Дата документу 03.09.2019 Справа № 310/6968/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/6968/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1321/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Коларівка Приморського району Запорізької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07 червня 1996 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.206 КК України 1960 року до 3 років та 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 04 вересня 1998 року за амністією;

- 26 лютого 2001 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч.3 ст.81, ч.3 ст.141, ч.2 ст.142, ч.3 ст.222 КК України 1960 року до 9 років позбавлення волі. Звільнений по відбуттю строку покарання 05 жовтня 2010;

- 15 травня 2012 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.263 КК України до 240 годин громадських робіт, знятий з обліку 07 листопада 2012 року у зв`язку з відбуттям покарання;

-25 листопада 2013 року Бердянським міськрайонним судом за ч.1 ст.263 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Знятий з обліку 28 грудня 2016 у зв`язку з відбуттям покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області),

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

захисник адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_6 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 квітня 2019 року, яким ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України та призначено йому покарання: за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч.4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Початок строку відбування покарання постановлено обчислювати з 06 липня 2018 року.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок змінити, призначити обвинуваченому ОСОБА_6 із застосуванням ст.69 КК України більш м`яке покарання.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд не взяв до уваги те, що обвинувачений давав пояснення як на досудовому слідстві, так і в суді першої інстанції, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, виховувався без батьків, щиро покаявся, вчиняв дії по відшкодуванню шкоди.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження.

Свої вимоги мотивує тим, що під час досудового розслідування та судового розгляду було допущено багато порушень, кримінальне провадження було розглянуто односторонньо та необ`єктивно.

Так, слідчим не встановлено всіх свідків події, не встановлено осіб, у яких він забрав вибухове знаряддя та ніж. Під час судового розгляду необґрунтовано було поставлено під сумнів його показання, та надано неналежну оцінку показам свідка ОСОБА_10 .

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 у невстановлений час та при невстановлених обставинах без передбаченого законом дозволу придбав для подальшого незаконного зберігання бойову гранату Ф-1, яку протягом невстановленого часу зберігав у невстановленому місці.

06 липня 2018 року приблизно о 00 годині 58 хвилин ОСОБА_6 взяв з собою раніше придбану бойову гранату Ф-1, яку тримаючи при собі, переніс до приміщення, розташованого за адресою Запорізька область м.Бердянськ вул.Університетська, 14/39, яке орендувало підприємство з 100 % іноземними інвестиціями «Українська Національна лотерея «Золотий кубок» ТОВ «ВІНДСТАР», де діючи умисно, привів гранату у бойову готовність, внаслідок чого стався вибух.

Згідно з висновком судової вибухо-технічної експертизи №12- 110 від 07 серпня 2018 року, предмети, які вилучені після вибуху під час огляду місця події в приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , яке орендувало підприємство з 100 % іноземними інвестиціями «Українська Національна лотерея «Золотий кубок ТОВ «ВІНДСТАР», є осколками (уламками), які утворюються під час вибуху бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, яка являється вибуховим пристроєм військового призначення промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи особою раніше судимою за хуліганство, 06 липня 2018 року приблизно о 00 години 58 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з метою грубого порушення громадського порядку, маючи при собі бойову гранату Ф-1 та кухонний ніж, зайшов до приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке орендувало підприємство з 100 % іноземними інвестиціями «Українська Національна лотерея «Золотий кубок ТОВ «ВІНДСТАР», яке працює цілодобово.

Перебуваючи в одній із кімнат даного приміщення, в якій також знаходились інші відвідувачі, ОСОБА_6 , тримаючи в руці ніж та бойову гранату Ф-1 та достовірно знаючи, що вони є предметами спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень, діючи з прямим умислом, направленим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, ставлячись зневажливо до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, усвідомлюючи реальну небезпеку загрози спричинення своїми умисними діями шкоди здоров`ю особам, які знаходились в приміщенні, діючи з особливою зухвалістю, з наявної у нього в руках гранати умисно висмикнув кільце з чекою та кинув гранату на підлогу, внаслідок чого стався її вибух, яким було пошкоджене майно, яке знаходилось у приміщенні «Українська Національна лотерея» «Золотий кубок» та зупинена його робота.

