Провадження № 11-кп/4820/472/19
Справа № 685/308/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.307 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000350 від 10.11.2018 року, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Білогірського районного суду від 30 травня 2019 року,
в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кунча Теофіпольського району Хмельницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, військовозобов`язаного, з професійно-технічною освітою, працюючого лікарем ветеринарної медицини Теофіпольської районної державної лікарні ветеринарної медицини, неодруженого, не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 від покарання звільнено з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання,роботи, навчання.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з 30 травня 2019 року.

Скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2018 року.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 4147 грн. процесуальних витрат на залучення експертів.

За вироком суду, в 2018 році (точний час досудовим розслідуванням не встановлений) ОСОБА_8 , перебуваючи на території очисних споруд ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод», які розташовані на північній околиці смт.Теофіполь Хмельницької області, виявив невелику кількість дикоростучих рослин конопель, та усвідомлюючи, що коноплі являються наркотичною речовиною та їх обіг заборонено чинним законодавством, діючи свідомо та умисно, незаконно, маючи на меті злочинні наміри та керуючись корисливими мотивами, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме всупереч вимогам ст.ст.2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», достовірно знаючи про їх наркотичні властивості, для подальшого особистого вживання шляхом куріння та збуту, зірвав стебла рослин з листям та суцвіттям, чим здійснив незаконне придбання наркотичного засобу з метою збуту.

Після цього, в 2018 році (точний час досудовим розслідуванням не встановлений) ОСОБА_8 , з метою приведення незаконно придбаних рослин конопель у придатний для вживання стан, для подальшого вживання та збуту, приніс до покинутого нежитлового господарства, що на околиці с. Кунча Теофіпольського району Хмельницької області, де висушив та подрібнив попередньо зірвані частини рослин конопель, яку там зберігав, чим здійснив незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу з метою збуту.

09 листопада 2018 року біля 18 години ОСОБА_8 , керуючись корисливими мотивами, з метою реалізації наявного у нього,заздалегідь незаконно придбаного наркотичного засобу, попередньо домовившись про зустріч із ОСОБА_9 (анкетні дані змінені), перебуваючи неподалік від магазину «Вавітал», що по вул.Заводській, в смт.Теофіполь Хмельницької області, умисно, незаконно збув насипом покупцю ОСОБА_10 речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно висновку експерта від 19 листопада 2018 року №8.6-1394:18 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, становить 4,82 г, за що отримав від покупця гроші в сумі 200 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 19 грудня 2018 року біля 13 год. ОСОБА_8 , керуючись корисливими мотивами, з метою реалізації, наявного у нього, за здалегідь незаконно придбаного наркотичного засобу, усвідомлюючи, що обіг наркотичних засобів, до яких також входить рослина коноплі, суворо заборонено законом, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів вУкраїни, а саме, всупереч вимогам ст.ст. 2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи на меті збагатитись за рахунок продажу наркотичного засобу, попередньо домовившись про зустріч із ОСОБА_9 (анкетні дані змінені), перебуваючи неподалік від магазину «Вавітал», що по вул.Заводській в смт.Теофіполь Хмельницької області, умисно, повторно, незаконно збув паперовий згорток покупцю ОСОБА_9 із відсипаною речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно висновку експерта від 10 січня 2019 року №8.6-0004:19 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масаякого, в перерахунку на висушену речовину становить 1,887 г, за що отримав від покупця гроші в сумі 200 грн.

Крім того, 19 грудня 2018 року о 13 год., під час затримання ОСОБА_8 , у правій наколінній кишені штанів, останнього, працівниками поліції було виявлено та вилучено паперовий згорток із речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно висновку експерта від 10 січня 2019 року №8.6- 0003:19 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, становить 2,296 г, який ОСОБА_8 незаконно зберігав з метою збуту.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор, який брав участь в судовому засіданні в суді першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку, просить вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_8 скасувати, ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком 3 роки з конфіскацією майна.

Апелянт посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що у свою чергу потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Не заперечуючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 ,прокурор вказує, що призначаючи покарання, суд першої інстанції необгрунтовано звільнив його від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, так як він вчинив два епізоди збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто вчинив злочин підвищеної суспільної небезпечності, який посягає на здоров`я людей і сприяє розповсюдженню такого небезпечного захворювання як наркоманія. Навмисні неодноразові дії ОСОБА_8 щодо збуту наркотичних засобів свідчать про їх корисливий мотив та стійкість намірів на вчинення злочину.

Апелянт уважає, що зазначені у вироку обставини, що пом`якшуть покарання ( щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у молодому віці) не давали суду підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, а могли бути використані при призначенні покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку обвинуваченого та його захисника про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши характеризуючі матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
За змістом ч.1 ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні зазначених дій, за викладених у вироку обставинах, ґрунтуються на доказах, одержаних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, і належно оцінених судом та не оспорюються в апеляційній скарзі. Не оспорюється в ній і правильність кримінально-правової кваліфікації дій ОСОБА_8 та призначення йому покарання за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України.
Як установлено судом апеляційної інстанції,в 2018 році (точний час досудовим розслідуванням не встановлений) ОСОБА_8 , перебуваючи на території очисних споруд ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод», які розташовані на північній околиці смт.Теофіполь Хмельницької області, виявив невелику кількість дикоростучих рослин конопель, та усвідомлюючи, що коноплі являються наркотичною речовиною та їх обіг заборонено чинним законодавством, діючи свідомо та умисно, незаконно, маючи на меті злочинні наміри та керуючись корисливими мотивами, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме всупереч вимогам ст.ст.2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», достовірно знаючи про їх наркотичні властивості, для подальшого особистого вживання шляхом куріння та збуту, зірвав стебла рослин з листям та суцвіттям, чим здійснив незаконне придбання наркотичного засобу з метою збуту.

