У Х В А Л А
про залишення касаційної скарги без руху

02 жовтня 2019 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 06 червня 2019 року стосовно засудженого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася до суду з касаційною скаргою, в якій виклала вимогу про скасування вказаної ухвали та направлення справи стосовно ОСОБА_5 до суду першої інстанції для розгляду за нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак ОСОБА_4 вказаних вимог кримінального процесуального закону не виконано.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Касаційна скарга ОСОБА_4 в частині вимоги до суду касаційної інстанції не відповідає наведеним положенням ч. 1 ст. 436 КПК України, оскільки вона зазначила про скасування ухвали апеляційного суду та направлення справи до суду першої інстанції.
Водночас, ОСОБА_4 заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення, однак не вказала об`єктивних причин, які перешкодили їй оскаржити судове рішення в передбачений законом строк.
Крім того, відповідно вимог ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються, однак як убачається з акту складеного начальником відділу канцелярії управління забезпечення автоматизованого документообігу Верховного Суду від 23 вересня 2019 року №331, касаційна скарга ОСОБА_4 надійшла на адресу Верховного Суду без зазначених у скарзі додатків, а саме: копії супровідного листа Кривоозерського районного суду Миколаївської області та копії ухвали Миколаївського апеляційного суду.
Також ОСОБА_4 не надано документів, які підтверджують її повноваження як законного представника.
Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху і встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати 10 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ст. 429 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 06 червня 2019 року стосовно засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк, що становить 10 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу, для усунення недоліків касаційної скарги.
Касаційна скарга підлягає поверненню в разі, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3