Справа № 615/1054/17
Провадження № 1-кп/615/49/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2019 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10 ,
представника потерпілої ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000278 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сарата-Галбене, Котовського району, Молдова, українки, громадянки України, не працюючої, раніше не засудженої, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в:

16 липня 2017 року о 19:00 годині, ОСОБА_8 знаходячись на території домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, через конфлікт, що виник на грунті ревнощів, схопила обома руками ОСОБА_10 за волосся та коліном лівої ноги нанесла один удар в область носу та один удар коліном лівої ноги в область правого ока, від яких потерпіла ОСОБА_10 впала на землю. ОСОБА_8 продовжуючи протиправні дії нанесла удари ногами по тулубу та плечу потерпілої. Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_8 заподіяла потерпілій ОСОБА_10 , тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді: косого перелому кісток носу зі зміщенням, а також легкі тілесні ушкодження у виді синців, садн на голові та тілі, а саме на правому оці, правому плечі, стегні та шиї.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 винуватою себе не визнала та пояснила, що їй відома ОСОБА_10 , яка мешкає в с. Заміське Валківського району, як така, що мала інтимні

стосунки з її чоловіком ОСОБА_12 . 16.07.2017 року ОСОБА_10 зателефонувала їй та запросила до себе додому для розмови. Зустрівшись у дворі з ОСОБА_10 , остання повідомила, що має стосунки з її чоловіком ОСОБА_13 . На грунті чого відбулась сварка, під час якої ОСОБА_10 спровокувала бійку, схопивши ОСОБА_8 за ліве плече.

Як пояснила обвинувачена, захищаючись вона відштовхнула нападницю, але та схопила її за волосся, вони сильно вдарились головами і впали на землю.

Не дивлячись на невизнання вини ОСОБА_8 її винуватість в інкримінованих їй діях, підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами як окремо, так і в їх сукупності.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.07.2017 року, ОСОБА_10 звернулась до Валківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області із заявою в якій зазначила, що 16.07.2017 року о 19:00 годині вона знаходилась за місцем мешкання, а саме за адресою АДРЕСА_3 , та ОСОБА_8 нанесла їй тілесні ушкодження в область обличчя.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона разом із матір`ю мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . На протязі 2015-2017 років, вона підтримувала стосунки з ОСОБА_14 , який перебуває в іншому шлюбі з обвинуваченою ОСОБА_15 . На початку стосунків, як зазначила потерпіла, ОСОБА_14 не казав, що одружений, а коли вона сама дізналась про це, він переконував, що покинув сім`ю та разом із дружиною не мешкає. За час стосунків, ОСОБА_14 декілька разів переїжджав до неї жити, а згодом знов забирав речі та повертався до дружини. Остаточно такі стосунки ОСОБА_10 припинила за декілька днів до конфлікту, а саме 13.07.2017 року.

Як пояснила потерпіла, 16.07.2017 року ОСОБА_8 декілька разів телефонувала їй, проте ніяких розмов не відбулось, через те, що ОСОБА_10 не брала слухавку. Ввечері цього ж дня, ОСОБА_8 приїхала до неї додому, зайшла у двір та почала запитувати про якісь фотографії, які вона знайшла в телефоні свого чоловіка. Як зазначила потерпіла, вона їй повідомила, що жодних стосунків із ОСОБА_12 вона вже не підтримує. Після чого, ОСОБА_8 почала себе агресивно поводити, ображати, а потім неочікувано схопила її за голову та вдарила коліном по носу і оку. ОСОБА_8 почала далі наносити удари, від яких вона впала на тротуарну плитку. Обвинувачена схопила її за голову та два рази ударила головою об плитку. Потім ОСОБА_8 наносила удари ногами по правій стороні тулубу. ОСОБА_10 почала кричати і на її крики збіглись мати та сусіди.

Під час слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_10 від 21.07.2017 року, остання надала аналогічні пояснення тим, які були наданні нею в судовому засіданні.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №65-Важ/17 від 27.07.2017 року, показання ОСОБА_10 дані як потерпілої під час проведення слідчого експерименту в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним, в частині механізму утворення тілесних ушкоджень на тілі потерпілої та мають прямий причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_8 та наслідками, що настали. Утворення тілесних ушкоджень, встановлених на тілі потерпілої ОСОБА_10 при падінні з висоти власного зросту є неможливим.

В судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (колишнє прізвище ОСОБА_18 ) пояснили, що 16.07.2017 року, вони знаходились вдома батьків дружини по АДРЕСА_4 і допомагали по господарству. Ввечері, вони почули як кричить їх сусідка ОСОБА_10 та кличе на допомогу матір. Як пояснила ОСОБА_17 , вона вибігла ближче до паркану та побачила як ОСОБА_10 лежала на спині на землі, а над нею була нахилена ОСОБА_8 та наносила удари ногами. ОСОБА_16 також бачив, як ОСОБА_10 лежала у власному дворі, а над нею стояла ОСОБА_8 та била її. Після вказаних подій вони бачили ОСОБА_10 із синцями на обличчі.

Показання свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_16 надані ними в судовому засіданні відповідають тим поясненням, які вони надали під час проведення слідчих експериментів за їх участі від 06.08.2017 року та від 07.08.2017 року.

З висновків судово-медичних експертиз №69-Важ/17 та №70-Важ/17 від 09.08.2017 року витікає, що показання ОСОБА_17 (колишнє прізвище ОСОБА_18 ) та ОСОБА_16 дані ними як свідками під час проведення слідчих експериментів в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним, в частині механізму утворення тілесних ушкоджень на тілі потерпілої та мають прямий причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_8 та наслідками, що настали.

Відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.08.2017 року та від 15.08.2017 року, свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_16 впізнали за формою обличчя та зовнішністю ОСОБА_8 , як особу, яка 16.07.2017 року нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_10 .

Потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що до конфлікту вона і раніше бачила ОСОБА_8 , а саме як вона разом з чоловіком приїздила до неї, коли ОСОБА_14 черговий раз забирав речі з її будинку.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_20 повідомив, що він одружений на ОСОБА_8 , але протягом часу з 03.09.2015 року по липень 2017 року інколи мешкав із ОСОБА_10 в с. Заміське. На протязі цього часу, між його дружиною та ОСОБА_10 виникали сварки. 16.07.2017 року до нього зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила, що до неї приїжджала його дружина та побила її. Прибувши додому до дружини, він побачив, що у неї були садна та вирваний пучок волосся. Як пояснив свідок, за декілька днів до інциденту стосунки між ним та ОСОБА_10 були припинені. На даний час він жалкує про те, що фактично зраджував дружині з ОСОБА_10 та мешкає з дітьми та дружиною.

Допитана в якості свідка рідна сестра обвинуваченої ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що їй відомо, що чоловік сестри мав позашлюбні стосунки із ОСОБА_10 . Зі слів сестри їй було відомо, що ОСОБА_10 телефонувала ОСОБА_8 і прохала зустрітись. ОСОБА_8 прийняла пропозицію та повернулась із синцями та гематомами.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає по сусідству із ОСОБА_10 в с. Заміське та підтримує з нею добрі стосунки. Їй відомо, що ОСОБА_10 разом із ОСОБА_20 мешкали разом. Як зазначила свідок, інколи ОСОБА_10 та ОСОБА_20 приходили до неї в гості. Згодом, ОСОБА_10 дізналась, що у ОСОБА_20 є дружина, а тому вирішила розірвати стосунки із ОСОБА_20 . Крім того ОСОБА_22 пояснила, що вона чула як ОСОБА_8 погрожувала ОСОБА_10 по телефону та за два місяці до бійки, разом із невідомими особами приїжджала до неї.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка мати потерпілої ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що в 2015 році ОСОБА_20 мав стосунки із її донькою. Останній спочатку повідомляв, що у нього не має сім`ї. Протягом часу сумісного проживання між ними інколи відбувались скандали, і ОСОБА_20 то уходив та повертався до ОСОБА_10 . Що стосується конфлікту між ОСОБА_8 та її донькою, свідок зазначила, що 16.07.2017 ввечері, вона рвала малину на городі і почула як її кличе донька. Як зазначила ОСОБА_23 вона вийшла в двір та побачила, як їй на зустріч іде донька у якої носом йшла кров та було два синці на обличчі. Вийшовши за двір, вона побачила ОСОБА_8 .