Після цього, в 2018 році (точний час досудовим розслідуванням не встановлений) ОСОБА_8 , з метою приведення незаконно придбаних рослин конопель у придатний для вживання стан, для подальшого вживання та збуту, приніс до покинутого нежитлового господарства, що на околиці с.Кунча Теофіпольського району Хмельницької області, де висушив та подрібнив попередньо зірвані частини рослин конопель, яку там зберігав, чим здійснив незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу з метою збуту.

09 листопада 2018 року біля 18 години ОСОБА_8 , керуючись корисливими мотивами, з метою реалізації наявного у нього, заздалегідь незаконно придбаного наркотичного засобу, попередньо домовившись про зустріч із ОСОБА_9 (анкетні дані змінені), перебуваючи неподалік від магазину «Вавітал», що по вул.Заводській, в смт.Теофіполь Хмельницької області, умисно, незаконно збув насипом покупцю ОСОБА_10 речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно висновку експерта від 19 листопада 2018 року №8.6-1394:18 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, становить 4,82 г, за що отримав від покупця гроші в сумі 200 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 19 грудня 2018 року біля 13 год. ОСОБА_8 , керуючись корисливими мотивами, з метою реалізації, наявного у нього, заздалегідь незаконно придбаного наркотичного засобу, усвідомлюючи, що обіг наркотичних засобів, до яких також входить рослина коноплі, суворо заборонено законом, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме, всупереч вимогам ст.ст. 2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи на меті збагатитись за рахунок продажу наркотичного засобу, попередньо домовившись про зустрічі з ОСОБА_9 (анкетні дані змінені), перебуваючи неподалік від магазину «Вавітал», що по вул.Заводській в смт.Теофіполь Хмельницької області, умисно, повторно, незаконно збув паперовий згорток покупцю ОСОБА_9 із відсипаною речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно висновку експерта від 10 січня 2019 року №8.6-0004:19 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину становить 1,887 г, за що отримав від покупця гроші в сумі 200 грн.

Крім того, 19 грудня 2018 року о 13 год., під час затримання ОСОБА_8 , у правій наколінній кишені штанів, останнього, працівниками поліції було виявлено та вилучено паперовий згорток із речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно висновку експерта від 10 січня 2019 року №8.6- 0003:19 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, становить 2,296 г, який ОСОБА_8 незаконно зберігав з метою збуту.

Колегія суддів уважає, що ці дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України.

Проте суд призначив покарання обвинуваченому без урахування загальних засад, передбачених ст.65 КК України, а відтак вирок суду, в частині призначення покарання ОСОБА_8 ,підлягає скасуванню.
Приписом ч.2 ст.409, ст.414 КПК України визначено, що підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
Так, відповідно до положень ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 за ч.2 ст.307КК України, за вчинення умисного корисливого злочину, який відповідно до ст.12 КПК України відноситься до тяжких злочинів, із застосуванням положень ст.ст.75,
76 КК України, суд допустив невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого правопорушення та особі обвинуваченого.
У відповідності до ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до осіб з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, які дають можливість суду зробити висновок, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання.
Ці вимоги закону судом, при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, на підставі ст.75 КК України та покладення на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України, порушені.
Так, судом першої інстанції, при призначенні обвинуваченому покарання із застосуванням ст.ст.75,76 КК України враховано розмір наркотичного засобу, що був предметом незаконного обігу та характеру вчиненого злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин та негативних наслідків для здоров`я будь-яких осіб, а також інші, в сукупності обставини, які характеризують особу винного та істотно знижують ступінь його небезпечності для суспільства, зокрема, молодий вік обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність родини та постійного місця роботи, відсутність судимостей та ризиків протиправної поведінки, проте не взято до уваги те, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, що свідчить про його підвищену небезпеку для суспільства. І наведені судом обставини не є підставою для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з врахуванням того, що він вчинив два епізоди збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто вчинив злочин підвищеної суспільної небезпечності, який посягає на здоров`я людей і сприяє розповсюдженню такого небезпечного захворювання як наркоманія. Незаконні операції з наркотичними засобами та їх не контрольований обіг спричиняють велику шкоду суспільству, на що обґрунтовано посилається прокурор в апеляційній скарзі. Навмисні неодноразові дії ОСОБА_8 щодо збуту наркотичних засобів свідчать про їх корисливий мотив та стійкість намірів на вчинення злочину,що судом фактично не враховано.

Зважаючи на викладені обставини, призначене ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, є помилковим і не відповідає вимогам ст.65 КК України.
Стан здоров`я ОСОБА_8 , з урахуванням даних про особу обвинуваченого, два епізоди збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, корисливого мотиву та стійкості намірів, не дає колегії суддів підстав погодитися з покаранням, яке призначене йому судом першої інстанції із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду стосовно ОСОБА_8 підлягає скасуванню, відповідно до ч.ч.1,2 ст.409 КПК України, в частині призначеного покарання, з підстав не правильного застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, з ухваленням
відповідно до п.2 ч.1 ст.420 КПК України судом апеляційної інстанції свого вироку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, п.3 ч.1 ст.407, п. 4 ч.1, ч.2 ст. 409, ст.ст.413, 414, 420 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Білогірського районного суду від 30 травня 2019 року щодо ОСОБА_8 , в частині призначеного покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, та покладенням обов`язків, відповідно до ст.76 КК України, скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з конфіскацією майна, крім житла.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
В решті вирок суду залишити без зміни.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений протягом 3-х місяців до Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4