Справа № 171/428/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2019 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове кримінальне провадження № 0000141 від 09.02.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове, Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 16.12.2013 року Довгинцівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, за ч. 3 ст. 185, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 17.02.2014 року Апостолівським районним судом за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 10 місяців позбавлення волі. Звільнений 08.04.2017 року з Софіївської виправної колонії Дніпропетровської області №45 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 13 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
06.02.2019 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебував біля будинку №73 по вул. Центральна в м. Апостолове Дніпропетровської області, де останній помітив автомобіль марки «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, який належить ОСОБА_5 та знаходиться у користуванні ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з вказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи біля будинку №73 по вул. Центральна в м. Апостолове Дніпропетровської області, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу відчинив незамкнуті передні водійські дверцята автомобіля ВАЗ 2105 та з салону автомобіля відкрив капот. Після чого, ОСОБА_4 , скориставшись тим що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав акумуляторну батарею марки «Форсе», жовтого кольору, вартістю 1486 гривень 60 копійок, яка належить ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1486 гривень 60 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні вказаного злочину визнав повністю, не оспорює обставини викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що якого числа він не пам`ятає приблизно в березні 2019 року, вийшовши з дому побачив автомобіль котрий належить його батькові а знаходиться у користуванні його сестри, оскільки того дня йому були потрібні кошти для гри в автомати, вирішив викрасти акумулятор з автомобіля. Далі за допомогою своєї сумки переніс до іншого міста де залишив його в залог. Отримав кошти в розмірі 400 гривень котрі витратив для гри в автомати. Заподіяну шкоду відшкодував в повному обсязі, щиро кається. Просив вибачення у батька та сестри.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про проведення судового розгляду без її участі.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його дії правильно кваліфіковано на досудовому слідстві та в його діях мають місце склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд керується ст.65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, а також ті обставини, що обвинувачений винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся, відшкодував завдану майнову шкоду, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставин, те що ОСОБА_4 , раніше судимий, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України щире каяття, та обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України рецидив злочинів, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох місяців арешту.

Строк покарання обчислювати з часу затримання засудженого ОСОБА_4 , в порядку виконання вироку.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню: акумуляторну батарею марки «Форсе 6СТ-60» залишити за належністю законному власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1