Дата документу 26.11.2019 Справа № 316/2276/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 316/2276/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/1152/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.181 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 2 листопада 2019 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дрезден Німеччина, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, із забороною залишати місце проживання: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

встановила:

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий СВ Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням в якому просив обрати підозрюваній ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обґрунтоване клопотання тим, що на думку слідчого ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиками, передбаченими п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на незаконний збут наркотичного засобу, при невстановлених під час досудового слідства обставинах, незаконно придбала наркотичний засіб - метадон, який у подальшому зберігала при собі, розфасований у полімерних згортках з метою збуту.

12.09.2019 приблизно о 13.00 годині в ході проведення оперативної закупки остання за грошові кошти в сумі 450 гривень збула ОСОБА_10 наркотичний засіб метадон.

12.09.2019 ОСОБА_10 добровільно видав працівникам поліції згорток з фольги, у якому знаходився запаяний полімерний пакет з порошкоподібною речовиною.

Згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС № 7-1827 від 17.09.2019 у складі кристалічної речовини білого кольору масою 0,2408 г, наданої на дослідження, виявлений наркотичний засіб, обіг якого обмежено та сильнодіючий лікарський засіб. Зазначений наркотичний засіб, обіг якого обмежено є метадоном, маса якого склала 0,1668 г (в перерахунку на основу). Зазначений сильнодіючий лікарський засіб, за міжнародною назвою загальноприйнятною назвою є димедролом, маса якого склала 0,0601 г (в перерахунку на основу), яку вона незаконно придбала та зберігала з метою збуту, а також незаконно збула.

Крім того, ОСОБА_7 , діючи повторно, маючи умисел на незаконний збут наркотичного засобу, при невстановлених під час досудового слідства обставинах, незаконно придбала наркотичний засіб - метадон, який у подальшому зберігала при собі, розфасований у полімерних згортках з метою збуту.

31 жовтня 2019 року о 19 годині 25 хвилин ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України, в ході обшуку в останньої вилучено полімерний згорток з кристалічною речовиною.

Згідно з висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС № 7-2407 від 01.11.2019, у складі кристалічної речовини білого кольору, наданої на дослідження, виявлений наркотичний засіб, обіг якого обмежено та сильнодіючий лікарський засіб. Зазначений наркотичний засіб, обіг якого обмежено є метадоном, маса якого склала 0,0536 г (в перерахунку на основу). Зазначений сильнодіючий лікарський засіб, за міжнародною назвою загальноприйнятною назвою є димедролом, маса якого склала 0,0493 г (в перерахунку на основу), яку вона незаконно придбала та зберігала з метою збуту.

Зазначені дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

31 жовтня 2019 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000709 за ч.2 ст.307 КК України.

31 жовтня 2019 року о 17.00 годині ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України як особу, підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

01 листопада 2019 кримінальні провадження № 0000330 та 0000709 об`єднані в одне кримінальне провадження під № 0000330.

01 листопада 2019 року ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

В обґрунтування прийнятої ухвали слідчий суддя зазначив, що обґрунтованість підозри і існування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України було доведено, натомість не було доведено інших заявлених ризиків, а також неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу для їх запобігання. Крім того, вирішуючи питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу, слідчий суддя врахував відомості про її особу, міцність соціальних зв`язків, та прийшов до висновку про можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем її реєстрації.

В апеляційній скарзі прокурор, зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню через істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства України. Вважає, що слідчим суддею в достатній мірі не врахована тяжкість злочинів і покарання яке загрожує підозрюваній в разі доведення її вини. Вказує що підозрювана не працює і не має стійких соціальних зв`язків. На думку апелянта слідчим суддею не прийнято до уваги той факт, що в ході досудового розслідування не встановлено місце придбання наркотичних засобів які в подальшому збувала підозрювана. На переконання прокурора слідчий суддя дійшов хибного висновку про відсутність ризиків приховування і можливості знищення речей, що мають істотне значення для встановлення обставин вчинення злочину.

На підставі викладеного просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.01.2020.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; підозрювану та її захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, надали свої письмові заперечення; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів.

Так, слідчий суддя погодився з обґрунтованістю підозри, однак не погодився із всіма заявленими у клопотанні ризиками, передбаченими ч.1 ст.177 КПК України, а лише встановив наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України та дійшов висновку, що прокурор і слідчий не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо часткового задоволення клопотання слідчого. Висновки слідчого судді ґрунтуються на доказах, наданих органом досудового розслідування.

Відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженні або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Приймаючи рішення по суті заявленого клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість висунутої ОСОБА_7 підозри, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу підозрюваної, обставини вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про недоцільність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, внаслідок чого обрав запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Колегія суддів вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід, зможе в повній мірі запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, слід зауважити, що підозрювана, після застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з`явилась в судове засідання суду апеляційної інстанції. Відсутні будь-які відомості про допущення підозрюваною порушень чи недотримання належної процесуальної поведінки. Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Отже, вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя дотримався вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Колегія суддів вважає, що ні слідчим, ні прокурором не було доведено обставин, які б свідчили про необхідність застосування до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу. Викладені в апеляційній скарзі доводи носять суто декларативний характер, в більшій мірі є аналогічними тим, що були вказані в клопотанні слідчого. Ці доводи не спростовують правильність висновків слідчого судді, тому колегія суддів доходить висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Враховуючи викладене, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 2 листопада 2019 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу і стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4