Справа № 676/3403/18
Провадження № 1-кп/676/70/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янці-Подільському кримінальне провадження, відомості про яке внесені 15 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000614, про обвинувачення

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області, українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 червня 2017 року за ч.3 ст.407 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, покарання не відбуте, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.190, КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_12 15 квітня 2018 року близько 10 год. 45 хв., знаходячись в приміщенні кімнати квартири АДРЕСА_3 , де правомірно перебував з дозволу власника квартири ОСОБА_10 , скориставшись тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з конверту, який знаходився на журнальному столі таємно викрав грошові кошти в сумі 750 гривень, з них: 3 купюри номіналом по 100 гривень; 8 купюр номіналом по 50 гривень; 2 купюри номіналом по 20 гривень та 1 купюра номіналом по 10 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_12 , із викраденими грошовими коштами в сумі 750 гривень зник із місця вчинення злочину, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_12 спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 750 гривень.
Вищевказаними умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.
Крім цього, 15 квітня 2018 року близько 10 год. 45 хв., ОСОБА_12 , знаходячись в приміщенні кімнати квартири АДРЕСА_3 , де правомірно перебував з дозволу власника квартири ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, умисно, повторно, шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів мобільним телефоном марки «Fly» моделі «TS 111» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , ІМЕІ 3: НОМЕР_3 , вартістю 450 гривень, у якому містилася сім-картка оператора стільникового зв`язку «Київстар», вартістю 30 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 480 грн., після чого із викраденим майном зник з місця вчинення злочину.
Вищевказаними умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину в інкримінованих йому правопорушеннях визнав повністю та дав показання про те, що дійсно в день події він прийшов до потерпілого ОСОБА_10 з метою попросити пожертву. Перебуваючи в квартирі, потерпілий дав йому 75 гривень. Коли потерпілий відволікся і не звертав на нього увагу, він викрав із столу з конверту 750 гривень. Після цього він попросив у потерпілого телефон, щоб зателефонувати матері, із яким відразу ж вийшов на вулицю, та пішов з місця події. Відразу ж після того вимкнув телефон. Тоді ж він поїхав до матері в Чернівецьку область, частину коштів потратив на дорогу, а частину віддав матері. В подальшому телефон повернув працівникам поліції, а кошти потерпілому не повернув, так як останній помер.

Незважаючи на визнання ОСОБА_12 вини у вчиненні інкримінованих правопорушень, його винуватість підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, із показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 судом встановлено, що в день події до нього зателефонував ОСОБА_12 та запропонував зустрітися. Зустрівшись в центрі міста, вони випили горілки, після чого ОСОБА_12 попросив його піти із ним просити милостиню. При цьому повідомив йому, що вони після того будуть вживати горілку. Разом із ОСОБА_12 він прийшов на проспект Грушевського в район, що розташований вище військового училища, де ОСОБА_12 попросив його зачекати, а сам пішов у якусь вуличку направо до трьохповерхового будинку. Через сорок хвилин ОСОБА_12 повернувся та показав гроші і мобільний телефон, сказавши, що отримав милостиню, а телефон забув віддати власнику якомусь дідусеві. Він наказав йому повернути телефон власнику, проте ОСОБА_12 сказав, що поверне його пізніше. Після цього вони придбали пляшку горілки, цигарки та карасі, та пішли до ОСОБА_12 додому, де вжили спиртне. У ОСОБА_12 після того як повернувся він бачив кошти в розмірі більше 500 гривень.

Вказані показання свідка судом оцінюються як належні докази, оскільки вони прямо підтверджують подію кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_12 , зокрема, підтверджують факт перебування ОСОБА_12 на місці вчинення злочину та заволодіння майном потерпілого.

Також вказані показання судом визнаються допустимими доказами, оскільки вони були отримані у порядку, встановленому КПК України, зокрема, з дотриманням вимог ст. 352 КПК України щодо допиту свідка в судовому засіданні, наданням можливості стороні захисту перехресного допиту свідка.

Крім того, винуватість ОСОБА_12 підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, в судовому засіданні не було допитано потерпілого ОСОБА_10 , оскільки останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитаний в судовому засіданні як свідок син потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_14 зазначив, що свідком події він не був, приймати участь у провадженні як потерпілий він не бажає, будь-яких претензій до ОСОБА_12 немає.

