н/п 1-кп/490/522/2019

У Х В А Л А
09 серпня 2019 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
провівши підготовче судове засідання щодо обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування кримінального провадження № 0006882, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера за віком, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209, ч.2 ст. 366 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 ;
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5 , захисники: ОСОБА_7 , ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває вищевказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопоршень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209, ч.2 ст. 366 КК України.
Здійснення кримінального провадження підсудне Центральному районному суду м. Миколаєва.
Прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
На адресу суду від потерпілого ОСОБА_9 надійшло клопотання про направлення кримінального провадження до іншого суду, мотивоване тим, що оскільки обвинувачений ОСОБА_5 був обраним міським головою м. Миколаєва у 1994 році, то даний обвинувальний акт не може бути предметом розгляду складом суду, розташованого в межах Миколаївської області.
Захисник ОСОБА_5 ОСОБА_8 просив суд повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0006882 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.2 ст.366 КК України прокурору для усунення недоліків.
На думку сторони захисту, вимоги ст. 291 КПК України органом досудового розслідування не виконані, внаслідок порушення вимог ст.ст. 55, 58, 61, 63 КПК України при визнанні потерпілою стороною та цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні юридичної особи ТОВ «Е-Крим Миколаїв» (). Наданий прокурором обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам п.п. 3, 4 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки згідно із цією нормою обвинувальний акт має містити відомості про потерпілого та до обвинувального акту має бути додано цивільний позов. Відомості про потерпілого та цивільного позивача не вказані, цивільний позов не доданий, що, на думку сторони захисту, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Також, захисник ОСОБА_5 ОСОБА_7 просила суд повернути обвинувальний акт прокурору, зокрема з тих підстав, що орган досудового розслідування не виконав вказівок ВССУ, та до обвинувального акту не надав доказів щодо доведеності суми збитків завданих кримінальними правопорушеннями.
Крім того, захисником ОСОБА_5 ОСОБА_8 , подано до суду клопотання, в якому він просить визнати дії слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0006882 щодо визнання юридичної особи ТОВ «Е-Крим Миколаїв» () потерпілою особою, не законними.
Обґрунтовуючи дану вимогу, захисник пояснив, що юридична особа ТОВ «Е-Крим Миколаїв» () була створена 18.08.2008. З моменту створення підприємства директором юридичної особи є ОСОБА_5 і є єдиною службовою особою вказаної юридичної особи, який, в свою чергу, не подавав заяву про вчинення щодо юридичної особи кримінального правопорушення, або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Повноважень на представництво відповідно до ст. 58 КПК України юридичної особи ТОВ «Е-Крим Миколаїв» () у вказаному кримінальному провадженні жодній особі не надавав. Відповідно до установчих документів лише ОСОБА_5 повноважний від імені ТОВ «Е-Крим Миколаїв» () підписувати всі документи юридичної особи.
З аналогічних підстав, на думку захисника ОСОБА_5 ОСОБА_8 , стороною обвинувачення незаконно визнано ТОВ «Е-Крим Миколаїв» () цивільним позивачем у вищевказаному кримінальному проваджені.
Крім того, потерпілий ОСОБА_9 просив суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжких та середньої тяжкості злочинів, та не відшкодував йому ні матеріальної, ні моральної шкоди.
Прокурор заперечувала проти задоволення вищевказаних клопотань сторони захисту, та заперечувала проти задоволення клопотань потерпілого, просила суд призначити обвинувальний акт до розгляду.
Обвинувачений підтримав клопотання своїх захисників та просив його задовольнити. У задоволенні клопотань потерпілого просив суд відмовити.
Захисник ОСОБА_7 також підтримала вищевказане клопотання сторони захисту, та просила відмовити у задоволенні клопотань потерпілого.
Заслухавши думки учасників провадження, на підтвердження поданих клопотань, суд приходить до наступного.
Стосовно клопотання потерпілого про направлення кримінального провадження для розгляду до іншого суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Згідно правил визначення інстанційної підсудності, кримінальне провадження у першій інстанції здійснюють місцеві (районні, міські, районні у містах, міськрайонні) суди, що передбачено частиною 1 ст. 33 КПК України.
