Номер провадження: 11-кп/813/1401/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12.08.2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002985 від 29.10.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.08.2019 року ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, був продовжений строк тримання під вартою до 10.10.2019 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що стороною обвинувачення не була доведена доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого.

Суд першої інстанції не врахував відсутність ризику можливого впливу на потерпілих та свідків, оскільки з цього приводу від потерпілих та свідків заяв не надходило.

Обвинувачений тримається під вартою понад 10 місяців, свідки у кримінальному провадженні не викликалися та кримінальне провадження у розумні строки не розглянуто.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали вимоги апеляційної скарги, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Частиною першою ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

13.06.2019року рішенням Конституційного суду України №4-р/2019 року було вирішено питання про можливість оскарження стороною захисту ухвал про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ч.3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так, в суді першої інстанції триває судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а тому встановлення вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину відноситься до компетенції суду першої інстанції за результатами судового розгляду.

Приймаючи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України на даній стадії вже не перевіряється.

Оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки суд дійшов висновку про те, що під час розгляду клопотання прокурором доведені обставини, передбачені п.1 ч.3 ст.199 КПК України, зокрема, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам.

Апеляційним суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик того, що обвинувачений, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися спроб переховуватися від суду.

Враховуючи те, що у кримінальному провадженні не всі докази судом дослідженні та не усі особи допитані, апеляційний суд вважає наявним ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни їх показань.

Крім того, з метою уникнення від кримінально відповідальності обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню.

Стороною захисту не надано будь-яких доказів, які б підтверджували наявність у обвинуваченого міцних соціальних зав`язків, та навпаки, під час апеляційного розгляду встановлено, що обвинувачений не працевлаштований, не має сім`ї та утриманців.

На думку суду апеляційної інстанції, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що до теперішнього часу не відпали ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, керуючись положеннями п.2 ч.4 ст.183 КК України, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність не визначати розмір застави, оскільки вчинений злочини спричинив загибель людини.

Доводи апеляційної скарги про те, що стороною обвинувачення не було надано письмових доказів на підтвердження доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки такі обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, що розглядаються судом першої інстанції і навпаки сторона захисту не надала будь-яких доказів, що спростовують твердження прокурора про те, що раніш встановлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України на даний час не відпали.

Доводи сторони захисту про те, що кримінальне провадження судом першої інстанції не розглянуто у розумні строки, апеляційний суд приймає до уваги, проте зазначає, що на теперішній час в судовій системі наявний критичний дефіцит професійних суддів, що унеможливлює розгляд складних кримінальних проваджень у розумні строки з огляду на надмірне навантаження суддів.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника є необґрунтованою, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах обвиунваченого ОСОБА_9 ,- залишити без змін.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12.08.2019 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002985 від 29.10.2018 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, був продовжений строк тримання під вартою, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4