Справа № 502/1421/19
Провадження № 1-кп/500/465/19
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення клопотання про застосування
примусових заходів медичного характеру прокурору

31 липня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів в місті Ізмаїл Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру про суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000221, відносно

ОСОБА_3 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кілія Одеської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_6 ,

Суть питання, що вирішується
1.18 липня 2019 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру з додатками про суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, відносно ОСОБА_3 , яке ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.07.2019 р. було направлено для розгляду до Ізмаїльського міськрайонного суду. Ухвалою від 18.07.2019 р. було призначено підготовче судове засідання, в якому підлягають вирішенню ряд питань відповідно до вимог ст. ст. 314 315 КПК.

Встановлені судом обставини
2.У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 висловив думку про можливість призначення судового розгляду, захисник ОСОБА_5 , якого підтримала ОСОБА_3 , висловив думку про неможливість призначення судового розгляду за цим клопотанням, у зв`язку з тим, що стан ОСОБА_3 був визначений на підставі амбулаторної судово-психіатричної експертизи, що, на думку захисника, з урахуванням характеру обвинувачення є недопустимим, оскільки мала би бути проведена стаціонарна судово-психіатрична експертиза.

3.Потерпіла ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду. Звернулася до суду із заявою, якою просила провести підготовче судове засідання без її участі, а також просила не позбавляти свободи її доньку ОСОБА_3 , оскільки сподівається на її допомогу. Проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілої не відобразиться на повноті вирішення питань у ньому, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість його проведення без її участі.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
4.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру з додатками, дійшов висновку, що воно на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору як таке, що не відповідає вимогам КПК України.

5.Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, якщо воно не відповідає вимогам цього Кодексу.

6.При цьому суд відкидає посилання захисника ОСОБА_5 як підставу для повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 те, що у цьому кримінальному провадженні з урахуванням характеру обвинувачення мала би бути проведена не амбулаторна, а стаціонарна судово-психіатрична експертиза, оскільки відповідно до наведеного п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК суд має право прийняти рішення про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру тільки в тому разі, якщо воно не відповідає вимогам КПК. При цьому, за змістом Глави 27 «Підготовче провадження» КПК, суд вирішує лише ті питання, що означені у ст.ст. 314 315 КПК, і не уповноважений розглядати і вирішувати питання, які підлягають розгляду під час судового розгляду відповідно до Глави 28 КПК, у тому числі досліджувати та надавати оцінку доказам у кримінальному провадженні.

7.Разом з цим, клопотання має бути повернуто з таких підстав.

8.Згідно положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

9.Відповідно до ч. 2 ст. 292 КПК України, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати.

10.Однак, суд дійшов висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 не відповідає вимогам ч. 2 ст. 292, п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України, згідно яким клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру повинно містити: виклад фактичних обставин суспільно небезпечного діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію суспільно небезпечного діяння з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

11.Суд звертає увагу на те, що і фактичні обставини, і формулювання обвинувачення у випадку складання клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру мають бути викладені з урахуванням особливостей кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру. Такі особливості наведені у Главі 39 КПК.

12.Так, є незрозумілим, яким чином особа, яка склала клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, зазначаючи про те, що вона перебувала у хворобливому стані психіки, які за глибиною та ступенем виразності «позбавляли її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними», дійшла висновку про те, що ОСОБА_3 «вирішила позбавити життя» потерпілу, що передбачає наявність як інтелектуального, так і вольового моменту умислу. Тобто у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру викладені взаємовиключні обставини, що робить обвинувачення неконкретним та порушує право на захист особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

13.Більше того, відповідно до ст. 506 КПК України, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, та здійснює їх через законного представника, захисника.
14.Згідно з положеннями ч. 1 ст. 512 КПК України, судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.
15.По-перше, в диспозиції ч. 1 ст. 512 КПК України перелік осіб, за участю яких здійснюється судовий розгляд є абсолютно визначеним та не передбачає альтернативи участі одних осіб замість інших. По-друге, після зазначення про обов`язкову участь фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, зазначено про участь її законного представника та захисника, які зазначені через єднальний сполучник «та», що свідчить про участь одночасно як захисника, так і законного представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру.
16.Отже, із системного аналізу вказаних положень КПК випливає, що участь законного представника у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру є обов`язковою як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

17.Однак, у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру не зазначені відомості про законного представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, що позбавляє суд можливості забезпечити участь законного представника, а це, в свою чергу, обмежить можливості ОСОБА_3 здійснювати свої права під час судового розгляду.
18.Більше того, відповідно до ст. 293 КПК, одночасно з переданням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 2971 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.
19.Таким чином, з урахуванням особливого порядку кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, встановленого Главою 39 КПК, зокрема, щодо здійснення прав підозрюваного та обвинуваченого через законного представника, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у цьому провадженні мало би бути також в обов`язковому порядку надано під розписку і законному представнику ОСОБА_3 .
20.Але з розписки, що долучена до клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, вбачається, що воно надано під розписку тільки особі, відносно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 та її захиснику ОСОБА_5 . А законному представнику ОСОБА_3 всупереч вимогам ст. 293 КПК таке клопотання під розписку не надавалось.
21.Отже, за наявності вказаних порушень п. 5 ч. 2 ст. 291, ст.ст. 293, 506 КПК України, суд позбавлений можливості призначити судовий розгляд за цим клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , а тому воно підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст. ст. 314, 370 372 КПК України, суд

постановив:
1.Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні про суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України відносно ОСОБА_3 разом з додатками повернути прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених недоліків.

2.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

3.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1