У ст. 34 КПК України, викладений вичерпний перелік обставин, відповідно до яких кримінальне провадження може бути передане до іншого суду, а саме, якщо:
1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності;
2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду;
3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження;
4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Враховуючи вищевикладене, клопотання потерпілого ОСОБА_9 про передання кримінального провадження для розгляду до іншого суду не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства України, оскільки передбачених для цього підстав судом не встановлено.
При цьому, відповідно до ст. 34 КПК України, потерпілий має право самостійно звернутись до апеляційного суду із клопотанням про направлення даного кримінального провадження до іншого суду.
За такого, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання потерпілого ОСОБА_9 . Щодо клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору.
Згідно ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт повинен містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Вказаний обвинувальний акт складений слідчим та затверджений прокурором. Усі вказані у ч.2 ст. 291 КПК України відомості зазначений вище обвинувальний акт містить.
Зазначення стороною захисту про те, що юридична особа ТОВ «Е-Крим Миколаїв» не може бути визнана потерпілою особою у справі, не є підставою для повернення обвинувального акту, оцінка зазначеним обставинам буде надана судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку по справі.
Крім того, позиція захисника ОСОБА_5 ОСОБА_7 щодо повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав, що стороною обвинувачення не були виконані вказівки ВССУ, не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідних доказів суду надано не було.
Також, стосовно того, що стороною обвинувачення не доведена сума збитків, завданих кримінальними правопорушеннями, то враховуючи вищенаведене, це не є підставою для повернення обвинувального акту. Заявлені обставини захисником можуть бути прийняті до уваги судом під час безпосереднього дослідження доказів по справі, та оцінка їм буде надана в нарадчій кімнаті під час постановлення вироку.
Таким чином, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.
Щодо оскарження стороною захисту дій слідчого та прокурора.
Частиною 2 та 3 ст. 303 КПК України передбачено, що скарги на інші (крім передбачених ч. 1 цієї статті) рішення прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
Як слідує зі змісту ст. 314 КПК України, за наслідками підготовчого судового засідання має право прийняти рішення, виключний перелік яких наведено у ч.3 ст. 314 КПК України. До цього переліку не належить рішення про зобов`язання прокурора вчинити певні дії. Так само не передбачена можливість ухвалення такого рішення ст.ст. 315-316 КПК України.
Враховуючи наведене вище, скарги на рішення прокурора, які не підлягають оскарженню слідчому судді та подані під час підготовчого судового засідання, мають бути враховані судом лише з огляду на те, чи впливають викладені у них доводи на прийняття рішень передбачених ст.ст. 314-316 КПК України.
Доводи, викладені у клопотанні захисника в частині оскарження процесуальних дій прокурора та слідчого, на прийняття рішень, передбачених ст.ст. 314-316 КПК України, не впливають.
Таким чином, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Разом з тим, доводи захисника, викладені у клопотанні, суд може врахувати під час судового розгляду при вирішення питань щодо оцінки, з точки зору їх допустимості, окремих доказів.
Щодо клопотання потерпілого про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Запобіжні заходи - це заходи процесуального примусу, які застосовуються до підозрюваного (обвинуваченого) з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та характеризується: по-перше, тимчасовим обмеженням конституційних прав і свобод людини; по-друге, застосовуються тоді, коли особа ще не визнана винною у вчиненні злочину.
Відповідно до ч.4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
З огляду на приписи, викладені в параграфі 4 глави 3 та в параграфі 1 глави 18 КПК України, потерпілий не наділений правом заявляти клопотання про застосування, зміну чи скасування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, у клопотанні потерпілого ОСОБА_9 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 314-316, 376 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_9 про направлення кримінального провадження до іншого суду - відмовити.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисників про повернення обвинувального акту відмовити.
У задоволенні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисників на дії слідчого та прокурора - відмовити.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190, ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209, ч.2 ст. 366 КК України, прийняти до провадження Центрального районного суду м. Миколаєва.
Призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду на 17 вересня 2019 року о 10-30 год.
У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 - відмовити.
В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_2