Справа № 487/4804/19
Провадження № 1-кс/487/5363/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що ОСОБА_6 органами досудового слідства підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України. 03.07.2019 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України.

Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий мотивує тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років, тому з метою ухилення від кримінального покарання може зникнути від органу досудового розслідування та суду, а тому наявні ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 добре обізнаний про свідків та потерпілих, про їх місце проживання та роботи. Характер та спосіб вчинення підозрюваним вказаного злочину за допомогою насильства дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків та потерпілих, які дали свідчення, що підтверджують його вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення. Також існують ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Враховуючи наведені ризики, слідчий вважає, що застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні з підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КПК України, не погодився, пояснивши, що 29.04.2019 року він дійсно перебував у караоке-барі «Soprano» разом з дружиною і друзями, проте спиртні напої не вживав, хуліганські дії не вчиняв, тілесних ушкоджень нікому не заподіював. Ризики, на які посилається прокурор, не існують, він не знайомий з особами, прізвища яких вказані у клопотанні, працює, виховує дитину, не переховується, отримав виклики від слідчого, до якого має наміри з`являтися і надавати покази.
Захисники підозрюваного ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, посилались на необгрунтованість підозри. Звертали увагу на порушення кримінального провадження за ч. 1 ст. 125 КК України, в якому досудове слідство здійснювалось СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області, та в подальшому перекваліфікавано за ч. 3 ст. 296 КК України, проте до клопотання слідчого не надані процесуальні документи, на підставі яких досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області. З матеріалів, доданих до клопотання, не вбачається і наявність ризиків, на які посилається прокурор. Так, жоден з потерпілих не вказав на ОСОБА_6 , впізнання за його участі не проводилось, як підозрюваний він не допитувався. Минуло більше двох місяців з дня внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, проте ОСОБА_6 ніякого впливу на потерпілих та свідків не здійснював, не ухиляється від органів досудового розслідування і суду, знищити докази не зможе, оскільки відеозапис з місця події, висновки експертів вже знаходяться у слідства. Підозрюваний має сім`ю, малолітню дитину на утриманні, позитивно характеризується.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, що означає суворе додержання встановленого кримінальним процесуальним законом порядку досудового розслідування та судового провадження. Саме це є гарантією встановлення об`єктивної істини при здійсненні кримінального провадження, застосування до винного справедливого покарання і непритягнення до кримінальної відповідальності невинуватого.
Згідно з принципом законності, визначеним ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
Відповідно до принципу змагальності, визначеному ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Змагальна побудова кримінального процесу обумволює особливу роль суду, який є об`єктивним та неупередженим у дослідженні доказів та не виступає на стороні обвинувачення або захисту. Тому суд не має права давати органам досудового розслідування вказівки щодо поповнення доказової бази обвинувачення, приймати з власної ініціативи заходи щодо доведення винуватості. Разом із тим засада змагальності не виключає активності суду у досліджені та перевірці наданих сторонами доказів у справі.
У ході досудового розслідування слідчим суддею з дотриманням змагальної процедури розглядаються питання щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 132 КПК). Тягар доказування перед слідчим суддею підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження, у зв`язку з чим вони мають обгрунтувати необхідність застосування заходів його забезпечення.
Доведення слідчим, прокурором наявності достатніх підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється шляхом надання слідчому судді доказів обставин, на які вони посилаються у клопотанні. Обгрунтування позиції сторони є її обов`язком, що випливає з ч. 5 ст. 132 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Будучи незалежним і неупередженим, суд постановляє ухвалу про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, грунтуючись на власному переконанні щодо наявності для цього достатніх підстав, яке є результатом дослідження ним обставин та доказів, що надані сторонами.
Згідно з ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Частиною першою статті 184 КПК України встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
У разі здійснення досудового розслідування слідчою групою клопотання про застосування запобіжного заходу також розглядається слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування.
Підставою для визначення територіальної юрисдикції суду першої інстанції при розгляді клопотань щодо застосування запобіжних заходів є постанова керівника відповідного органу досудового розслідування про створення слідчої групи, в якій визначено місце проведення досудового розслідування.
Згідно з ч. 1 ст. 218 КПК України досудове розслдіування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
Клопотання про застосування запобіжного заходу подає орган досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення.
Зі змісту клопотання вбачається, що місцем вчинення кримінального правопорушення є АДРЕСА_1 . Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалось слідчим відділом Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, про що свідчать додані до клопотання матеріали, якими прокурор обгрунтовував підозру: протоколи прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення, висновки експертів на підставі ухвали слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва). Також, відповідно до відомостей з витягу з ЄРДР органом досудового розслідування у кримінальному провадженні є Заводський відділ поліції ГУНП в Миколаївській області. До клопотання на обгрунтування підозри і ризиків додані матеріали, зібрані слідчим СВ Заводського відділу поліції. Проте матеріали клопотання не містять процесуальних документів, які б свідчили про прийняття рішення про визначення підслідності кримінального провадження або доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому слідчому підрозділу, зокрема Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, та про внесення відповідних відомостей до ЄРДР, не були надані вони і прокурором під час розгляду клопотання.
Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК недопустимими визнаються докази, що були отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
За такого, слідчий суддя позбавлений можливості оцінити докази, додані на обгрунтування підозри і ризиків, оскільки відсутні процесуальні документи, що свідчать про набуття Слідчим віддлом Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області компетенції щодо здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Керуючись ст. ст. 8, 9, 22, 132, 218, 184, 193, 194, 309, 367 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Заводського відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошений 12.07.2019 року о 12.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1