ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1680/19 Справа № 204/4615/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000868, за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2019 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого вищу освіту, розведеного, офіційно не працевлаштованого, на утриманні нікого не маючого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26 вересня 2008 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 18 листопада 2009 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місць за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2008 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про оголошення розшуку обвинуваченого ОСОБА_7 та повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000868 відносно ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК Ураїни.
Повертаючи обвинувальний акт, суд першої інстанції дійшов висновку про його невідповідність та реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
В обвинувальному акті зазначено, що обвинувачений ОСОБА_7 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно рапорта ДОП СП Чечелівського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 23 квітня 2019 року, в ході виконання ухвали, виходом за місцем проживання обвинуваченого двері до квартири АДРЕСА_2 ніхто не відчинив. На даний час встановити місце знаходження обвинуваченого ОСОБА_7 не надається можливим. Згідно письмових пояснень ОСОБА_9 , він знав ОСОБА_7 , але з ним ніколи не спілкувався. Також, йому відомо, що ОСОБА_7 після смерті своєї тітки продав квартиру і за адресою: АДРЕСА_1 не проживає.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.
Будь-яких доказів достовірності зазначених у обвинувальному акті відомостей про місце проживання обвинуваченого ОСОБА_7 суду не надавалось, що свідчить про невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей щодо місця проживання ОСОБА_7 , що позбавляє суд можливості, у відповідності з вимогами ст. 314 КПК України, за обов`язковою участю обвинуваченого провести підготовче судове засідання.
Враховуючи неналежне зазначення визначення місця проживання обвинуваченого суд дійшов висновку про необхідність усунути недоліки в затвердженому прокурором обвинувальному акті.
Також, виключається законна можливість оголошення обвинуваченого у розшук за правилами ст. 335 КПК України, в якій зазначається, що розшук обвинуваченого можливий лише у разі, якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні.
Проте, згідно вищевикладених обставин у суду відсутні будь які відомості про те, що обвинувачений ОСОБА_7 ухилявся від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2019 року у зв`язку з істотними порушеннями вимог КПК України і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на положення п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, відповідно до якої обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого, зокрема, місце його проживання та зазначає, що відповідно до вказаної статті на момент направлення кримінального провадження до суду відносно ОСОБА_7 слідчим СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області встановлено, що фактичне місце реєстрації та проживання обвинуваченого є АДРЕСА_1 .
Таким чином, слідчим в обвинувальному акті зазначено місце проживання та реєстрації обвинуваченого, яке було встановлено на момент закінчення досудового розслідування.
Суд першої інстанції, на думку прокурора, приймаючи рішення про недійсність адреси місця проживання обвинуваченого в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України не посилався на докази, що вказують на те, що встановлене в ході досудового розслідування місце проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 не відповідає дійсності, крім лише рапортів працівників поліції, які доказом у кримінальному провадженні не може бути визнаний згідно вимог ст. 84 КПК України.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Мотиви суду.
Розглянувши апеляційну скаргу, вислухавши думку учасників кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляції та в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.
В обвинувальному акті прокурора зазначено, що обвинувачений ОСОБА_7 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з пояснень наданих ОСОБА_9 , квартира, яка зазначена, як місце реєстрації та проживання ОСОБА_7 в обвинувальному акті прокурора була продана, що унеможливлює виклик та доставку обвинуваченого ОСОБА_7 в судове засідання.
Відсутність обвинуваченого за адресою АДРЕСА_1 також підтверджується рапортом ДОП СП Чечелівського ВП, згідно якого вбачається, що за місцем проживання обвинуваченого двері до квартири АДРЕСА_2 ніхто не відчинив і встановити місце знаходження обвинуваченого ОСОБА_7 не надається можливим.
Як вбачається з матеріалів справи, судом було вчинено всі передбачені законом дії щодо виклику обвинуваченого в судове засідання, судом неодноразово постановлено ухвали про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 приводу через органи поліції, проте вони не були виконані у зв`язку з тим, що за адресою вказаною в обвинувальному акті ОСОБА_7 не проживає.
Будь-яких доказів достовірності зазначених у обвинувальному акті відомостей про місце проживання обвинуваченого ОСОБА_7 суду не надавалось, що свідчить про невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей щодо місця проживання ОСОБА_7 , що позбавило суд першої можливості, у відповідності з вимогами ст. 314 КПК України, за обов`язковою участю обвинуваченого провести підготовче судове засідання та відповідно до ст. 291 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору для виконання вимог діючого кримінального процесуального законодавства та встановлення фактичного місця проживання обвинуваченого, що було зроблено судом першої інстанції.
Порушень кримінального процесуального закону України в ході розгляду апеляційної скарги прокурора, які відповідно до ст. ст. 409, 411, 412, 413, 415 КПК України є підставою для скасування ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2019 року, колегією суддів встановлено не було.
Тож, враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2019 року залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4