Справа № 341/1556/19
Провадження № 11-сс/4808/256/19
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2019 року про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Мотивує свої вимоги тим, що ухвала постановлена з недотриманням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що єдиним доказом того, що ОСОБА_8 причетний до вчинення кримінального правопорушення є заява ОСОБА_10 щодо незаконного заволодіння його транспортним засобом, що не узгоджується з практикою ЄСПЛ. Вважає підозру необґрунтованою. Зазначає, що обставини вчинення кримінального правопорушення не є логічними, викликають багато питань. Звертає увагу на розбіжності в даних автомобіля згідно з доказами. Вказує, що транспортний засіб не належить ОСОБА_10 на праві власності, право користування ним не підтверджено, відповідно, немає підстав вважати його потерпілим відповідно до п.п. 1, 5 ст. 55 КПК України. Підсумовує, що докази обґрунтованості підозри не є вагомими, а також посилається на пояснення ОСОБА_11 про те, що вони приїхали в м. Галич на прохання ОСОБА_10 , оскільки він мав намір продати транспортний засіб та звернувся до них про допомогу. Зазначає, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, у нього постійне місце прописки та проживання, має двоє малолітніх дітей, яких допомагає утримувати, бере участь у їх вихованні, згідно з довідки КЗ «Прикарпатський клінічний онкологічний центр» від 20 серпня 2018 року в нього діагностовано онкологічне захворювання з рекомендаціями повторних оглядів для запобігання прогресування хвороби, згідно індивідуальної карти реабілітації підозрюваному рекомендовано діагностичне дослідження та продовження ІІ групи інвалідності, яка закінчується 17 вересня 2019 року, що зумовлює проходження ним обстежень для її продовження. Вважає, що встановлені обставини в судовому засіданні вказують на те, що стороною досудового розслідування не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти тим ризикам, на які вона посилається, та те, що підозрюваний в силу способу свого життя та здоров`я буде мати змогу та засоби для переховування від органу досудового розслідування та суду, знищити документи чи впливати на потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2019 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 на строк шістдесят днів, терміном до 03 листопада 2019 року з визначенням застави в межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 160560 (сто шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Слідчий суддя мотивував тим, що є достатньо підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Врахував тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Дійшов висновку, що в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та достатні підстави вважати, що для їх запобігання застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Врахував те, що на утриманні у підозрюваного ОСОБА_8 двоє неповнолітніх дітей та стан його здоров`я, а саме онкологічне захворювання.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, з наступних підстав.

На думку суду апеляційної інстанції висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею в повній мірі дотримані вимоги ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, 04 вересня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України (а.п. 22-24), а саме у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та з погрозою застосування такого насильства.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 слідчий суддя, правильно встановив обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 2 ст. 289 КК України.

Суд апеляційної інстанції, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», N 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)» та те, що ч. 3 ст. 17 КПК України імперативно визначено, що підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, копії яких долучено до клопотання, а саме: витягом з кримінального провадження № 0000283 (а.п. 6); рапортом (а.п. 7); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.п. 8); протоколом огляду місця події від 03 вересня 2019 року (а.п. 9); документацією на транспортний засіб (а.п. 10); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 (а.п. 13-18); іншими доказами.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов правильного висновку, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

В той час, сторона захисту не наводить жодних переконливих тверджень, які б спростовували обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину.

Посилання сторони захисту на необґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, безпідставні, оскільки слідчий суддя досліджує обставини злочину лише щодо пред`явленої підозри, після повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування ще триває, встановлюються нові фактичні дані, перевіряються обставини.

Також, слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, навівши це по тексту ухвали, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, а саме спроби підозрюваного здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Позиція сторони захисту про відсутність у кримінальному провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України, спростовується сукупністю відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах та доводять наявність відповідних ризиків.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається із матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, санкція якого передбачає показання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Суд першої інстанції в повній мірі взяв до уваги відомості, що були відомі на час розгляду клопотання відносно особи підозрюваного, про його місце проживання, наявність дітей та стан здоров`я, а також те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що сторона обвинувачення навела переконливі доводи того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_8 буде недостатньо та не забезпечить запобігання цим ризикам.

Стороною захисту не зазначено належного обґрунтування про можливість запобігання ризикам, встановлених стороною обвинувачення, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкості злочину, в якому він підозрюється, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Більше того, слідчий суддя, визначив розмір застави як альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на думку суду апеляційної інстанції, є обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції вважає такий розмір застави пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи дані, які містяться в матеріалах клопотання, та обставин кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, а також таким, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, та забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 176-178, 182, 183, 194, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2019 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5