пр. № 1-кп/759/1117/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002689 від 12.04.2019р. відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, українки, громадянки України, учениці 9-го класу загальноосвітньої середньої школи №242 м. Києва, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, учениці 9-го класу навчально-виховного комплексу №240 м. Києва, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

законні представники обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В :
11.04.2019р. приблизно о 17 год. 10 хв. неповнолітня ОСОБА_3 , разом з неповнолітньою ОСОБА_4 прибули до ТЦ «Лавіна», який розташований по вул.Берковецькій, 6-д у м. Києві та зайшли до магазину «SinSay». Знаходячись в приміщенні торгівельного залу даного магазину, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вирішили таємно викрасти чуже майно, яке належить ДП «ЛПП Україна» AT «ЛПП», вступивши таким чином в попередню злочинну змову, домовившись про те, що кожна з них таємно винесе через вихід частину викрадених речей, при цьому дії кожної з них охоплювалися умислом іншої.

Безпосередньо реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, неповнолітня ОСОБА_3 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, згідно досягнутої з неповнолітнею ОСОБА_4 домовленості, продовжуючи знаходитись в приміщенні магазину «SinSay», взяла з торгівельних полиць чуже майно, яке належить ДП «ЛПП Україна» AT «ЛПП», а саме: два бюстгальтера розміру М, загальною вартістю 358 грн. 04 коп.; один бюстгальтер розміру С, вартістю 159 грн. 20 коп.

В той же час, ОСОБА_4 , також діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, згідно попередньо досягнутої домовленості в групі з неповнолітньою ОСОБА_3 , взяла з торгових полиць чуже майно, яке належить ДП «ЛПП Україна» AT «ЛПП», а саме: один бюстгальтер розміром Л, вартістю 159 грн. 20 коп., одни шорти розміром М, вартістю 199 грн. 20 коп., одни труси розміром С, вартістю 23 грн. 20 коп.

Таким чином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 взяли майно на загальну суму 899 грн. 20 коп., після чого зайшли до примірочних кабінок з вибраними ними речами. Знаходячись у примірочних кабінках, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_4 , пошкодивши, зняли цінники, які знаходились на речах та залишили їх в примірочній кабінці. Продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним злочинним наміром, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сховали речі до сумки, яка належить ОСОБА_3 .

Маючи намір таємно викрасти зазначене чуже майно, яке належить ДП «ЛПП Україна» AT «ЛПП» та розпорядитися ним на власний розсуд, скориставшись тим, що за їх діями ніхто з оточуючих не спостерігає, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливим мотивом, неповнолітня ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не розрахувавшись за взятий ними товар, прослідували до виходу з магазину «SinSay», виконавши таким чином всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця. Однак, довести злочин до кінця вони не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були викриті працівниками магазину з наявним при них чужим майном, яке належить ДП «ЛПП Україна» AT «ЛПП» на загальну суму 899 грн. 20 коп. та яке вони намагалися таємно викрасти.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 2 ст.185 КК України визнала повністю, не оспорювала фактичні обставини справи, та показала, що 11.04.2019 вона зустрілась із ОСОБА_4 та разом вони поїхали в «Лавіну». Зайшли до магазину «SinSay», де вирішили разом викрасти одяг. Кожна взяла товар, з якого потім у примірочній вони зняли бірки та сховали до її сумки. Разом намагалися вийти з магазину із викраденим товаром, але спрацювали сигнальні рамки та вони були затримані працівниками охорони. У вчиненому щиро розкаюється, зробила для себе належні висновки.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України визнала повністю, не оспорювала фактичні обставини справи, та показала, що 11.04.2019 вона разом із ОСОБА_3 зайшли до магазину «SinSay», де вирішили викрасти одяг. Особисто вона взяла бюстгальтер, шорти та труси, які в примірочній поклала в сумку ОСОБА_3 . На виході з магазину, коли спрацювали сигнальні рамки їх разом зупинили працівники охорони магазину. У вчиненому щиро розкаюється, зробила для себе належні висновки.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів, що характеризують їх особи.

Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд приходить до висновку, що: вина обвинуваченої ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація її дій за ч. 2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України вірна, оскільки вона вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб; вина обвинуваченої ОСОБА_4 доведена повністю та кваліфікація її дій за ч. 2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України вірна, оскільки вона вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначені покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд враховує фактичні обставини справи, роль кожної з обвинувачених у вчиненні злочину, характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.

Крім того, суд приймає до уваги дані про особу кожної з обвинувачених, які є неповнолітніми, раніше не судимі, навчаються, не перебувають на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра. Також при призначенні покарання суд бере до уваги умови життя та виховання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які встановлені у судовому засіданні та не суперечать інформації, викладеній у досудових доповідях.

Зокрема, ОСОБА_3 має належні умови проживання, навчається, матір та вітчим займаються її вихованням, цікавляться навчанням. За місцем навчання характеризується позитивно, алкоголь та наркотичні засоби не вживає. Відповідно до соціально-психологічної характеристики обвинуваченої з досудової доповіді представник сектору ювенальної пробації м. Києва на основі наявних матеріалів визначив ризик вчинення повторного правопорушення обвинуваченою ОСОБА_3 як низький.

ОСОБА_4 проживає разом з батьками, має належні умови проживання. За місцем навчання характеризується позитивно, алкоголь та наркотичні засоби не вживає. Відповідно до соціально-психологічної характеристики обвинуваченої з досудової доповіді представник сектору ювенальної пробації м. Києва на основі наявних матеріалів визначив ризик вчинення повторного правопорушення обвинуваченою ОСОБА_4 як низький.

Законні представники обвинувачених запевнили суд в тому, що також зробили відповідні висновки, приділяють більше уваги вихованню дітей, здійснюють контроль за їх поведінкою, а останні зробили для себе належні висновки, зрозуміли наслідки та відповідальність за свої дії, змінилися на краще, після вчинення злочину жодних правопорушень не вчиняли, стали на шлях виправлення, навчаються, виконують рекомендації органів ювенальної пробації.

Суд враховує і те, що завдана злочином шкода потерпілому відшкодована шляхом повернення викраденого майна.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є щире каяття, а також вчинення злочину неповнолітньою. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є щире каяття, а також вчинення злочину неповнолітньою. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.

При призначенні покарання неповнолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд враховує положення ст. 497 КПК України про те, що, якщо суд під час судового розгляду дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без застосування кримінального покарання, то може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

Виходячи з вищезазначених вимог закону, досліджених судом даних про особу обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які щиро розкаялися у вчиненому, правдиво розповіли про обставини вчиненого злочину, критично ставляться до своїх дій та бажають виправити ситуацію, а також зробили для себе належні висновки, вчинили злочин середньої тяжкості, враховуючи конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення неповнолітніх обвинувачених без застосування кримінального покарання, а тому вважає за можливе звільнити їх від покарання із застосуванням до них примусових заходів виховного характеру, передбачених ч. 2 ст. 105 КК України.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив на ОСОБА_3 , суд вважає за доцільне застосувати до неї примусові заходи виховного характеру, передбачені п.п.1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України у вигляді застереженння та передачі під нагляд матері ОСОБА_8 .

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив на ОСОБА_4 , суд вважає за доцільне застосувати до неї примусові заходи виховного характеру, передбачені п.п.1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України у вигляді застереженння та передачі під нагляд батька ОСОБА_9 .

Питання речових доказів по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ч.1 ст.105 КК України, ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Звільнити неповнолітню ОСОБА_3 на підставі ч. 1 ст. 105 КК України від покарання та застосувати до неї примусові заходи виховного характеру, передбачені п.п.1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України, у виді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_8 строком на один рік.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Звільнити неповнолітню ОСОБА_4 на підставі ч. 1 ст. 105 КК України від покарання та застосувати до неї примусові заходи виховного характеру, передбачені п.п.1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України, у виді застереження та передачі під нагляд батька ОСОБА_9 строком на один рік.

Речові докази по справі два бюстгальтера розміру М, один бюстгальтер розміру С, один бюстгальтер розміром Л, одни шорти , одни труси - залишити за належністю ДП «ЛПП Україна» AT «ЛПП».

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим, законним представникам обвинувачених та прокурору.

Суддя ОСОБА_1