Як вбачається зі змісту висновку судово-медичної експертизи №59-Важ/17 від 27.07.2017 року, на тілі ОСОБА_10 встановлені тілесні ушкодження: косий перелом кісток носу зі зміщенням. При огляді в останньої встановлені тілесні ушкодження: синці та садна на голові та тілі потерпілої, а саме на правому оці, правому плечі, стегні, спині та шиї потерпілої. Ці ушкодження, а саме: синці та перелом носу утворились по ударному та ударно-стискаючому механізму дії, а садна по механізму дії удару-тертя тупих твердих предметів (предмета), в строк за 1-3 дні до огляду потерпілої, що відповідає терміну, вказаному в постанові та мають прямий причинний зв`язок з наслідками, що настали. За ступенем тяжкості, перелом кісток носу зі зміщенням відноситься до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я (відповідно до п.п. 2.2.1. «В», 2.2.2. п.4.11 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року…»). Усі інші тілесні ушкодження (синці та садна), як поодинці так і в сукупності відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, відповідно до п.п. 2.2.1 «А» вищезазначених «Правил…».

Під час проведення 16.08.2017 року слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 остання пояснила та показала, як саме схопила її ОСОБА_10 за ліве передпліччя правою рукою. Після цього ОСОБА_8 показала, як саме вона нанесла один удар долонею правої руки в ліву частину тулубу ОСОБА_10 . Після цього, ОСОБА_8 показала на статистові, як саме вона схопила ОСОБА_10 обома руками за волосся, за задню частину голови. Також, ОСОБА_8 показала, як саме вона під час штовхання, вдарилась об голову чи обличчя ОСОБА_10 . Після цього, ОСОБА_8 показала як вони впали на землю на території подвір`я, при цьому ОСОБА_8 вперлась правою рукою в живіт ОСОБА_10 , а лівою в її праве плече. ОСОБА_8 не виключає можливість утворення тілесних ушкоджень у вигляді пошкодження носа у ОСОБА_10 під час їхньої штовхани з останньою.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №72-Важ/17 від 17.08.2017 року, показання ОСОБА_8 дані як підозрюваною в ході слідчого експерименту в цілому не відображають механізм утворення тілесних ушкоджень на тілі потерпілої.

Разом з тим, не визнаючи себе винуватою в умисному спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , обвинувачена ОСОБА_8 стверджувала, що під час конфлікту, що відбувся у дворі за місцем мешкання потерпілої, вона не мала на меті спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_24 , а діяла виключно захищаючись від останньої.

Захисник обвинуваченої, підтримуючи її позицію заявив, що ОСОБА_8 діяла в межах необхідної оборони, а відтак, в її діях відсутній склад інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Вважаючи винуватість ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України доведеною, суд спирається на сукупність об`єктивних доказів досліджених в судовому засіданні.

Так, суд вважає, що у потерпілої ОСОБА_10 відсутній мотив на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , оскільки вона тривалий час не спілкувалась із ОСОБА_12 .

Сам же ОСОБА_20 підтвердив, що він розійшовся із ОСОБА_10 за певний проміжок часу до виниклого інциденту.

Суд не довіряє поясненням свідка ОСОБА_20 про те, що ініціатором конфлікту була ОСОБА_10 , оскільки останній намагається зберегти сім`ю і мешкає з обвинуваченою в зареєстрованому шлюбі.

Пояснення ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_10 запросила її до себе додому, спростовуються, оскільки обвинувачена була в офіційному шлюбі та їй було відомо, що її чоловік фактично зраджує їх шлюб.

Всупереч поясненням ОСОБА_8 , саме вона мала мотив і привід з`ясовувати стосунки із потерпілою.

Крім пояснень самої потерпілої, такі обставини підтверджуються тим фактом, що сама ОСОБА_8 приїхала для з`ясування стосунків до ОСОБА_10 додому в інший населений пункт, а не навпаки.

