ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
підсудного ОСОБА_6
адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9
представника потерплого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Заставнівського району Чернівецької області ОСОБА_11 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 жовтня 2014 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 жовтня 2014 року:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадина України, уродженця с. Веренчанка, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженого, приватного підприємця, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчинені злочинів, передбачених ст.ст.187 ч.3, 185 ч.3, ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України та призначено йому покарання:
За ст.187 ч.3 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, з конфіскацією належного йому майна на праві власності;
За ст.185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
За ст.ст.15 ч.2,185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточне покарання ОСОБА_6 призначено у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі, з конфіскацією належного йому на праві власності майна.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено засудженого від відбування
Справа №/11/822/2/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_12
Категорія ст.ст.187 ч.3 185 ч.3, 15ч.2,185ч.3 КК України Доповідач: ОСОБА_13

призначеного основного покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладенні на нього судом обов`язки, передбачені, ст.76 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 36 000 (тридцять шість тисяч) грн. матеріальної шкоди та 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. моральної шкоди.
Відповідно до вироку суду ОСОБА_6 26 грудня 2009 року о 05 год. 00 хв. за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з розподілом ролей, проникли до будинку потерпілого ОСОБА_17 , що знаходиться в с. Погорилівка Заставнівського району Чернівецької області, з метою заволодіння чужим майном, вчинили напад на потерпілого. Погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, демонструючи зброю останньому, ОСОБА_15 наніс удар рукою і збив ОСОБА_17 з ніг на підлогу. Подавивши волю останнього, заволоділи належними йому цифровим фотоапаратом «Olympus X-925», курткою з шкірозамінника, рушницею ІЖ-27 та пачкою мисливських набоїв, в якій знаходилось 25 набоїв 12-го калібру, чим завдали потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 4433 грн. 57 коп.
Продовжуючи злочинні дії, підсудний ОСОБА_6 03 травня 2010 року о 01 год. 00 хв., шляхом проникнення до приміщення вулканізації потерпілого ОСОБА_18 , що розташоване в с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області повторно, таємно викрав дві автомобільні шини «Vredestein», дві автомобільні шини «Fulda», дві автомобільні шини «Continental», чотири автомобільні шини виробництва Польща, дві автомобільні шини «Michelin» з металевими дисками, дві автомобільні шини «Rosava» БЦ-20, шість автомобільних шин «БЕЛШИНА», 12 гумових камер для автомобільних шин. Домкрат, «пістолет» для підкачки коліс, чотири металеві диски до автомобіля «ВАЗ», колесо до автобуса, чим завдав потерпілому ОСОБА_18 матеріальної шкоди на загальну суму 8260 гривень.
Крім того, підсудний ОСОБА_6 26 вересня 2010 року о 24 год. 00 хв. за попередньою змовою з ОСОБА_15 групою осіб, повторно, шляхом проникнення до офісного приміщення, що у с. Дубівці Кіцманського району Чернівецької області, яке належить приватному підприємцю - потерпілому ОСОБА_9 , таємно викрали грошові кошти в сумі 39 000 гривень.
Продовжуючи свої злочинні дії, підсудний ОСОБА_6 в ніч з 14 лютого на 15 лютого 2011 року за попередньою змовою з ОСОБА_15 та ОСОБА_14 групою осіб, повторно з території кар`єру ВАТ «Кострижівський комбінат будівельних матеріалів», що розташований в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області таємно викрали 27 погонних метрів електричного кабелю марки ЕКПГ 16/12X1 вартістю 4050 грн.
Крім того, підсудний ОСОБА_6 в ніч з 14 лютого на 15 лютого 2011 року за попередньою змовою з ОСОБА_15 з території приватного господарства потерпілого ОСОБА_19 , що розташоване у с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області повторно, таємно викрали підлітковий велосипед вартістю 650 грн.
Продовжуючи свої злочинні дії, підсудний ОСОБА_6 11 квітня 2011 року о 06 год. 00 хв., за попередньою змовою спільно з ОСОБА_15 та ОСОБА_20 групою осіб, повторно з території кар`єру ВАТ «Кострижівський комбінат будівельних матеріалів», що розташований в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області намагалися таємно викрасти двигун екскаватора вартістю 19780 грн., але не довели до кінця свій злочинний умисел з причин, що не залежали від їх волі.
На вказаний вирок суду подана апеляція прокурором прокуратури Заставнівського району Чернівецької області ОСОБА_11 , в якій він просить вирок районного суду щодо засудження ОСОБА_6 за ст.ст. 187 ч.3, 185 ч.3, 15 ч.2, 185 ч.3 КК України скасувати та постановити свій вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.3, 185 ч.3, 15 ч.2, 185 ч.3 КК України та призначити покарання: за ст.187 ч.3 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ст.185 ч.3 КК України - 4 роки позбавлення волі; за ст.ст.15 ч.2,185 ч.3 КК України - 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточне покарання ОСОБА_6 призначити у виді 7-ми (семи) років позбавлення волі, з конфіскацією належного йому на праві власності майна.
