Постанова
Іменем України

26 вересня 2019 року

м. Київ
справа № 727/4341/18
провадження № 51-2133 км 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 08 квітня 2019 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Васловіці Заставнівського району Чернівецької області, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 лютого 2019 року ОСОБА_6 засуджено: за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн; за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 08 квітня 2019 року вирок суду першої інстанції скасовано. На підставі ст. 48 КК України звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку зі зміною обстановки, а кримінальне провадження № 0000103 щодо неї закрито.
За обставин, встановлених судом та детально викладених у вироку суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винуватою та засуджено за те, що вона, працюючи на посаді касира-продавця в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_2 , в період часу з 06 по 07 грудня 2017 року, з приміщення вищезазначеного магазину таємно викрала продовольчі товари, спричинившипотерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 268, 78 грн.
Крім того, ОСОБА_6 в період часу з 09 по 10грудня, з 12 по 13 грудня, з 15 по 16 грудня 2017 року, з 18 по 21 грудня 2017 року, повторно, таємно викрала продовольчі товари з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальні суми 299, 91 грн, 263, 33 грн, 371, 57 грн, 376,22 грн, відповідно.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що апеляційний суд необґрунтовано звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та закрив кримінальне провадження не мотивувавши належним чином прийнятого рішення та не зазначивши, яким саме чином змінилась обстановка, яка унеможливлює в подальшому вчинення ОСОБА_6 нового злочину. Також зазначає, що обов`язковою умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 48 КК України є вчинення особою злочину вперше, а в свою чергу ОСОБА_6 вчинила п`ять злочинів, що є порушенням умов звільнення на підставі ст. 48 КК України. Крім того, апеляційним судом порушено вимоги положень ст. 288 КПК України, оскільки не було з`ясовано думку потерпілої ОСОБА_7 щодо можливості звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.
Під час касаційного розгляду прокурор ОСОБА_5 підтримав касаційну скаргу сторони обвинувачення та вважав, що з наведених у ній підстав, її слід задовольнити, скасувавши ухвалу апеляційного суду і призначивши новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Позиції інших учасників судового провадження
ОСОБА_6 надіслала заперечення, в якому просить залишити касаційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу апеляційного суду без зміни. Крім того, не заперечує проти здійснення касаційного провадження без її участі.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
При цьому згідно зіст. 438 КПКУкраїни підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Винуватість ОСОБА_6 у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, доведеність обвинувачення та правильність кваліфікації дій за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України в касаційній скарзі не оспорюються.
Доводи касаційної скарги прокурора про неправильне застосування апеляційним судом закону України про кримінальну відповідальність щодо звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки та закриттям кримінального провадження, є обґрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 370 КПКУкраїни судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПКУкраїни. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПКУкраїни. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з приписами ст. 419 КПКУкраїни в ухвалі апеляційного суду повинні бути зазначені мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, а також положення закону, яким він керувався. При скасуванні або зміні судового рішення в ухвалі має бути зазначено, які статті закону порушено та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість вироку чи ухвали.
Проте, переглядаючи вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 в апеляційному порядку, вказаних вимог закону апеляційним судом дотримано не було.
Так, згідно з положеннями ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлює вчинення нею нового злочину. При цьому звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України це право, а не обов`язок суду, який вирішує це питання.

Проте суд апеляційної інстанції, звільнивши ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ст. 48 КК України, не навів достатніх підстав та не мотивував належним чином чому злочини, які вчинила остання, втратили суспільну небезпечність або чому ОСОБА_6 перестала бути суспільно небезпечною, не навів конкретні дані, які свідчили б про зміну обстановки та втрату діянням чи особою суспільної небезпечності, і своє рішення належним чином не мотивував.
Так, особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки. Однак, для визнання того, що на час розгляду справи в суді обстановка змінилася, суду необхідно встановити не тільки те, яка обстановка існувала під час вчинення злочину, а й те, в чому полягає її зміна на час розгляду справи, та навести в судовому рішенні конкретні дані, які свідчили б про зміну обстановки та втрату діянням чи особою суспільної небезпечності.
Таким чином, для застосування положень ст. 48 КК Українисуду належить встановити, як факт вчинення особою злочину, так і обставини, які свідчать про можливість звільнення цієї особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки за конкретних відповідних підстав.
Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, суд апеляційної інстанції обґрунтував свій висновок тим, що засуджена раніше не судима, скоїла злочини середньої тяжкості, вину визнала повністю, щиро розкаялась, добровільно відшкодувала завдану шкоду, в даний час не працює в магазині, в якому вчинила злочини, за місцем проживання характеризується позитивно, заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а тому, прийшов до висновку про зміну обстановки, яка оточувала ОСОБА_6 .
Проте, в чому саме полягала зміна обстановки, що призвела до того, що вчинені засудженою діяння перестали бути суспільно небезпечним, апеляційний суд в своєму рішенні не навів. Також, судом апеляційної інстанції не наведено в ухвалі переконливих підстав, які б вказували на те, що засуджена ОСОБА_6 та обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлює вчинення останньою нового злочину.
Також, апеляційним судом не було взято до уваги, що ОСОБА_6 вчинила 5 епізодів викрадення чужого майна (крадіжка), 4 з яких за кваліфікуючою ознакою повторно, що суперечить застосуванню до неї положень ст. 48 КК України, оскільки остання вчинила злочин не вперше, як того вимагає диспозиція вищезазначеної статті КК України.
Крім того, слушними є доводи касаційної скарги прокурора про порушення кримінального процесуального закону апеляційним судом під час звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.
Порядок вирішення судом питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності визначений кримінальним процесуальним законодавством.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
З системного аналізу норм процесуального законодавства, а саме ч. 2 ст. 288 КПК України, вбачається, що суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Однак, суд апеляційної інстанції вищезазначених вимог кримінального процесуального закону не дотримався, оскільки ним не було з`ясувано думку потерпілої ОСОБА_7 щодо можливості звільнення засудженої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.
Враховуючи наведене, касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а рішення апеляційного суду, як таке, що постановлене з істотним порушенням кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Під час нового судового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно урахувати наведене у цій постанові та прийняти законне й обґрунтоване рішення з дотриманням вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436 - 438, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції задовольнити.
Ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 08 квітня 2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8