Також не має підстав відкидати показання свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , які пояснили, що бачили, як ОСОБА_8 на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_10 стояла над потерпілою і наносила їй удари ногами та бачили тілесні ушкодження на обличчі ОСОБА_10 .

Водночас, об`єктивних даних про наявність тілесних ушкоджень у самої ОСОБА_8 в судове засідання не надано.

За ініціативою сторони захисту, ухвалою суду від 25.02.2019 року доручено органу досудового розслідування Валківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області провести слідчий експеримент з метою з`ясування обставин виникнення тілесних ушкоджень встановлених висновком судово-медичної експертизи №59-Важ/17 від 27.07.2017 року, виходячи з пояснень ОСОБА_8 , за участю обвинуваченої, захисника та судово-медичного експерта.

Проте, ОСОБА_8 відмовилась від його проведення про що подала відповідну письмову заяву від 19.08.2019 року.

Отже, усі вищезазначені обставини вказують на наявність мотиву та прямого умислу з боку обвинуваченої, спростовуючи таким чином, викладений нею, перебіг подій.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу винної.

При вивченні особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_8 раніше не засуджена, не працює, за місцем реєстрації не мешкає, за місцем фактичного мешкання характеризується позитивно та проживає разом із чоловіком ОСОБА_20 та дітьми: сином ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донькою ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_8 на обліку у лікарів нарколога та психіатра - не перебуває.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_8 не має.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 не має постійного доходу та місця офіційної роботи, а тому застосування до останньої такого виду покарання, як виправні роботи - є недоцільним.

Крім того, під час виступу в судових дебатах, прокурор прохав застосувати до обвинуваченої покарання у виді обмеження волі із подальшим звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Суд не погоджується з позицією прокурора, щодо можливості застосування до ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі, оскільки станом на 16.07.2017 року, тобто на момент скоєння злочину, вона мала двох неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

За таких підстав, єдине можливе покарання, яке може бути призначене ОСОБА_8 є позбавлення волі.

Суд також враховує ті обставини, що ОСОБА_8 вперше притягається до кримінальної відповідальності, кримінальне правопорушення, за яким вона обвинувачується, у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи дані про особу обвинуваченої та тяжкість кримінального правопорушення, суд вважає, що покарання ОСОБА_8 має бути призначене із застосуванням статті 75 КК України, тобто із звільненням від відбування покарання.

Доцільність застосування такого покарання підтверджується змістом досудової доповіді складеної провідним фахівцем Валківського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції в якій зазначено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення з боку ОСОБА_8 є середнім, а тому хоч правопорушник і є потенційно небезпечним, але вряд чи стане скоювати правопорушення.

Захисник прохав застосувати до ОСОБА_8 амністію відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», в разі якщо буде постановлений обвинувальний вирок.

ОСОБА_8 в судовому засіданні надала згоду на застосування до неї амністії та їй були роз`яснені наслідки такого застосування.

Так, відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Зазначений Закон набрав чинності 07 вересня 2017 року.

Оскільки ОСОБА_8 скоїла кримінальне правопорушення 16.07.2017 року, тобто до набрання чинності цим Законом, крім того, обвинувачена має двох неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які станом на 07.09.2017 року, ОСОБА_8 були неповнолітніми, суд вважає, що ОСОБА_8 є суб`єктом на яку поширюється дія вказаного закону.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою обвинуваченого чи засудженого, їхніх захисників. Застосування цього Закону здійснюється щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

Як вбачається з ч. 1 ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно з ч. 2 ст. 86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

За таких підстав, суд вважає за необхідне повністю звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання.

Долю речових доказів, необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме CD-диск на якому міститься аудіозапис допиту потерпілої ОСОБА_10 слідчим суддею не підставі ухвали №615/984/17 від 16.08.2017 року, необхідно залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню - відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 - не обирався.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 75, 76, 85, 86 КК України, ст. ст. 100, 373, 374 КПК України, ст. 1. Закону України «Про амністію у 2016 році», суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_8 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_8 повністю звільнити від відбування призначеного судом покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Речові докази, а саме CD-диск на якому міститься аудіозапис допиту потерпілої ОСОБА_10 слідчим суддею не підставі ухвали №615/984/17 від 16.08.2017 року надалі зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1