ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 640/8288/17
Провадження № 11-кп/818/1594/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.121 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження № 0000047за апеляційною скаргою потерпілого на вирок Київського районного суду м.Харкова від 21 січня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Агдам Республіка Азербайджан, азербайджанця, громадянина Азербайджану, одруженого, пенсіонера, інваліда 3 групи, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним та засуджено за ч.1 ст.121 КК України - 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_10 звільненийвід відбування призначеного покарання у виді позбавлення воліз іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без дозволу державного органу з питань пробації; повідомляти державні органи з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цим же вироком постановлено стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 21500 грн., в іншій частині відмовлено
Згідно вироку, ОСОБА_11 визнано винним у тому, що він 20 вересня 2016 року близько 09 години 30 хвилин, перебуваючи біля торгівельного магазину № НОМЕР_1 торгівельного майданчику «Лужники» ТЦ «Барабашово» по вул.Академіка Павлова в м.Харкові, побачив сварку між своїм сином та раніше знайомим ОСОБА_7 , та направився до них з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, виниклий на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_10 підбіг до ОСОБА_7 ззаду і наніс йому один удар взутою правою ногою в середню третину лівої гомілки, після чого повалив його на асфальт. Внаслідок нанесення ОСОБА_10 удару по нозі ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №378-А/17 від 31.03.2017 року ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритого косого перелому діафізу великогомілкової кістки із зсувом та косого уламкового перелому малогомілкової кістки на межі верхньої та середньої третин із зсувом, що за ступенем тяжкості належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
До початку апеляційного розгляду прокурор у кримінальному провадженні відмовився від своєї апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі потерпілий просить оскаржуваний вирок стосовно ОСОБА_10 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та призначенням покарання, що не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за 1 ст.121 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, без застосування положень ст.75 КК України. Також просить задовольнити його цивільний позов у повному обсязі. В обґрунтування посилається на те, що обвинувачений вину не визнав та не вибачився. Також зазначив, що судом не враховані та не відображені у вироку показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого та його представника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проте апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у скоєнні злочину та правильності кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не заперечується. Відповідно до вимог ч.1 ст.404 суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При призначенні покарання ОСОБА_10 суд діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України, а саме. Врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину; конкретні обставини справи; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є інвалідом 3-ї групи, його похилий вік, має постійне місце мешкання, позитивно характеризується, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання наявність третьої групи інвалідності та похилий вік. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, ОСОБА_10 раніше не судимий, є особою похилого віку та інвалідом 3-ї групи, має постійне місце мешкання, позитивно характеризується, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений пояснив, що ним була викликана машина скорої допомоги та він поїхав з потерпілим до лікарні і оплачував ліки та лікування на суму 28 500 грн., що також підтвердив потерпілий.
Таким чином покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_10 із застосування положення ст.75 КК України, відповідає тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, підстав вважати призначене покарання явно несправедливим у зв`язку із його м`якістю колегія суддів не має.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо цивільного позову в частині моральної шкоди, суд не достатньо врахував характер і ступінь моральних переживань потерпілого, його фізичних і моральних страждань, то, що він з вересня 2016 року по теперішній час перебуває на лікуванні і відчуває незручності, пов`язані з порушенням працездатності та звичайного укладу життя.

Таким чином, суд необґрунтовано стягнув в цій частині надмірно малу суму 21 500 гривень, яка, на думку колегії суддів повинна бути збільшена до 300 000 гривень.

З урахуванням викладеного апеляційна скарга потерпілого в частині збільшення суми відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м.Харкова від 21 січня 2019 року у відношенні ОСОБА_10 змінити, збільшити розмір морального шкоди, стягнутої з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 до 300 000 (триста тисяч) грн.
В решті вирок Київського районного суду м.Харкова від 21 січня 2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

_______________ __________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3