Посилається апелянт на те, що вирок суду є незаконним і необґрунтованим та підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону і призначення судом покарання підсудному, що не відповідає ступені тяжкості скоєного та його особі.
Не заперечуючи кваліфікації дій підсудного та доведеності його вини у вчинені ним інкримінованих злочинів вважає, що судом при призначені покарання ОСОБА_6 за ч.3 ст.187 КК України безпідставно було застосовано ст. 69 КК України та необґрунтовано звільнено останнього від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.
Вказує на те, що суд при призначенні покарання не врахував те, що останній скоїв ряд умисних злочинів, серед яких, один відноситься до особливо тяжких злочинів, також не враховано характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, а саме, що вказані злочини останній вчинив групою осіб та з проникненням до житла.
А тому вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підсудного ОСОБА_6 подав заперечення на апеляцію прокурора, в якому просив відмовити в її задоволенні за безпідставністю.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала повністю апеляцію та просила її задовольнити, пояснення ОСОБА_6 та його адвокатів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, думку потерпілого ОСОБА_9 та його представника адвоката ОСОБА_10 , перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, провівши по справі часткове судове слідство, надавши учасникам процесу слово в судових дебатах, а також останнє слово підсудному, колегія суддів приходить до наступного висновку.
У відповідності до вимог ст. 365 КПК України (в редакції 1960 р.) вирок, ухвала чи постанова суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.
Апеляційним судом встановлено, що 26 грудня 2009 року о 05 год. 00 хв. за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з розподілом ролей, проникли до будинку потерпілого ОСОБА_17 , що знаходиться в с. Погорилівка Заставнівського району Чернівецької області, з метою заволодіння чужим майном, вчинили напад на потерпілого. Погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, демонструючи зброю останньому, ОСОБА_15 наніс удар рукою і збив ОСОБА_17 з ніг на підлогу. Подавивши волю останнього, заволоділи належними йому цифровим фотоапаратом «Olympus X-925», курткою з шкірозамінника, рушницею ІЖ-27 та пачкою мисливських набоїв, в якій знаходилось 25 набоїв 12-го калібру, чим завдали потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 4433 грн. 57 коп.
Продовжуючи злочинні дії, підсудний ОСОБА_6 03 травня 2010 року о 01 год. 00 хв., шляхом проникнення до приміщення вулканізації потерпілого ОСОБА_18 , що розташоване в с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області повторно, таємно викрав дві автомобільні шини «Vredestein», дві автомобільні шини «Fulda», дві автомобільні шини «Continental», чотири автомобільні шини виробництва Польща, дві автомобільні шини «Michelin» з металевими дисками, дві автомобільні шини «Rosava» БЦ-20, шість автомобільних шин «БЕЛШИНА», 12 гумових камер для автомобільних шин. Домкрат, «пістолет» для підкачки коліс, чотири металеві диски до автомобіля «ВАЗ», колесо до автобуса, чим завдав потерпілому ОСОБА_18 матеріальної шкоди на загальну суму 8260 гривень.
Крім того, підсудний ОСОБА_6 26 вересня 2010 року о 24 год. 00 хв. за попередньою змовою з ОСОБА_15 групою осіб, повторно, шляхом проникнення до офісного приміщення, що у с. Дубівці Кіцманського району Чернівецької області, яке належить приватному підприємцю - потерпілому ОСОБА_9 , таємно викрали грошові кошти в сумі 39 000 гривень.
Продовжуючи свої злочинні дії, підсудний ОСОБА_6 в ніч з 14 лютого на 15 лютого 2011 року за попередньою змовою з ОСОБА_15 та ОСОБА_14 групою осіб, повторно з території кар`єру ВАТ «Кострижівський комбінат будівельних матеріалів», що розташований в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області таємно викрали 27 погонних метрів електричного кабелю марки ЕКПГ 16/12X1 вартістю 4050 грн.
Крім того, підсудний ОСОБА_6 в ніч з 14 лютого на 15 лютого 2011 року за попередньою змовою з ОСОБА_15 з території приватного господарства потерпілого ОСОБА_19 , що розташоване у с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області повторно, таємно викрали підлітковий велосипед вартістю 650 грн.
Продовжуючи свої злочинні дії, підсудний ОСОБА_6 11 квітня 2011 року о 06 год. 00 хв., за попередньою змовою спільно з ОСОБА_15 та ОСОБА_20 групою осіб, повторно з території кар`єру ВАТ «Кострижівський комбінат будівельних матеріалів», що розташований в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області намагалися таємно викрасти двигун екскаватора вартістю 19780 грн., але не довели до кінця свій злочинний умисел з причин, що не залежали від їх волі.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику постановлення судами вироків при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку» від 15.05.2006року, апеляційний суд перевіряє вирок суду першої інстанції у межах апеляції. У зв`язку з цим він не наводить у своєму вироку доводи на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляції, і скасовує вирок цього суду лише в тій частині, у якій визнав його незаконним чи необґрунтованим. Зокрема, якщо в апеляції порушено питання про скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з необхідністю застосувати більш суворе покарання або через неправильне звільнення засудженого від відбування покарання, апеляційний суд не наводить у вироку докази на підтвердження винуватості особи в учиненні злочину, доводи щодо кваліфікації діяння тощо.