Разом з тим, відповідно до даних протоколу від 15 квітня 2018 року прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий ОСОБА_10 того ж дня звернувся до поліції із усною заявою про викрадення 15 квітня 2018 року близько 10 год. 45 хв. невстановленою особою, яка представилась служителем церковної установи (храму), таємно шляхом вільного доступу його мобільного телефону марки «Fly» моделі «TS 111» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: …235, ІМЕІ 3: …243, вартістю 500 гривень, із сім-карткою оператора зв`язку «Київстар», № НОМЕР_4 , вартістю 30 гривень, та грошових коштів в розмірі 750 гривень (а.м.к.п.74).
Згідно із заявою потерпілого ОСОБА_10 (а.м.к.п.76), протоколом огляду місця події від 15 квітня 2018 року, схемою та фототаблицями до нього (а.м.к.п.77-84), встановлено, що слідчим на підставі письмової заяви власника 15 квітня 2018 року у проміжок часу з 11 год. 38 хв. по 12 год. 13 хв. було проведено огляд приміщенні квартири АДРЕСА_3 , в ході якого встановлено, що місцем події є кімната вищевказаної квартири, а також зафіксована обстановка після вчинення злочину виявлено та зафіксовано конверт, з якого зникли кошти, а також виявлено слід візерунку пальця руки.

Як встановлено із заяви ОСОБА_12 від 23 квітня 2018 року (а.м.к.п.91), протоколу огляду речового доказу, наданого стороні кримінального провадження від 23 квітня 2018 року ОСОБА_12 добровільно видав слідчому мобільний телефон марки «Fly» моделі «TS 111» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , ІМЕІ 3: НОМЕР_3 (а.м.к.п.92).
Ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 26 квітня 2019 року на вказаний телефон накладено арешт (а.м.к.п.95).
Згідно із висновком експерта №12.1-0363:18 від 17 травня 2018 року судової товарознавчої експертизи ринкова вартість представленого на дослідження мобільного телефону «Fly» моделі «ТS-111» станом на 15 квітня 2018 року становила 450 грн. (а.м.к.п.152-155).

При цьому, як встановлено із вищевказаного протоколу огляду від 23 квітня 2018 року (а.м.к.п.92) у ньому відсутні відомості про те, що телефон вилучався і опечатувався у встановленому порядку. Проте, як встановлено із зазначеного вище висновку експерта на експертизу надійшов об`єкт дослідження в упакованому та опечатаному вигляді в сейф-пакеті №4239588, на якому наявний рукописний текст про те, що у пакеті поміщені телефон, який видав ОСОБА_12 23 квітня 2018 року, а також на ньому містяться підписи слідчого ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . У зв`язку з чим, на переконання суду вказана обставин свідчить про те, що огляд та вилучення мобільного телефону у ОСОБА_12 проведено з дотриманням вимог ст.237 КПК України. Дані вище вказаних протоколів огляду місця події, огляду речового доказу є належним доказом, оскільки вони прямо підтверджують обставини вчинення злочину. Також вказані докази судом оцінюються як належні докази, оскільки вони були отримані стороною обвинувачення з дотриманням вимог ст.ст.233, 237 КПК України.

Із висновку експертів №245 від 3 травня 2019 року стаціонарної судово-психіатричної експертизи (а.м.к.п. 229-231), яка проведена на підставі ухвали суду від 11 січня 2019 року (а.м.к.п.205) ОСОБА_12 виявляє легку розумову відсталість ускладнену психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, виявляв таку і на час вчинення інкримінованого йому діяння. ОСОБА_12 міг у той період усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також може усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. Легка розумова відсталість відноситься до легкого недоумства, а психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю до іншого хворобливого стану психіки. ОСОБА_12 в період вчинення злочину в стані тимчасового розладу душевної діяльності чи психічного розладу, крім вищевказаного, не знаходився, в стані паталогічного сп`яніння не знаходився. ОСОБА_12 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Зазначені вище дані висновків експертиз визнаються допустимими доказами, оскільки експертизи проведені особами, які можуть бути згідно із ст.69 КПК України експертами у кримінальному провадження, експерти були залучені з дотриманням вимог ст.ст.242-244 КПК України, висновки експертів відповідають вимогам ст.ст.101-102 КПК України.

Судом оцінюються як недопустимі докази дані довідок про вартість мобільного телефону, сім-картки ( а.м.к.п.135-137), які видані підприємцем ОСОБА_18 ,, оскільки у матеріалах провадження відсутні будь-які дані про те, що останній здійснює торгівлю вказаними речами, а також довідки не конкретні за змістом, із них неможливо встановити критерії оцінки зазначеного у них майна.

Поряд з цим, вказана в обвинувальному акті вартість сім-картки не оспорювалася сторонами кримінального провадження, в т.ч. й обвинуваченим, вартість мобільного телефону встановлена згідно із висновком експерта.
Також судом оцінюється як недопустимий доказ дані протоколу проведення слідчого експерименту (а.м.к.п.142-146), оскільки вказана слідча дія проведена з істотним порушенням вимог ст.ст.52, 240 КПК України. Зокрема, встановлено, що вказана слідча дія проведена з порушенням право на захист підозрюваного ОСОБА_12 , оскільки за даними висновку судово-психіатричної експертизи участь захисника у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_12 була обов`язковою, так як останній внаслідок психічних вад не був здатен повною мірою реалізувати свої права.

