Справа № 522/7367/16-к
Провадження № 1-кп/522/1405/19
У Х В А Л А
в порядку ст. 331 КПК України
16 липня 2019 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000014 від 21.11.2012 року про зміну запобіжного заходу відносно:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Чайли, Казахського р-ну, Республіки Азербайджан, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
-за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-
учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_6 ,
обвинувачений - ОСОБА_5 ,
захисник - ОСОБА_7 ,
представник потерпілого - ОСОБА_4 ,
потерпілий - ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за № 0000014 від 21.11.2012 року стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Представник потерпілого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання в порядку ст. 165 КПК України (в ред. 1960 року) про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з підписки про невиїзд на тримання під вартою.
Прокурор залишив питання на розсуд суду.
Обвинувачений та його захисник заперечили проти задоволення клопотання.
Потерпілий вважав за необхідне його задовольнити.
Заслухавши думку сторін, дослідивши надані матеріали, суд прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до п. 9, 10 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій згідно з положеннями цього Кодексу.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000014 від 21.11.2012 року стосовно ОСОБА_5 , надісланий до суду в порядку регламентованому Кримінальним процесуальним кодексом України. Відповідно до перехідних положень, розгляд такого обвинувального акта, здійснюється в порядку регламентованому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Як вбачається із реєстру досудових розслідувань, та з обвинувального акта, стосовно ОСОБА_5 не був обраний жоден запобіжний захід. Підстав для розгляду клопотання представника потерпілого про зміну запобіжного заходу в порядку передбаченому кримінально-процесуальним кодексом, судом не вбачається.
Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Аналізуючи главу 18 Кримінального процесуального кодексу України, приходжу до висновку, що уповноваженими особами для звернення із клопотанням про застосування запобіжного заходу є слідчий за погодженням з прокурором чи прокурор; із клопотанням про зміну запобіжного заходу мають право звертатися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, обвинувачений чи його захисник. Клопотання про зміну запобіжного заходу, розглядається в порядку, який передбачений для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
В інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, крім обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, суд може застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, один або декілька обмежувальних заходів.
Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
До підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених цією главою.
Аналізуючи вище наведену норму права, що регламентує рішення, яке має право прийняти суд за результатом розгляду клопотання про застосування (зміну, скасування) запобіжного заходу, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання представника потерпілого варто відмовити, оскільки воно не відповідає вимогам чинного Кримінального процесуального кодексу, не ґрунтується на законі, і подане з порушенням встановленої процедури не уповноваженою на те особою.
Керуючись ст.ст. 314-316, 372 КПК України, суд
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000014 від 21.11.2012 року про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .
16.07.2019