Провадження1-кс/991/1581/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 24.07.2019 про закриття кримінального провадження № 0003121 від 17.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,
ВСТАНОВИВ:
24.10.2019 до Вищого антикорупційного суду на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.09.2019 надійшла скарга ОСОБА_3 із вимогами про вимогами про визнання протиправними дій старшого детектива НАБУ ОСОБА_4 під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003121 від 17.12.2018; скасування постанови від 24.07.2019 про закриття кримінального провадження № 0003121 від 17.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
В обґрунтування вимог скарги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме ст. ст. 56, 56, 91, 92, 93, 94, 110 КПК України.
Заявник стверджує, що приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, детектив фактично не вчинив жодної слідчої та процесуальної дії для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема, не вручив йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та не допитав його у якості потерпілого, не провів жодного перехресного допиту, не оголосив жодній із осіб про підозру. На думку заявника висновки детектива про наявність підстав для закриття кримінального провадження не відповідають дійсним обставинам кримінального провадження. Заявник посилається на те, що постанова про закриття кримінального провадження від 24.07.2019 є ідентичною до змісту постанов про закриття кримінального провадження, які виносилися слідчими Державного бюро розслідувань та цим же детективом Національного антикорупційного бюро України, та були скасовані.
Ухвалою від 25.10.2019 скаргу призначено до розгляду.
Заявник у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просив розглядати скаргу без його участі. Вимоги скарги підтримав та просив задовольнити її у повному обсязі.
Детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив відмовити у задоволенні скарги та розглянути скаргу без його участі. У заяві додатково вказав, що ухвалою від 04.11.2019 Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду залишила без змін ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, якою ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні скарги про скасування постанови про закриття кримінального провадження. Для огляду та дослідження у судовому засіданні надіслав матеріали кримінального провадження № 0003121 від 17.12.2018.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку із неявкою у судове засідання усіх учасників процесу, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Оцінивши доводи заявника, викладені у скарзі, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0003121 від 17.12.2018 слідчий суддя дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
При розгляді скарги слідчий суддя встановив, що Другим слідчим відділом слідчого управління ТУ ДБР у м. Львові здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00003121 від 17.12.2018 року за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст.296 КК України.
Відомості внесені на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 22.08.2018 за заявою ОСОБА_3 , яка містила твердження про те, що суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_5 11.04.2018 під час розгляду цивільної справи за його апеляційною скаргою на рішення Залізничного районного суду м. Львова, зловживав повноваженнями, перевищив їх та вчинив хуліганські дії стосовно нього, кинувши у його бік блокнот.
У подальшому постановою слідчого Другого слідчого відділу управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, кримінальне провадження №0003121 від 17.12.2018 року було закрито в частині кваліфікації за ч. 1 ст. 365 та ч. 3 ст. 296 КК України.
Постановою прокурора Генеральної прокуратури України визначено підслідність у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 364 КК України за детективами Національного антикорупційного бюро України.
26.06.2019 старшим детективом Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Проте постановою заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 від 15.07.2019 вищевказану постанову було скасовано у зв`язку із посиланням у вступній та мотивувальній частинах на різні номери кримінальних проваджень.
Матеріали кримінального провадження містять копію ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.07.2019 за № 760/19974/19, якою ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні скарги про скасування цієї ж постанови детектива Національного антикорупційного бюро України.
Постановою від 24.07.2019 старший детектив Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 закрив кримінальне у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України однією із підстав закриття кримінального провадження є встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають обсяг відомостей та фактів, які належить перевірити, які, за їх переконанням, будуть достатніми для прийняття вмотивованого рішення.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
За змістом ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.
Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 3 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Таким чином правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.
Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що висновок детектива про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України ґрунтується на тому, що під час здійснення досудового розслідування не було встановлено у діях судді ОСОБА_5 спеціальної мети вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, а саме отримання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, як необхідного елементу суб`єктивної сторони злочину. Крім цього, детективом не встановлено факту використання суддею ОСОБА_5 службового становища всупереч інтересам служби за фактами, викладеними у заяві ОСОБА_3 . Також детектив вважає, що відсутні ознаки спричинення істотної шкоди заявнику, як необхідної умови для кваліфікації діянь за ч. 1 ст. 364 КК України.
Із матеріалів кримінального провадження № 00003121 від 17.12.2018 вбачається, що при здійсненні досудового розслідування, у порядку ст. 93 КПК України від Львівського апеляційного суду була отримана інформація щодо обставин розгляду №462/3593/17, отримано та досліджено технічний запис судового засідання у справі № 462/3593/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16.11.2017, допитані в якості свідків суддя ОСОБА_5 , судді, які брали участь у розгляді справи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , секретар судового засідання ОСОБА_9 та судовий розпорядник ОСОБА_10 .
Роблячи висновок про відсутність у діях судді ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, на підставі зібраних доказів, виходив із того, що за змістом ст. 364 КК України зловживання владою або службовим становищем визнається злочином за наявності таких ознак у сукупності: використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; вчинення такого діяння з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи; заподіяння такими діями істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб. Проте наявність таких ознак, з урахуванням обставин, які стали підставою для звернення із заявою про кримінальне правопорушення, ним під час досудового розслідування не встановлено
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається зокрема з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Дослідивши надані у судове засідання матеріали кримінального провадження №00003121 від 17.12.2018, слідчий суддя встановив, що в ході досудового розслідування детективом були виконані усі необхідні слідчі дії для розслідування та перевірки доводів заявника, з`ясовані обставини щодо ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Постанова детектива про закриття кримінального провадження відповідає положенням ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містить відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Заперечуючи проти задоволення скарги детектив посилався на ту обставину, що ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 04.11.2019 залишено без змін ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києві від 16.07.2019, якою фактично визнано правомірним висновок детектива про наявність підстав для закриття кримінального провадження № 00003121 від 17.12.2018 з підстав відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Проте такі доводи слідчим суддею до уваги не приймаються оскільки постанова про закриття кримінального провадження від 26.06.2019 скасована за постановою прокурора від 15.07.2019. Крім того детективом не надано копію ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 04.11.2019 на яку він посилається у заяві.
За викладених вище підстав, слідчий суддя дійшов висновку про всебічність, повноту і неупередженість дослідження детективом всіх обставин, що мають значення для цього кримінального провадження. Зібрані докази оцінені детективом з точки зору належності, допустимості, достовірності, є достатніми для прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, слідчий суддя, зокрема, може постановити ухвалу про відмову у задоволенні скарги.
З огляду на вищевикладене, у задоволенні вимог скарги ОСОБА_3 належить відмовити.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 24.07.2019 про закриття кримінального провадження № 0003121 від 17.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (01601, м. Київ, пров. Хрестовий, 4).
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1