Справа № 466/3011/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1562/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження
12 грудня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу підготовчого судового засідання Шевченківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2019 року,
встановив:
даною ухвалою задоволено клопотання прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 та продовжено обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Також покладено на обвинуваченого ОСОБА_3 відповідні обов`язки.
Строк дії ухвали два місяці.
На зазначену ухвалу обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, окрім іншого, просить скасувати таку.
Перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_3 , приходжу до висновку про відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження.
Так, відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Виключенням з цього правила є ухвали суду про продовження строку тримання особи під вартою у зв`язку з Рішенням Конституційного Суду України №4-р/2019 від 13 червня 2019 року щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 КПК України.
Виходячи з вказаної норми закону, оскарження ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, постановленої судом в порядку, передбаченому ст. 331 КПК України, не передбачено.
Отже, обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду, яка апеляційному оскарженню не підлягає.
Згідно ч.4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
За таких обставин, у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу підготовчого судового засідання Шевченківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2019 року слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст. 399 КПК України,
постановив:
відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу підготовчого судового засідання Шевченківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2019 року.

Копію ухвали надіслати обвинуваченому ОСОБА_3 разом із апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_2