Справа № 713/1779/18
Провадження №1-кп/713/43/19
ВИРОК
іменем України

21.11.2019 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю представника потерпілої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000043 від 21.01.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого , з освітою повною загальною, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення - заволодіти чужим майном громадян шляхом обману та зловживань, реалізовуючи свій злочинний задум ОСОБА_7 в жовтні 2014 році ( дати та години досудовим слідством не встановлено) без наявності сертифікатів інженера - землевпорядника та інженера- геодезиста, що передбачене Законом України «Про землеустрій» від 25.02.2003 року по усній домовленості із громадянкою ОСОБА_5 , пообіцяв виконати останній землевпорядні роботи, а саме земельної ділянки (дороги), що веде до господарства згідно встановленого порядку законодавством України, за ціною в сумі 1700 гривень. Після чого ОСОБА_6 отримавши вищевказані роботи не виконав, так-як не мав на те право без відповідних документів та дозволів, внаслідок чого, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_8 заволодів в сумі 1 700 гривень.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав зазначав, що грошей від ОСОБА_5 не брав і ніяких договорів з нею не укладав і останню не знає. На картку кошти перерахували добровільно за бензин . Просив виправдати. Цивільний позов не визнає.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що у неї виник земельний спір з сусідкою за дорогу, тому звернулася в земельний відділ з приводу оформлення земельної документації. Вона зателефонувала експерту ОСОБА_9 і сказала, що треба відвести дорогу на що останній вказав, що їй може допомогти ОСОБА_6 . Він дійсно вивів їй в натурі дорогу, однак коли вона сказала, коли будуть виготовлені документи він сказав звернутися до його керівництва сказав заплатити 1200 гривень, вона 1000 гривень перерахувала на рахунок. Коли наступного разу приїхали здійснювати виміри сказали доплатити, вона позичила чотириста гривень у сусідки та триста гривень дала дочка вона передала ще 700 гривень. Коли підписували договір він закривав його руками там були порожні документи.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що у 2014 році вона їхала скутером додому її спинила ОСОБА_5 і попросила позичити 400 гривень їй позичила. Біля будинку у ОСОБА_11 стояли троє чоловік серед них був і Кравців. Вона дала 400 гривень ще 300 гривень дала дочка потерпілої, ОСОБА_12 і ОСОБА_11 передала гроші Кравців. На подвір`ї працювало, ще троє людей які міряли дорогу.

Крім показів потерпілої ОСОБА_5 , свідків, вина підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- Витягом з ЄРДР за № 0000043 від 20.01.2015 року в якому зазначено, що ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення - заволодіти чужим майном громадян шляхом обману та зловживань, реалізовуючи свій злочинний задум ОСОБА_7 в жовтні 2014 році ( дати та години досудовим слідством не встановлено) без наявності сертифікатів інженера - землевпорядника та інженера- геодезиста, що передбачене Законом України «Про землеустрій» від 25.02.2003 року по усній домовленості із громадянкою ОСОБА_5 , пообіцяв виконати останній землевпорядні роботи, а саме земельної ділянки (дороги), що веде до господарства згідно встановленого порядку законодавством України, за ціною в сумі 1700 гривень. Після чого ОСОБА_6 отримавши вищевказані роботи не виконав, так-як не мав на те право без відповідних документів та дозволів, внаслідок чого, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_8 заволодів в сумі 1 700 гривень.

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.01.2015 року від ОСОБА_5 в якому вказано, що 17.10.2014 року ОСОБА_6 перебуваючи в с. Черешенька в її господарстві шахрайським шляхом заволодів її грошовими коштами в сумі 1700 гривень .

- Протоколом огляду місця події від 14.02.2015 року з фото таблицями, яким є господарство ОСОБА_5 , яке розташоване в АДРЕСА_2 .

- Відповіддю директора ПП «Експертзем» від 14.02.2015 року в якій вказано, що ОСОБА_6 за час існування ПП "Експертзем" працевлаштований не був і ніяких угод про співпрацю заключено не було.

- Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 14.07.2015 року в якому вказано,що рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ «Приватбанк» належить ОСОБА_6

- Випискою з рахунку № НОМЕР_1 в якому вказано, що на рахунок 17.10.2014 року з терміналу № TS210175 надійшли з АДРЕСА_3 в сумі 1005,00 гривень.

В заяві наданої слідчому ОСОБА_13 вказано, що ОСОБА_5 просить долучити до матеріалів кримінального провадження копію чеку Приватбанку від 17.10.2014 року.

Чеком №3607 підтверджується, що ОСОБА_5 через термінал TS210175, який знаходиться в м.Вижниця по вул. Пушкіна, д.1, перерахувала кошти в сумі 1005,00 грн.

- Згідно довідки Новоселицької ЦРЛ від 27 червня 2016 року відносно ОСОБА_6 , останній на «Д» обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває .

Згідно довідки КМУ Чернівецький обласний наркологічний диспансер від 29.06.2016 року ОСОБА_6 на диспансерному обліку не перебуває.

З довідки ІТ вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання з фотознімками від 27 серпня 2018 року проведеного з свідком ОСОБА_10 , яка вказала на ОСОБА_6 ..

Протоколом пред`явлення особи для впізнання з фотознімками від 28 серпня 2018 року проведеного з потерпілою ОСОБА_5 , яка вказала на ОСОБА_6 ..

Показання свідка, сторони обвинувачення, на думку суду, узгоджуються з показаннями потерпілої, підтверджуються матеріалами кримінального провадження .

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні злочину, судом розцінюється як лінія самозахисту та бажання уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення при вказаних в обвинуваченні обставинах, а тому суд кваліфікує його дії:

- за ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство);

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_14 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання.

Відповідно до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено .

Згідно ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відносно призначення виду та міри покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинення кримінального правопорушення, дані про особу винного, те що на протязі досудового розслідування та під час судового розгляду вини не визнав, за місцем проживання характеризується посередньо, стан здоров`я і вважає за необхідне призначити покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд вважає за необхідне, врахувавши вказані вище обставини у їх сукупності, призначити йому покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу , саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено .

Окрім того, згідно санкції ч.1 ст.190 КК України максимальна міра покарання передбачена у виді виправних робіт на строк до 1 року, тому, відповідно до ст.12 КК України вищевказаний злочин відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Згідно ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки в - у разі вчинення злочинів невеликої тяжкості.

Як вбачається з проведеного Верховним Судом України аналізу судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності, у випадку заперечення обвинуваченого проти застосування строків щодо нього, суд проводить судовий розгляд справи в повному обсязі, за наявності відповідних підстав визнає обвинуваченого винним у вчиненні конкретного кримінального правопорушення, постановляючи обвинувальний вирок, призначає винній особі покарання та на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК звільняє її від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за ст.190 ч.1 КК України, 2014 року Згідно ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, з дня вчинення ним кримінального правопорушення минуло понад два роки, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.190 ч.1 КК України, не визнав, однак 28 грудня 2016 року слідчим СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_15 винесено постановою про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук .

28 липня 2018 року постановою слідчого СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_15 відновлено досудове розслідування , тобто строк для застосування строків давності про притягнення до відповідальності ОСОБА_6 переривається.

Крім того потерпілою ОСОБА_5 26.10. 2018 року заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування компенсацію матеріальної шкоди заподіяної злочином у кримінальному провадженні, яким просить стягнути з ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 1700 гривень.

При розгляді зазначеного цивільного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Цивільним судочинством закріплено принцип змагальності сторін.

Крім того, за загальними принципами цивільного судочинства (ст.81 ЦПК) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування компенсацію матеріальної шкоди заподіяної злочином у кримінальному провадженні, в сумі 1700 гривень , необхідно задовольнити, оскільки повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Судові витрати та речові докази відсутні .

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування компенсацію матеріальної шкоди заподіяної злочином у кримінальному провадженні , - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 матеріальну шкоду заподіяну злочином в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений в Чернівецький апеляційний суд через Вижницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1