було проведення вилучення телефону Самсунг моделі SN-M205FZBWSEK мобільний телефон Самсунг моделі SM-M205FZBWSEK та SIM карту № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.
Адвокат вказує також на те, що слідчий ОСОБА_5 не надає захиснику для ознайомлення матеріали кримінального провадження № 0002153, що ускладнює якісну підготовку необхідних для ефективного захисту скарг та клопотань.
Під час судового засідання адвокат ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали з підстав викладених у скарзі.
Слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 не з`явився, надав матеріали кримінального провадження № 0002153.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи вважає, що клопотання захисника не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Положеннями ст.ст. 3, 8 Конституції України встановлено засади верховенства права. Так, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч. 4 ст. 208, п. 6 ч. 3 ст. 42 КПК України, підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.
Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Таким чином, за приписами ст. 206 КПК України, слідчий суддя може прийняти рішення лише про звільнення особи у разі його незаконного затримання.
Відповідно до ст.209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Відповідно до ч.1 ст.211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами ст. 209 КПК України.
Згідно до ч.2 ст.211 КПК України затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.
Слідчим суддею встановлено, що СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002153 від 06.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення( злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, мало місце затримання ОСОБА_4 , 27.09.2019 року о 16:00 год., про що було складено протокол затримання підозрюваного від 27.09.2019 року, який містить підпис підозрюваного та понятих.
Слідчим суддею встановлено, що протокол затримання ОСОБА_4 від 27.09.2019 року, складений відповідно до вимог КПК України, будь-яких зауважень не містить.
11.10.2019 року гр. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 194 КК України.
Станом на день звернення до суду підозрюваний не затриманий, останньому не обрано запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та присутністю підозрюваного під час розгляду скарги.
Матеріали скарги та кримінального провадження не містять жодних відомостей про те, що 10 вересня 2019 року підозрюваного ОСОБА_4 було затримано.
Щодо посилання адвоката на те, що підозрюваному не було забезпечено право на захист, слід зазначити, що матеріали кримінального провадження містять рапорт слідчого ОСОБА_5 від 27.09.2019 року, відповідно до якого гр. ОСОБА_4 в присутності 2-х понятих повідомив, що від послуг захисника відмовляється та просить центр правової безоплатної допомоги не повідомляти оскільки ніяких протиправних дій він не вчиняв.
Відповідно до заяви ОСОБА_4 , останній добровільно надав працівникам поліції свій мобільний телефон SM-m205FN/DS64GB, IMEI: НОМЕР_2 , з сім картками оператора Київстар: НОМЕР_1 , та МТС: НОМЕР_3 .
Станом на день звернення до суду підозрюваний не затриманий, останньому не обрано запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та присутністю підозрюваного під час розгляду скарги.
Таким чином, у слідчого судді немає підстав для реагування в порядку ст. 206 КПК України.
Крім того, визнання незаконним самого затримання не передбачено ст. 206 КПК України, а тому виходить за межі повноважень слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 206-211, 278 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на незаконне затримання - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1