ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/9759/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/920/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання
судових рішень у кримінальних справах

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
захисника: адвоката ОСОБА_7
засудженого: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 04 вересня 2019 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» про заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням обмеженням волі.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання, виходив із того, що відсутні достатні відомості про успішність процесу виправлення засудженого і можливість ефективного продовження його за умови застосування більш м`якого виду покарання.
В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» про заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням обмеженням волі.
Вказує, що ОСОБА_8 відбув 2/3 строку призначеного покарання, має 5 заохочень, отримані стягнення погашені у встановленому законом порядку, працевлаштований робітником в цеху, дотримується порядку та умов відбування покарання.
Вважає, що наявний процес виправлення засудженого, позитивні зміни в його особистості, створюється готовність до керованої правослухняної поведінки, а тому до ОСОБА_8 має бути застосована заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням обмеженням волі.
Заслухавши доповідь судді, захисника, засудженого, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Відповідно положень ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі і які стали на шлях виправлення, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Висновок про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Колегія суддів вважає, що суд, проаналізувавши відомості про поведінку засудженого ОСОБА_8 за весь час відбуття покарання, дані про особу засудженого в цілому, дійшов вірного висновку, що матеріали провадження в своїй сукупності не свідчать, що він став на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 07 листопада 2014 року за ч.1 ст.115 КК України та відбуває призначене йому покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2016 року засудженому ОСОБА_8 у строк призначеного судом покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 31 травня 2014 року по 23 березня 2015 року.
Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 02 червня 2014 року. У Північній ВК №90 відбуває покарання з 30 серпня 2018 року. За нетривалий період відбування покарання характеризується позитивно, з представниками адміністрації ввічливий, тактовний, на заходи виховного впливу реагує, зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує у задовільному стані, за характером врівноважений, не схильний до створення конфліктних ситуацій, підтримує соціальні зв`язки. Під час перебування у Петрівській ВК №49 характеризувався посередньо.
Згідно довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_8 має 6 заохочень та 4 стягнення, в тому числі таке суворе як поміщення в ДІЗО, три з яких на даний час погашені, а одне зняте, та не мають юридичного значення, проте характеризують особу засудженого (а.п.41).
Згідно довідки щодо нарахування заробітної плати ОСОБА_8 працював підсобним робітником з вересня 2018 року по липень 2019 року, тобто нетривалий проміжок часу із загального строку відбування покарання (а.п.42).
На даний час працевлаштований підсобним робітником на підприємстві установи.
Крім того, вбачається, що ОСОБА_8 раніше судимий 18 липня 2007 року Голопристанським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, 27 квітня 2010 року звільнений умовно-достроково на строк 1 рік 2 місяці 29 днів, тобто до засудженого вже застосовувалась заохочувальна норма у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, проте належних висновків він не зробив і в період непогашеної судимості за тяжкий злочин знову вчинив особливо тяжкий злочин, тобто незважаючи на поблажливе ставлення держави до себе через застосування заохочувальних норм.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Доводи апеляційної скарги захисника зводяться до іншої оцінки апелянтом обставин, встановлених судом та висновків суду про неможливість досягнення мети покарання при застосуванні до засудженого більш м`якого покарання, ніж зазначено у вироку.
Відбуття засудженим певної частини покарання та наявність заохочень самі по собі не можуть бути визнані достатньою підставою для заміни покарання більш м`яким.
Крім того, відповідно до вимог ст.107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.
Визначальним у даному випадку є виправлення засудженого, яке не знайшло свого підтвердження в результаті дослідження даних про поведінку засудженого за весь час відбування покарання.
Наведені в апеляційній скарзі твердження про виправлення засудженого є необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам провадження в цілому.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
При перевірці матеріалів провадження колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Враховуючи наведене, апеляційну скаргу захисника належить залишити без задоволення.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 04 вересня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» про заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням обмеженням волі, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4