В И Р О К
іменем України
Справа № 147/341/19

Провадження № 1-кп/126/235/2019

"05" грудня 2019 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бершадь кримінальне провадження № 0000288 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Свердловськ Луганської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта повна загальна середня, проживаючої у незареєстрованому шлюбі, не працюючої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12.12.2018 близько 09 год. 20 хв. в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_4 та її співмешканцем ОСОБА_5 після спільного вживання алкогольних напоїв, в кімнаті будинку за місцем проживання виникла сімейна сварка, через те, що ОСОБА_4 на прохання ОСОБА_5 відмовилась дати йому гроші на купівлю цигарок та спиртних напоїв. Під час даного конфлікту ОСОБА_5 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, почав умисно наносити співмешканці ОСОБА_4 множинні удари кулаками в обличчя, тримав її руками за шию та плечі, і таким чином спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді широкого синця лівої половини обличчя, дрібних синців в ділянках обох плеч, забійних ран верхньої і нижньої губи рота, які відповідно висновку №3/130 від 18.01.2019 Ладижинського відділення судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Через кілька хвилин ОСОБА_5 перестав наносити ОСОБА_4 тілесні ушкодження та присів в кімнаті на край дивану. Після цього, ОСОБА_4 пішла до іншої кімнати будинку - кухні, де зі столу взяла кухонний ніж і повернулась до кімнати, де перебував ОСОБА_5 , який сидів на краю дивану. ОСОБА_4 , тримаючи кухонний ніж у правій руці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з метою помсти за щойно спричинені їй тілесні ушкодження, замахнулася на ОСОБА_5 , який прикрився лівою рукою, таким чином заподіявши ОСОБА_5 різану рану третього пальця лівої кисті. Далі, в той час, коли ОСОБА_5 хотів відштовхнути ОСОБА_4 ногами, остання умисно нанесла ОСОБА_5 кухонним ножем ріжучий удар в область лівої ноги, заподіявши ОСОБА_5 різану рану зовнішньої поверхні лівого стегна. Після цього, ОСОБА_4 відразу нанесла ОСОБА_5 кухонним ножем ще два колючих удари в область нижньої частини грудей, чим спричинила ОСОБА_5 згідно висновку №10 від 28.01.2019 Ладижинського відділення судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді двох проникаючих вертикально розташованих ножових ран нижньої частини грудей, раневі канали яких ведуть в черевну порожнину з пошкодженням тканини печінки і дванадцятипалої кишки. Колото-різані проникаючі в черевну порожнину рани з пошкодженням печінки і дванадцятипалої кишки, які викликали внутрішньо-черевну кровотечу і шок II - III ступеня, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя під час скоєння.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому злочині визнала та суду показала, що 10 грудня у неї День народження, який вони святкували 11.12.2018 року. 12.12.2018 року вранці її чоловік - ОСОБА_5 та вона вживали алкогольні напої у своєму будинку за столом у кімнаті, де святкували напередодні. ОСОБА_5 бажав продовжити та придбати ще алкоголю та цигарок, у зв`язку з чим почав вимагати надати в його розпорядження банківську картку, на яку їй нараховувались кошти на утримання неповнолітньої дочки. Вона заперечила та між ними зав`язалась суперечка, яка переросла у бійку. ОСОБА_5 почав в присутності дочки наносити їй удари. Вона вибігла в коридор, витерла кров з обличчя, та думаючи, що чоловік заспокоївся, повернулась до кімнати. Однак, останній не заспокоївся, повалив її на диван та почав душити. Вона опиралась, намагалась захиститись. Як в руках опинився ніж не пам`ятає. За допомогою ножа вона нанесла два удари, один з яких припав на область живота. Також у потерпілого наявний поріз на нозі, який міг утворитися в наслідок його оборони. Після цього вона одразу взяла рушника, приклала до рани аби зупинити кров та відіслала дочку до сусідки щоб викликати швидку, незважаючи на те, що потерпілий заперечував проти виклику бригади швидкої допомоги.

Сусідка одразу прибігла, однак швидку допомогу зі свого телефону викликати не змогла, тому вона це зробила самостійно.

Крім того, обвинувачена в судовому засіданні щиро розкаялась, вказала, що усвідомила суспільну небезпечність вчиненого діяння та просила суворо не карати так як вони з потерпілим дійшли спільної згоди та продовжують проживати однією сім`єю, змінивши ставлення до способу життя.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що проживає разом з обвинуваченою однією сім`єю. 12.12.2018 року вранці близько 10-00 год. він вживав алкогольні напої та почав просити ОСОБА_4 надати йому банківську картку для придбання алкоголю та цигарок. Остання відмовлялась надавати кошти на алкогольні напої, тому він почав її бити, наносячи удари по голові, грудям та почав душити. Відчувши різкий біль в грудях він припинив наносити побої та присів. Далі він присів та,наскільки пам`ятає почав оборонятися, так як його співмешканка схопивши ножа, наносила йому удари в область грудей та ноги.

На його думку, ОСОБА_4 оборонялась, так як він міг заподіяти їй значнішу шкоду наносячи побої. Крім того, саме вона викликала бригаду швидкої допомоги та самостійно надала першу допомогу.

Покази обвинуваченої та потерпілого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ними змісту обставин злочину, добровільності та істинності їх позиції. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченої у вчиненні злочину.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд дійшов висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п.113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).

А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року, зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)» (пункти 52 та 80, відповідно).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченою не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_4 роз`яснено.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що нею вчинено тяжкий злочин, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд враховує, що вона повністю визнала свою вину, щиро розкаюється.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої є вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.2 ч.1 ст.2 ЗУ «Про пробацію», досудова доповідь - письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.

Ч.1 ст.368 КПК України встановлено, що ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Судом враховано зазначені в досудовій доповіді характеризуючі ознаки ОСОБА_4 та думку органу пробації стосовно визначення міри покарання.

Судом також враховано що обвинувачена посередньо характеризується по місцю проживання, в лікаря нарколога та лікаря психіатра на обліку не перебуває.

Виходячи з вищенаведеного, ураховуючи посткримінальну поведінку обвинуваченої, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження скоєння нею нових злочинів буде обрання їй покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, тому слід призначити їй покарання у виді позбавлення волі та звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Дана міра покарання на думку суду відповідає принципу індивідуалізації покарань та відповідає його меті.

Процесуальні витрати у даній справі відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки із покладенням на неї обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 08.01.2019 року на кухонний ніж, светр чорного кольору, що належить ОСОБА_4 , тільняшку, светр світлого кольору, спортивні штани, що належать ОСОБА_5 .

Речові докази: кухонний ніж, светр чорного кольору, що належить ОСОБА_4 , тільняшку, светр світлого кольору, спортивні штани, що належать ОСОБА_5 та перебуває на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1