ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2079/19 Справа № 203/1196/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2019 року щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Василівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2019 року ОСОБА_6 , визнано винуватим та призначено йому покарання: за ч.1 ст. 357 КК України - у вигляді обмеження волі строком на 2 роки; за ч. 1 ст. 358 КК України - у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 2 місяці; за ч. 4 ст. 358 КК України - у вигляді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ст.ст.71,72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання невідбутого строку покарання за вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 12 січня 2018 року, ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Окрім того, судом вирішено долю речових доказів та питання про стягнення процесуальних витрат у кримінальному провадженні.
Згідно вироку ОСОБА_6 , в грудні 2018 року (більш точну дату та час під час досудового слідства встановити не виявилось за можливе), проходячи поблизу Свято-Троїцького собору, розташованого на площі Перемоги, 1, в
м. Новомосковську Дніпропетровської області, на землі знайшов посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 . Усвідомлюючи той факт, що вказане посвідчення є документом, що видається і посвідчується уповноваженою на те установою, яке дає право безоплатного проїзду у громадському наземному транспорті, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на привласнення вищевказаного посвідчення учасника бойових дій в особистих інтересах, з метою подальшого його використання для придбання безкоштовних квитків для проїзду у громадському наземному транспорті та посвідчення своєї особи, реалізовуючи який поклав до кишені одягнутої на ньому куртки, тим самим незаконно привласнив вищевказане посвідчення учасника бойових дій.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_6 в середині січня 2019 року, (більш точну дату та час під час досудового слідства встановити не виявилось за можливе), знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел направлений на підроблення посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , виданого Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 , діючи умисно, взяв фотокартку зі своїм зображенням розміром 22х41 мм та вклеїв її до вказаного посвідчення, попередньо відклеївши первинну фотокартку із зображенням ОСОБА_9 . Таким чином, ОСОБА_6 підробив посвідчення, що видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків з метою його подальшого використання.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_6 , 28.02.2019, близько 18.20, перебуваючи на залізничному вокзалі станції Дніпро-Головний, розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, був зупинений співробітниками поліції за розпивання спиртних напоїв (пива) в громадських місцях, про що в подальшому у присутності понятих був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.178 КУпАП. Перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції на підставі ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» попросили ОСОБА_6 пред`явити документ, що посвідчує його особу, після чого в нього виник злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого документу посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_2 , виданого Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 , реалізуючи який, достовірно знаючи, що посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_2 , видане Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 , є підробленим, пред`явив його працівникам поліції, з метою посвідчення своєї особи, тобто використав завідомо підроблений офіційний документ, що видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків. Оглянувши посвідчення, у працівників поліції виник сумнів щодо його справжності, у зв`язку із чим вони запросили його до чергової частини ВП на станції № 1 Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області де у період часу з 18.40 до 19.30, в ході огляду місця події у присутності двох понятих слідчим вилучено у ОСОБА_6 вищевказане посвідчення.
Зображення номера «№ НОМЕР_1 » бланку посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , заповненого на ім`я ОСОБА_9 , виготовлено із використанням форм високого друку, інші зображення бланку виготовлені поліграфічним способом з використанням форм плоского офсетного друку. До первинного змісту реквізитів посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , внесені зміни шляхом заміни фотокартки. Ознак внесення змін до первинного змісту інших реквізитів посвідчення не виявлено. До первинного змісту реквізитів посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , внесені зміни шляхом заміни фотокартки первинна фотокартка видалена після чого на її місце вклеєна інша.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити в частині правової кваліфікації дій обвинуваченого та призначення покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме: виключити з вироку рішення про визнання ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначене судом покарання за вказаний злочин. Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 2 місяці; за ч. 4 ст. 358 КК України - у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 12 січня 2018 року, та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на відсутність в діях ОСОБА_6 умислу, як складової частини суб`єктивної сторони злочину, а також об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, оскільки посвідчення УБД було ним знайдено та не було йому ввірено та не перебувало у нього на законних підставах. Поряд із цим, прокурор вказує також й на порушення правил призначення обвинуваченому покарання за скупністю вироків. Прокурор зауважує, що суд, призначаючи покарання за сукупністю вироків, фактично застосував принцип часткового складання покарань, який передбачений ст. 70 КК України та застосовується виключно у випадку призначення покарання за сукупністю злочинів.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України, якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Основною умовою застосування такого судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження події злочину та винуватості обвинуваченого у його вчинені за обставин, викладених в обвинувальному акті, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.
Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що провадження було розглянуто судом в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, про що не заперечували учасники провадження.
Як видно з апеляційної скарги, прокурор порушує питання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 357 КК України, чим ставить під сумнів законність та обґрунтованість судового рішення.
Разом з цим, зважаючи на те, що провадження було розглянуто в спрощеному порядку, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити ці доводи без дослідження доказів, що буде суперечити вимогам ч. 3 ст. 404 КПК України.
Окрім того, ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні злочинів: - передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, тобто у привласненні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів; - передбаченого ч.1 ст.358 КК України, тобто у підроблені посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків з метою використання його підроблювачем; - передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використанні завідомо підробленого документа.
Тоді як з вироку слідує, що суд, дійшовши висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 та правільності кваліфікації його дій за ч.1 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, не зазначив за якими саме кваліфікуючими ознаками в діях обвинуваченого наявні саме ці склади злочинів.
Поряд із цим, колегія суддів не може залишити ці обставини без уваги та залишити без змін судове рішення або змінити його з інших зазначених у скарзі підстав, оскільки це не відповідатиме загальним засадам кримінального провадження, визначеним у ст. 7 КПК України.
Отже, приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять наведені обставини, виходячи із загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, згідно з якими до загальних засад кримінального провадження відноситься законність, вирок щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому скасовуючи вирок у зв`язку з істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не входить в обговорення доводів, викладених в апеляційній скарзі прокурором та вважає, що останні підлягають ретельній перевірці під час нового судового розгляду.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4