В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 534/1778/18
Провадження 1-кп/534/78/19

26 липня 2019 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Горішні Плавні в режимі відеоконференції з Державною установою «Кропивницька виправна колонія (№6)» кримінальне провадження №0001288 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольська Полтавської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.02.2002 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання в порядку ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;
- 14.08.2002 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 18.12.2002 вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області за ч.1 ст.309 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 01.04.2009 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання в порядку ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;
- 08.05.2009 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- 15.03.2011 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 25.06.2011 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.309 КК України із застосування ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільненого 07.08.2014 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 26 днів;
- 14.10.2014 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 1 року 10 місяців позбавлення волі,
- 20.03.2017 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки;
- 06.12.2018 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі. Вирок суду від 20.03.2017 вирішено виконувати самостійно. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01.04.2019 вирок суду від 06.12.2018 змінений, з резолютивної частини вироку виключено вказівку про окреме виконання вироку суду від 20.03.2017;
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23.11.2018 о 13 год. 28 хв. перебуваючи у приміщенні торгового залу магазину «Брусничка №02379» ТОВ «Український рітейл», розташованого по просп. Героїв Дніпра, 19/11 у м.Горішні Плавні Полтавської області та оглядаючи полиці торгової вітрини горілчаних напоїв у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне викрадення пляшки коньяку «Tavria Craft collection», об`ємом 0,5 л.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів і мети, взяв з полиці вказаної торгової вітрини одну пляшку коньяку «Tavria Craft collection», об`ємом 0,5 л., вартістю 199,08 грн., що належить ТОВ «Український рітейл» та заховав її під одяг.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , залишаючи приміщення торгового залу вказаного магазину, в момент перетинання касової зони крізь рамку анти-крадій, яка відразу почала сигналізувати та привернула увагу адміністратора магазину, усвідомлюючи що його дії викрито, не зважаючи на усні вимоги адміністратора магазину зупинитись та її спробу затримати його, діючи відкрито, з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Український рітейл» матеріальних збитків на суму 199,08 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, при цьому не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактом відкритого викрадення майна ТОВ «Український рітейл». Об`єм викраденого майна та його вартість не заперечував, у вчиненому розкаявся. При цьому ОСОБА_4 пояснив, що знаходячись у торговому залі магазину взяв з полички пляшку коньяку, яку заховав під одежу, та хотів залишити магазин. Проходячи повз рамку спрацювала сигналізація і його дії були помічені адміністратором, який намагався його зупинити, але обвинувачений залишив приміщення магазину.

Будучи належно повідомленим про день, час і місце розгляду справи, представник потерпілої сторони в судове засідання не прибув, звернувшись із відповідним клопотанням про розгляд справи його відсутності, питання про призначення покарання залишив на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора, думку обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи, в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні умисного злочину проти власності. Його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з кваліфікуючою ознакою повторності.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 має непогашені судимості, в тому числі й за вчинення злочинів проти власності, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Інших обставин, які б обтяжували або пом`якшували покарання, судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, думку представника потерпілої сторони, який не наполягав на суворому покаранні, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не знаходить.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду і про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Суд зазначає, що обвинувачений ОСОБА_4 має десять непогашених судимостей, в тому числі й за злочини проти власності, позитивних характеристик не має, не працює, законного джерела доходу не має, суспільно-корисною діяльністю не займається, хоча є працездатною особою, і систематично вчиняє корисливі злочини. З урахуванням особи обвинуваченого, обмеження, встановлені ст.76 КК України не будуть дієвими для виправлення ОСОБА_4 , тому суд доходить обґрунтованого висновку про неможливість його виправлення без реального відбування покарання.

Як убачається з матеріалів справи, останнього разу ОСОБА_4 засуджений за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.12.2018 за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.03.2017 і за сукупністю вироків ОСОБА_4 остаточно визначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01.04.2019 вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.12.2018 змінений з частині збільшення розміру майнової шкоди, що підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 . Одночасно колегією суддів виключено з резолютивної частини вироку від 06.12.2018 вказівку щодо окремого виконання вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.03.2017.

У відповідності до вимог ч.ч.1,4 ст.70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_4 підлягає визначенню з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України.

По даному кримінальному провадженню представником потерпілої особи було заявлено цивільний позов на суму 199,08 грн. Розмір майнової шкоди обґрунтовано ТОВ «Український рітейл» вартістю викраденого та неповернутого майна

Обвинувачений позовні вимоги визнав повністю.

Вирішуючи питання щодо заявленого цивільного позову, суд, заслухавши пояснення обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, зазначає про наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Між тим, за нормами ст.ст.129, 326 КПК України, якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею. Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.
Суд зазначає, що представник потерпілої сторони, будучи належно повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув та звернувся із клопотанням про здійснення судового провадження за його відсутності. Проте у наданій на адресу суду заяві представником ТОВ «Український рітейл» своєї позиції щодо підтримання вимог за пред`явленим цивільним позовомсуду повідомлено не було, з огляду на що цивільний позов слід залишити без розгляду.

Процесуальні витрати по справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.12.2018 у виді 03 (трьох) років позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 06.12.2018.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Речові докази по справі:

?порожню пляшку з-під коньяку «Tavria Craft collection», яка поміщена на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області знищити;

?оптичний диск залишити при матеріалах кримінального провадження №0001288, що знаходяться у сторони обвинувачення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому, представнику потерпілої особи роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження, обвинуваченим, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_1