Справа № 308/8375/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця за мобілізацією військової частини ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), командира гармати протитанкової артилерійської батареї бригадної артилерійської групи, сержанта, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 07.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .
З внесеного клопотання вбачається, що 20.08.2014 року сержанта ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №25 від 20.08.2014 року зараховано до списків особового складу та призначено на посаду командира гармати протитанкової артилерійської батареї бригадної артилерійської групи.

Під час проходження військової служби у відповідності до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України сержант ОСОБА_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватись вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок.
Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного військовослужбовця захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
Поряд з цим, відповідно до ст. ст. 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, встановлено, що для забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, військовослужбовців у службовий час зобов`язані постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Натомість, сержант ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби.
Таким чином, сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України через особисту недисциплінованість, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, нез`явився на військову службу без поважних причин у період з 01.02.2015 року по теперішній час, проводячи час, у вказаний період, на власний розсуд, чим вчинив нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин в умовах особливого періоду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

20.08.2015 слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та цього ж дня останнього оголошено в розшук.

Беручи до уваги те, що стороною обвинувачення ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування, так як під час досудового розслідування встановлено, що він з 16.03.2015 року по даний час за місцем проживання та несення військової відсутній, а в той же час, проведеними слідчими та процесуальними діями, місце перебування останнього не встановлено, у зв`язку із чим до слідчого судді подано клопотання про застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосовування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судове засідання не з`явився та подав заяву, відповідно до якої просив розглянути клопотання у його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з кримінального провадження № 0000083 від 07.05.2015 року підтверджено, що органом досудового розслідування військовою прокуратурою Ужгородського гарнізону Західного регіону України проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Підстави затримання особи з метою приводу врегульовано ст.ст. 187- 189 КПК України.

Так, згідно зі ст. 187 КПК України слідчий суддя після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик. Якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу. У разі неприбуття підозрюваного за судовим викликом і відсутності у слідчого судді на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, слідчий суддя має право постановити ухвалу про привід підозрюваного якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Крім того, згідно ч.3 ст.188 КПК України прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Відповідно до ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

З доданих до клопотання матеріалів встановлено, що 20 серпня 2015 року, у рамках кримінального провадження №0000083, слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону винесено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно вимог ч. 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України встановлюється порядок здійснення виклику слідчим, прокурором, здійснення судового виклику і приводу.

Згідно з ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч.2 ст. 135 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Отже, належним підтвердженням вручення повідомлення про підозру або ознайомлення особи з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повідомлення про підозру, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення повідомлення про підозру, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повідомлення про підозру або ознайомлення з її змістом та вручення підозри під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем роботи.

Разом з тим, в долучених до клопотання матеріалах відсутні будь-які докази, які б свідчили, що ОСОБА_4 був у встановленому порядку повідомлений про виклик до слідчого для проведення процесуальних дій (підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом) та не з`явився без поважних причин, а також вказують на те, що слідчим, у відповідності до вимог КПК України, вживались заходи щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 та забезпечення його явки.

Враховуючи, що особі не повідомлено про підозру з дотриманням вимог КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав, встановлених ст. 188, 189 КПК України, для надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.177,178,183, 188,189, 190, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1