КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Біла Церква Київської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця Національної гвардії України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 , та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 липня 2019 року.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя вказав, що під час розгляду клопотання прокурором доведено обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання такому ризику.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .
Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді винесена з порушенням норм кримінального процесуального законодавства, висновки слідчого судді є необгрунтованими.
Сторона захисту звертає увагу суду на докази щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення а саме: відсутність у підозрі, а також доказів вказаних у клопотанні, те що ОСОБА_6 завчасно обговорив з іншими фігурантами справи роль кожного у вчиненні кримінального правопорушення, тобто така кваліфікуюча ознака кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, «вчинення вимагання за попередньою, змовою групою осіб», не підтверджується жодним доказом, що надані слідчим до клопотання про обрання міри запобіжного заходу тримання під вартою, що ставить під сумнів взагалі вірність кваліфікації кримінального правопорушення, тому підозра у вчинені даного злочину, на думку захисника, є необгрунтованою.
Захисник вказує про те, що під час судового розгляду клопотання сторона захисту вказала на повну відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України та необхідність врахувати обставини визначені ст.178 КПК України, яким слідчий суддя не повністю надав оцінки.

На думку сторони захисту, слідчий суддя прийшов передчасного висновку, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_6 буде мати реальну можливість незаконно впливати на потерпілого і/або свідків шляхом умовлянь, обіцянок і/або примусу чи погроз у його (їх) бік з метою зміни ними своїх показань.

Також, як зазначає захисник, слідчим суддею не враховано усіх обставин, зокрема щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 , який має постійну роботу, є військовослужбовцем Національної гвардії України, має постійне місце проживання, мешкає зі своїм дідусем, при цьому піклується про останнього, через його хворобливий стан. Крім того, ОСОБА_6 09 травня 2019 року через смерть втратив свою бабусю, яка фактично разом з дідусем виховували останнього з народження. ОСОБА_6 здобув декілька спеціальностей, працював в установі по виконанню покарань, на даний час проходить службу в Національній гвардії України, має високу репутацію та авторитет, серед однослужбовців раніше судимим не був.
Вказує, що суддею в ухвалі зазначено, що прокурором під час розгляду клопотання доведено обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, хоча ОСОБА_6 інкримінується вчинення лише одного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України. В зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до помилкового висновку, та не визначив підозрюваному ОСОБА_6 розміру застави.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисникане підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000636 від 16 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
16 травня 2019 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.. 208 КПК України та повідомлено йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

17 травня 2019 року старший слідчий Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2019 року зазначене клопотання було задоволено.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

З урахуванням зазначеного, доводи сторони захисту про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, є безпідставними.
Що стосується доводів захисника щодо кваліфікації кримінального правопорушення, то правильність кваліфікації дій підозрюваного не є предметом даного судового засідання, та відповідно не може бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні.
Дані, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, матеріали судової справи не містять.

За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Допущена в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали слідчого судді описка відносно обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 в кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, виходячи з усього змісту даної ухвали слідчого судді, є технічною помилкою і не впливає на законність прийнятого рішення. Оскільки ОСОБА_6 інкримінується вчинення лише одного кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по провадженню не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 даних про його особу, застосував йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2019 року, якоюзадоволено клопотання старшого слідчого Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 , та застосовано щодо ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 липня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3366/2019
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1