Ухвала
22 липня 2019 року

м. Київ
справа № 0810/5476/2012
провадження № 51-370 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 06 червня 2019 року,
установив:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу було подано без додержання вимог пунктів 4 та 5 ч. 2 цієї статті.

Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, обґрунтування вимог особи із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.

Скаржник заперечуючи законність ухвали має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, саме істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування або зміни оспорюваного рішення, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Виходячи з положень ст. 129 Конституції України, насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження у визначених законом випадках та порядку.

Однак усупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не викладено обґрунтування допущення апеляційним судом таких порушень вимог закону, що відповідно до ст. 412 КПК є істотними та тягнуть за собою обов`язкове скасування оскарженої ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу, з огляду на правила глави 34 КПК (провадження за нововиявленими або виключними обставинами) в їх взаємозв`язку, зважаючи також на точний зміст ст. 5 вказаного Кодексу.

Крім того, зазначена у касаційній скарзі вимога про скасування ухвали апеляційного суду з вказівкою про призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції колегіально за участі захисника не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК.

Водночас Суд роз`яснює засудженому, що для складання та подання заяви він може скористатись правничою допомогою. У разі недостатності коштів засуджений може скористатися безоплатною правовою допомогою, звернувшись до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в порядку п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» № 3460-VI від 02 червня 2011 року.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 06 червня 2019 рокузалишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3