Вирок
Іменем України

24.05.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєлгава, Латвія, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-09.09.2016 року Сихівським районним судом м.Львова за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_5 08.04.2019 року близько 04:00 год., перебуваючи у приміщенні будинку за адресою АДРЕСА_2 та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя, а саме кусачок, шляхом пошкодження кріплення для навісного замка дверей підвального приміщення, яке відноситься до квартири АДРЕСА_3 та перебуває у користуванні гр. ОСОБА_6 , проник у вказане приміщення звідки таємно викрав електричний будівельний фен марки «Біот», вартістю 500 гривень, електричний кабель довжиною 25 метрів, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 7000 грн., однак не зміг довести свого злочинного умислу до кінця, оскільки був затриманий працівниками поліції.

У підготовче судове засідання надійшла до суду угода про визнання винуватості від 12.04.2019 року, укладену між прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладену в приміщенні Франківського ВП ГУНП у Львівській області за адресою м. Львів вул. Г.Чупринки, 65, за умовами якої сторони погодились на повне визнання своєї винуватості ОСОБА_5 та призначення йому покарання за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи вирок Сихівського районного суду м. Львова від 09.09.2016 року, згідно якого, ОСОБА_5 засуджений до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням випробувального терміну 3 роки, визначити остаточне покарання ОСОБА_5 із врахуванням вимог ст. 71 КК України та призначити покарання, застосувавши принцип часткового складання, у виді позбавлення волі терміном 5 років 2 місяці.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник підтримавли угоду, ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а тому просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Прокурор в судовому засіданні також просила затвердити угоду про визнання винуватості від 12.04.2019 р.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угоду про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_6 12.04.2019 року надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчиненій повторно, поєднаний з проникненням у інше приміщення.
Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та постановлення обвинувального вироку з призначенням міри покарання, визначеної сторонами в угоді.

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 09.09.2016 ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 289 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнено засудженого від відбування покарання з випробуванням, призначено іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
У зв`язку з чим, враховуючи вимоги ст. 71 КК України обвинуваченому також слід частково приєднати невідбутне ним покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 09.09.2016.
У відповідності з викладеним та керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості від 12.04.2019 року, укладену між прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Згідно вимог ч. 3 ст. 78 та ст. 71 КК України до призначеного покарання слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 09.09.2016 року та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити - тримання під вартою.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 08.04.2019 року.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з часу вручення копії вироку, з підстав передбачених ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1