Винуватість підсудного ОСОБА_6 відповідно до матеріалів кримінальної справи, доведена зібраними по справі доказами, яким дана правильна юридична оцінка та вона ніким не оспорюється.
Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_6 за ст.ст. 187 ч.3, 185 ч.3, 15 ч.2, 185 ч.3 КК України відповідає встановленим обставинам справи, в апеляції не заперечується і є правильною.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд повинен врахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Що стосується доводів прокурора у поданій ним апеляції, з приводу призначеного підсудному ОСОБА_6 занадто м`якого покарання, то колегія суддів вважає їх слушними та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Так, положеннями ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При призначенні покарання необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, суд також має враховувати тяжкість вчиненого злочину, особу винного та дотримуватись загальних принципів, встановлених законом щодо призначення покарання.
Разом з цим, районний суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання за ст.ст. 187 ч.3, 185 ч.3, 15 ч.2, 185 ч.3 КК України і за сукупністю злочинів у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, із застосуванням положень ст.ст.69, 75, 76 КК України, недостатньо врахував ступінь тяжкості скоєних ним злочинів та не навів переконливих доводів призначення покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням.
Так, судом першої інстанції не було в достатній мірі враховані фактичні обставини вчинених злочинів, а саме, що підсудний визнаний винуватим у вчинені тяжких злочинів та особливо тяжкого злочину (згідно ст. 12 КК України), а також настання наслідків після скоєного. Не враховано характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів та те, що вказані злочини підсудний вчинив групою осіб , з проникненням до житла.
Апеляційним судом встановлено, що при призначенні підсудному покарання, суд першої інстанції всупереч вищенаведеним вимогам закону не врахував сукупність всіх обставин, які могли б вплинути на його висновки щодо звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що виправлення ОСОБА_6 є неможливим без реального призначення покарання.
Разом з цим, апеляційний суд при постановленні вироку бере до уваги наступне. Це зокрема, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: визнання підсудним ОСОБА_6 своєї винуватості, щире каяття у скоєному, повне відшкодування матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_9 , а також те, що останній є особою з інвалідністю 2-ї групи, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання.
Колегія суддів, врахувавши кілька вище перелічених обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину підсудним, з урахуванням особи винного, вважає, що є підстави для застосування до ОСОБА_6 положень ч.1 ст. 69 КК України та призначення останньому за ч.3 ст. 187 КК України основного покарання у виді позбавлення волі, нижче він найнижчої межі, встановленої за вказаний злочин.

Таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку суду першої інстанції в частині призначення покарання підсудному ОСОБА_6 у зв`язку із неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність (ст. 367 КПК України в редакції 1960 р.) та ухваленням свого вироку.
Крім того, колегія суддів вважає, що підсудному Олієвському слід зарахувати у строк покарання строк його попереднього ув`язнення та перебування останнього на лікуванні у виді примусових заходів медичного характеру, відповідно до ст.72 КК України в редакції від 24.12.2015 р.
Частиною 1 ст.5 КК України, передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
У відповідності до ч.5 ст. 72 КПК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року встановлено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк: тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» передбачено, що одночасно зі скасуванням (припиненням) примусових заходів

медичного характеру щодо особи, яка захворіла на психічну хворобу

після вчинення злочину, а потім одужала, суд має вирішити питання

про відновлення кримінальної справи. При цьому у випадках

закінчення строку давності притягнення особи до кримінальної

відповідальності, скасування кримінального закону, наявності акта

амністії, помилування та інших, передбачених законом підстав

кримінальна справа підлягає закриттю за згодою особи, щодо якої

вона розглядається (коли така згода необхідна). За відсутності

таких підстав кримінальну справу щодо особи, психічна хвороба якої

була встановлена судом при розгляді справи з обвинувальним

висновком і яка в подальшому одужала, необхідно надіслати за

підсудністю суду першої інстанції для розгляду по суті, а в усіх

інших випадках - прокуророві для проведення досудового слідства.

У разі постановлення обвинувального вироку щодо особи, яка

одужала, строк застосування до неї примусових заходів медичного

характеру виходячи з положень ст. 84 КК ( 2341-14 ) необхідно

зараховувати до строку покарання у такому співвідношенні: один

день застосування примусових заходів медичного характеру дорівнює

одному дню позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, що до ОСОБА_6 було застосовано попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні, а саме, тримання під вартою як запобіжний захід в період з 12.04.2011 року по 24.12.2012 року, а також призначено підсудному лікування у виді примусових заходів медичного характеру в Чернівецькій обласній психіатричній лікарні в період з 24.12.2012 р. по 22.05.2014 р.

Таким чином, колегія суддів враховуючи норми вказаних статтей вважає, за необхідне зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 12.04.2011 р. по 22.05.2014 р. , з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, на підставі ч.5 ст. 72 КК України, нова редакція якої набрала чинності 24 грудня 2015 року.
Апеляційний суд погоджується із висновками районного суду в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 до підсудного ОСОБА_6 , про стягнення з нього моральної шкоди в сумі 25 000 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при визначенні розміру відшкодування з ОСОБА_6 заподіяної злочином моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_9 , достатньо було враховано обставини справи, вимоги розумності і справедливості, характер та глибину спричинених по вині підсудного потерпілому душевних і психічних страждань, внаслідок скоєного ОСОБА_6 злочину.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324, 365, 366, 372, 378 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

З А С У Д И Л А:
Апеляцію прокурора прокуратури Заставнівського району Чернівецької області ОСОБА_11 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 жовтня 2014 року задовольнити частково.

Вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22.10.2014 року щодо ОСОБА_6 за ст.ст.187 ч.3, 185 ч.3, ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України в частині призначення йому основного покарання - скасувати.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчинені злочинів, передбачених ст.ст.187 ч.3, 185 ч.3, ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання:
за ст.187 ч.3 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років, з конфіскацією належного йому на праві власності майна, окрім житла;
за ст.185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
за ст.ст.15ч.2,185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_6 призначити у виді 6-ти (шести) років позбавлення волі, з конфіскацією належного йому на праві власності майна, окрім житла.
В строк відбуття основного покарання ОСОБА_6 зарахувати термін його перебування під вартою з 12.04.2011 року по 24.12.2012 року та перебування підсудного на лікуванні у виді примусових заходів медичного характеру з 24.12.2012 р. по 22.05.2014 р.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення в період з 12.04.2011 року по 22.05.2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок суду в частині відбуття ОСОБА_6 основного покарання у виді позбавлення волі, до виконання не приводити, у зв`язку з фактичним та повним його відбуттям.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою скасувати.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без зміни.
Вирок апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги до касаційного суду через Чернівецький апеляційний суд протягом одного місяця з моменту його проголошення.

Головуючий підпис ОСОБА_13

Судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом : суддя ОСОБА_13