справа № 631/702/18
провадження № 1-кп/631/79/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3 ,

з боку сторони захисту:

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду в селищі міського типу Нова Водолага Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2018 року під № 0000197, щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Харкова, громадянки України, має неповну середню освіту, офіційного працевлаштування не має, не заміжня, неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків на утриманні не має, офіційного місця реєстрації не має, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2018 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , вирішила піти в гості до своєї знайомої, ОСОБА_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 .

Прийшовши до території домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 виявила відсутність останньої вдома.

У вказаний час та у вказаному місці у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна із домоволодіння ОСОБА_5 , в якому остання зберігає належне їй майно.

Реалізуючи свій злочинний намір, близько 12 години 20 хвилин ОСОБА_4 , переконавшись у відсутності власника та сторонніх осіб, та впевнившись у тому, що її подальші дії ніким помічені не будуть через дерев`яну хвіртку, проникла на територію домоволодіння ОСОБА_5 , за адресою: за адресою: АДРЕСА_2 .

Знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_5 , у вказаний час та у вказаному місці, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом відчинення дерев`яних дверей, через які здійснюється вхід до житлового будинку, які не були зачиненими на замикаючий пристрій, проникла до житлового будинку, де з кімнати кухні скоїла крадіжку плити чавунної вартістю 450 гривень 00 копійок, відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи № 11179 від 23.05.2018 року, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 450 гривень 00 копійок.

Викрадене майно ОСОБА_4 незаконно обернула на свою користь та розпорядилась ним за власним розсудом, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на зазначену суму.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнала себе винною, пояснивши, що дійсно скоїла інкриміноване їй в вину кримінальне правопорушення при вищевикладених обставинах.

Прокурор у судовому засідання посилаючись на те, що обвинувачена не оспорює фактичних обставин у справі, висловила думку про можливість розгляду справи відповідно до положень частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засіданні не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. Через канцелярію суду потерпіла надала заяву, зареєстровану за вхідним № 5661/19-вх від 15.08.2019 року, відповідно до якої зазначила, що просить судовий розгляд справи провести за її відсутності. Додавши, що не заперечує проти розгляду справи судом в порядку, передбаченому положеннями частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченою своєї провини, а також те, що вона не ставить під сумнів фактичні обставини справи, а також правильність розуміння нею змісту цих обставин, у суду не виникає сумніву в добровільності та істинності позиції ОСОБА_4 .

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то не було сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодженні з кваліфікацією вчиненого нею діяння, підтвердженням нею фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням, роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченої, дослідженням письмових доказів, а також документами, що характеризують особу обвинуваченої.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 у вільній формі дала суду свої пояснення, зазначивши, що 22 квітня 2018 року близько 12 години 00 хвилин вона прийшла в гості до своєї подруги ОСОБА_5 , яка проживає в АДРЕСА_2 .

Зайшовши на територію домоволодіння, де нікого не було, вона відчинила двері будинку, які не були зачинені, та потрапивши до приміщення кухні, звідки забрала чавунну плиту.

Як зазначила обвинувачена викрадену плиту вона здала до пункту прийому металобрухту, а отримані гроші витратила на себе. Про свій вчинок їй дуже соромно та вона шкодує, що так сталось.
З копії протоколу огляду місця події від 22 квітня 2018 року вбачається, що 22 квітня 2018 року о 15 годині 15 хвилин слідчим СВ Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області в присутності двох понятих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та власника домоволодіння ОСОБА_5 було проведено огляд місця події, а саме домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в результаті якого будь-яких слідів пошкодження виявлено не було.

Згідно копії протоколу огляду місця події від 28 квітня 2018 року вбачається, що 28 квітня 2018 року о 11 годині 10 хвилин оперуповноваженим Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області на підставі заяви власника в присутності понятих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та власника приміщення ОСОБА_10 було проведено огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до заяви ОСОБА_10 від 29 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_10 було добровільно видано працівникам поліції чавунну плиту з чавунними кільцями, загальною вагою 21400 кг, яку останній придбав у ОСОБА_11 .

Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 07 червня 2018 року вбачається, що 07 червня 2018 року о 10 години 10 хвилин було проведено пред`явлення для впізнання речей, а саме чавунної плити з чавунними кільцями, в ході якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала пред`явлену їй для впізнання річ.

Згідно протоколу огляду предмету від 07 червня 2018 року встановлено, що 07 червня 2018 року було проведено огляд плити чавунної розмірами 75 см х 45 см з двома отворами з кільцями.

Постановою про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 07 червня 2018 року, чавунну плиту розмірами 75 см х 45 см з комплектом кілець визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000197.