Враховуючи, що відповідно до ч.1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а згідно із пунктами 3 і 4 ч.2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння як порушення права особи на захист, дані здобуті в результаті вказаної слідчої дії визнаються судом недопустимими.

Разом з тим, судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_12 та доводи захисника ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_12 не мав наміру заволодіти мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_10 , а що він мав намір повернути телефон, оскільки ці показання спростовуються сукупністю досліджених доказів у справі.

Так, із показань обвинуваченого ОСОБА_12 судом встановлено, що відразу після того як він пішов з місця події, телефон вимкнув. При добровільній видачі ОСОБА_12 представив працівникам поліції мобільний телефон потерпілого, який не був укомплектований сім-карткою. Як пояснив ОСОБА_12 скоріше за все він сім-картку викинув. Поряд з цим, мобільний телефон перебував лише у його володінні, а відтак сім-картку витягнув саме він. Не повернув ОСОБА_12 і телефон після того, як про це його попросив свідок ОСОБА_13 . Факт вимкнення телефону та викидання сім-картки також свідчить про намір заволодіти телефоном, оскільки будь-яка особа, яка випадково взяла чужу річ і мала намір її повернути, в жодному разі не вимикала б телефон та не викидала б сім-картку.

Таким чином, на переконання суду сукупність вищевказаних доказів свідчить про доведеність винуватості ОСОБА_12 у шахрайському заволодінні шляхом обману мобільним телефоном ОСОБА_10 , а також у крадіжці його коштів.

Відтак, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд прийшов до переконання, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_12 мали місце, що вони містять склади кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, а також, що обвинувачений ОСОБА_12 винен у їх вчиненні, за що підлягає покаранню. Судом зазначені вище умисні дії ОСОБА_12 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), кваліфікуються за ч.1 ст.185 КК України; які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно - ч.2 ст.190 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_12 , суд на підставі ст.ст.65,66-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_12 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно із ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості (ч.1 ст.185, ч.2 ст.190 КК України). Крім того, ОСОБА_12 раніше судимий, про що свідчить досліджена судом інформація ОСК ГУНП в Хмельницькій області та ОСК МВС України, вчинив злочини в період іспитового строку, відповідно до довідок лікарів перебував на обліку у лікарів психіатра та нарколога (а.м.к.п.110), за місцем проживання та реєстрації характеризується позитивно (а.м.к.п.105,109), є учасником антитерористичної операції. Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнаються добровільне часткове відшкодування завданого збитку, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. Обставини, які обтяжують покарання, відсутні. Крім того, при призначення покарання судом враховується досудова доповідь представника персоналу органу пробації щодо середнього ризику вчинення ОСОБА_12 повторних кримінальних правопорушень та середнього ризику небезпеки для суспільства.

З урахуванням викладеного, на переконання суду ОСОБА_12 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, оскільки таке покарання буде відповідати цілям покарання, передбаченим ч.2 ст.50 КК України, зокрема, буде пропорційною карою за вчинені злочини та є достатнім для виправлення засудженого, а також буде запобігати вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи, що ОСОБА_12 раніше судимий та вчинив корисливі злочини проти власності в період іспитового строку, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення, а також із врахуванням форми вини й мотивів вчинення злочинів, тяжкості і суспільної небезпечності вчинених злочинів та особи обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування при призначенні покарання статей 69 та 75 КК України.

Цивільний позов не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна слід після набрання вироком законної сили скасувати. Запобіжний захід не обирався. Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченого. Питання про долю речових доказів та документів підлягає вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_12 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, призначивши йому наступне покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки,

-за ч.2 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 червня 2017 року та остаточно призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки і шість місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути із ОСОБА_12 (паспорт № НОМЕР_5 , виданий 27 лютого 2018 року органом 7323) на користь держави 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн. витрат на залучення експерта ( а.м.к.п.151).

Після набрання вироком законної сили скасувати накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2018 року арешт на мобільний телефон марки «Fly» моделі «TS 111» (а.м.к.п.95).

Речові докази: мобільний телефон марки «Fly» моделі «TS 111» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , ІМЕІ 3: НОМЕР_3 , який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області (а.м.к.п.147,148), гарантійний талон до мобільного телефону марки «Fly» моделі «TS 111», який зберігаються в матеріалах кримінального провадження (а.м.к.п.90), після набрання вироком законної сили, повернути спадкоємцям потерпілого ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.м.к.п.57).

Конверт із слідом папілярного візерунку пальця руки, який зберігаються в матеріалах кримінального провадження (а.м.к.п.84,85), після набрання вироком законної сили, знищити.

Документи: матеріали кримінального провадження, відомості про яке були внесені 15 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000614, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду
Хмельницької області ОСОБА_1