Згідно копії проколу від 13 червня 2018 року вбачається, що 13 червня 2018 року о 10 годині 25 хвилин було проведено слідчий експеримент за участю підозрюваної ОСОБА_4 та в присутності потерпілої ОСОБА_5 .

З висновку судово товарознавчої експертизи № 11179, складеного 23.05.2018 року судовим експертом Харківського науково дослідного інституту судових експертиз імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса ОСОБА_12 , вбачається, що станом на 22 квітня 2018 року, ринкова вартість плити пічної чавунної з конфорками 750 мм х 450 мм., в придатному для подальшого використання стану з урахуванням зниження якості від зносу, складає 450 гривень 00 копійок.

Оцінюючи висновок експерта з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку у сукупності з іншими дослідженими у судовому засіданні доказами, суд визнає його вірним, мотивованим достатньо переконливо та таким, що не суперечить іншим доказам у справі.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, також визнає фактичні обставини справи доведеними.

Розглядаючи кримінальне провадження відповідно до частини 1 статті 337 Кримінального процесуального кодексу України лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд дійшов висновку щодо доведеності стороною обвинувачення вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй в вину злочину, оскільки дійсно 22 квітня 2018 року вона своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням у житло.

Таким чином, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України доведена повністю, а дії обвинуваченої кваліфікуються судом як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням у житло.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначив, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочинів, передбаченої статтею 12 Кримінального кодексу України, особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченою скоєно тяжкий злочин.

Вивчаючи особу обвинуваченої шляхом з`ясування стану її здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 не заміжня, утриманців не має, не працевлаштована, на диспансерному обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за попереднім місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судима.

З досудової доповіді, складеної провідним інспектором Нововодолазького районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України ОСОБА_13 щодо ОСОБА_4 , вбачається, що орган пробації вважає, що є середній рівень ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови нагляду та застосування соціально виховних заході, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробування, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України.

Обставиною, яка відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, що проявилось у правдивій розповіді про всі обставини вчиненого злочину та висловлення жалю з приводу вчиненого.

В силу приписів статті 67 Кримінального кодексу України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій суд виходить з положень частини 2 статті 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, керується вимогами статті 65 Кримінального кодексу України, а саме: враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого злочину, особу винної, яка повністю визнала свою провину і усвідомила негативні наслідки своєї поведінки, раніше не судима, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обтяжуючих обставин, те, що завдана шкода потерпілій відшкодована та остання не має до обвинуваченої претензій матеріального або морального характеру, а також враховує позицію прокурора, яка просила призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням положень статті 75 Кримінального кодексу України.
Виходячи з приписів статті 50 Кримінального кодексу України, згідно з яких метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізоляції засудженої від суспільства та поміщення її на певний строк до кримінально виконавчої установи закритого типу, тобто без відбування покарання, а тому їй необхідно призначити покарання в межах, встановлених санкцією частини 3 статті 185 Кримінального кодексу України, у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням приписів статті 75 Кримінального кодексу України про її звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (рішення від 17 вересня 2009 року у справі «Скоппола проти Італії»).
Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченої немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статтей 22 та 26 Кримінального процесуального кодексу України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів по справі слід вирішити в порядку, визначеному частиною 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлений.

Частина 1 статті 126 Кримінального процесуального кодексу України покладає на суд обов`язки вирішити питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалі суду.
Згідно пункту 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, це здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Частина 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язує суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки в рамках даного кримінального провадження було проведене експертне дослідження саме такою установою, з ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта при проведенні судово товарознавчої експертизи № 11179 від 26.04.2018 року в розмірі 286 гривень 00 копійок.
На підставі викладеного, враховуючи положення частини 2 статті 61 Конституції України,керуючись статтями 50, 63, 65 - 67, 75, 76 та частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, а також статтями 91, 100, пунктом 3 частини 1 статті 118, частинами 1 та 2 статті 122, частиною 2 статті 124, частиною 1 статті 126, частиною 3 статті 349, статтями 368 371, 373 376, 392, 393, 395, 532 535 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у пред`явленому їй обвинуваченні, передбаченому частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, і призначити їй по даній нормі закону покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік та покладенням на нею обов`язків, передбачених частиною 1 та пунктом 2 частиною 3 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі плиту чавунну пічну розмірами 75 см х 45 см з двома отворами з кільцями,на якій маються сліди експлуатації та незначної деформації у вигляді тріщини, які не впливають на її споживчі властивості, що передані на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити останній за належністю як власнику.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 286 (дві вісімдесят шість) гривень 00 копійок за виконання судово товарознавчої експертизи № 11179, проведеної 26 квітня 2018 року Харківським науково дослідним інститутом судових експертиз імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса, стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору та потерпілій.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1