Крім того, в результаті вказаного вибуху, який стався у вказаному приміщенні та характеризувався своєю небезпечністю та гучністю, було порушено на тривалий час спокій громадян, які мешкають в цьому будинку.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скарги обвинуваченого та просили призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції; прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг та просив вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що остання не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 цих вимог закону дотримався, ретельно дослідив зібрані у провадженні докази у їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час розгляду провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 по пред`явленому обвинуваченню за ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України свою вину визнав частково і пояснив, що вночі 06 липня 2018 року він, будучи напідпитку, в центрі міста у дворах багатоповерхівки побачив компанію молодих хлопців та дівчат, які перебували у нетверезому стані, у яких була бойова граната та ніж. Для запобігання негативних наслідків він забрав у них ніж та гранату і хотів віддати їх працівникам поліції, для чого з голим торсом йшов по центру м.Бердянськ, тримаючи в руках гаранту та ніж, бачив, як за ним рухалася поліцейська машина. Він підходив і хотів віддати їм гранату, яка була без чеки, але вони в нього нічого не забрали. Він вирішив прийти у будівлю, у якій раніше розміщувалося кафе, а в даний час - комп`ютерний клуб. Знаючи, що це будинок з товстими стінами, він хотів вивести всіх з будівлі і вибухнути гранату в цьому приміщенні. Бажав, щоб від його дій ніхто не постраждав, тому закріпив проволоку замість кільця, проте оскільки в нього травмована рука, в клубі граната випала з рук, але не вибухнула. Він виходив з приміщення, до нього підходили працівники служби охорони, він протягнув до них руки, щоб віддати гранату, але вони сіли у машину і від`їхали у двір навпроти комп`ютерного клубу. Тоді він знову зайшов до клубу, сказав усім, щоб покинули приміщення і викинув гранату на підлогу, бо вже не хотів її носити, тоді стався вибух. Вважає, що він повинен був узяти на себе відповідальність за гранату і ніж, розуміє, що діяв неправильно, але чеку з гранати не висмикував, бо її там і не було, навпаки, намагався замість неї закріпити проволоку, хуліганських дій не вчиняв, ніякої шкоди будь кому не спричинив.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень підтверджується дослідженими в установленому порядку доказами, які наведені в оскаржуваному вироку.

Так, допитані у судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суду пояснили, що вони є працівниками поліції, вночі 06 липня 2018 року надійшов виклик про те, що по місту ходить нетверезий чоловік з голим торсом, в руках якого ніж. Коли вони приїхали до комп`ютерного клубу по вул.Університетська, то там в приміщенні вже стався вибух. З дверей вийшов чоловік з голим торсом, який був у неадекватному стані і сказав, що вибухнула петарда, після чого вони викликали слідчу групу.
Свідок ОСОБА_10 показав суду, що він є працівником охоронної фірми «Альфа», вночі 06 липня 2018 року спрацювала тривожна кнопка у комп`ютерному клубі по вул.Університетська, куди вони негайно прибули. З дверей клубу вийшов чоловік з голим торсом, щось тримав у руці. Він побачив, як той висмикнув чеку з гранати, на висунутій руці тримав ніж і почав щось говорити. Вони сіли у службовий автомобіль і заїхали у двір неподалеку від клубу, приблизно через 3 хвилини стався вибух, з будівлі почали вибігати люди, після чого ОСОБА_13 затримали.
Свідок ОСОБА_14 показав, що він працював в клубі «Супер Лото», який знаходився у будинку поряд з комп`ютерним клубом. Вночі 06 липня 2018 року він вийшов на вулицю, побачив якогось чоловіка з голим торсом, який з кимось сварився поряд з комп`ютерним клубом. Він зайшов до себе і через 3-4 хвилини стався вибух, в їх приміщенні погасло світло, а коли вони вийшли на вулицю, то дізнались, що це в клубі вибухнула граната.
Показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 узгоджуються з письмовими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження та дослідженими судом під час судового розгляду, а саме:

- протоколом огляду місця події від 06 липня 2018 року, з якого вбачається, що у приміщенні по вул.Університетськапр. Праці, 14/38 в м.Бердянську, де розміщується Українська Національна лотерея «Золотий кубок», на шторі, на підлозі, на стінах маються вищерблення, гральні столи, стеля, пластикове оздоблення має чисельні сколи та наскрізні отвори, сліди кіптяви. Біля стойки адміністратора на полу знаходиться важіль від запалу типа «УЗРГМ» з маркуванням на зовнішній стороні 139-77 УЗРГМ УЗЧП та на внутрішній стороні 386-171-77, на відстані 16 метрів від ігрової зали на підлозі виявлений предмет, ззовні схожий на ніж ( з фото таблицею) (а.с. 137-138);
- актом перевірки об`єкту на наявність вибухонебезпечних предметів від 06 липня 2018 року (а.с. 150);
- постановою слідчого від 06 липня 2018 року металеві уламки з магнітними властивостями різних розмірів з рваними краями, важіль запалу типу «УЗРГМ», грунт з осередку (епіцентру) вибуху на підлозі, водний змив на марлевий тампон (кіптяви) зі стіни біля епіцентру вибуху, фрагмент штори зі слідами пошкодження та кіптяви, металевий предмет з зовнішніми ознаками схожий на ніж визнані речовими доказами (а.с. 155);
- протоколом огляду відеозапису з камер відео спостереження від 06 липня 2018 року, які розташовані в приміщенні Української Національної лотереї «Золотий кубок»(а.с. 159-163);
- відеодисками, переглянутими судом, з яких вбачається, що ОСОБА_13 , маючи в руках гранату та ніж, заходив в приміщення Національної лотереї, ніж та гранату не ховав, розмахував ними, через деякий час усі, хто був в клубі, вибігли з приміщення (а.с. 164);
- висновком експерта № 12-110 від 07 серпня 2018 року, згідно з яким, виявлені та вилучені при огляді місця події 06 липня 2018 року за адресою м.Бердянськ, вул.Університетська пр.Праці, 14/38 предмети є осколками (уламками), які утворюються під час вибуху бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, яка являється вибуховим пристроєм військового призначення промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів. Місце вибуху знаходиться на підлозі (а.с. 180 - 185);
- висновком експерта №6-370 від 03 серпня 2018 року, з якого вбачається, що на наданих на дослідження чисельних предметах металу сірого та коричневого кольору невизначеної форми за нашаруванням речовини чорного кольору, вилучених під час огляду місця події з приміщення Української Національної лотереї «Золотий кубок» за адресою м. Бердянськ, вул.Університетська пр. Праці, 14/38, встановлена присутність вибухової речовини тротилу (а.с. 188-194).
Проаналізувавши вищевказані докази, суд дав цим доказам правильну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вони є належними, допустимими та достатніми, і у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_6 у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що під час досудового розслідування та судового розгляду було допущено багато порушень, є голослівними, оскільки обвинувачений не вказав які саме порушення були допущені та як це вплинуло на прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Також, є безпідставними твердження обвинуваченого про односторонність розгляду кримінального провадження, оскільки під час розгляду провадження суд першої інстанції дотримався вимог ст.22 КПК України та розглянув кримінальне провадження на основі змагальності, створив сторонам рівні умови для реалізації їх процесуальних прав.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про неповноту досудового розслідування, а саме про невстановлення всіх свідків події, також є безпідставними і висновків суду першої інстанції не спростовують. Провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України, та ретельно дослідивши надані у кримінальному провадженні докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_13 .

Суд першої інстанції обґрунтовано критично поставився до показань обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не висмикував чеку від гранати, т.я. її не було, оскільки ці показання спростовуються показаннями свідка ОСОБА_10 , який особисто бачив, як ОСОБА_13 висмикував кільце з гранати, нікого не просив їх забрати в нього, та перебував у неадекватному стані. Жодних підстав сумніватись в правдивості показань свідка ОСОБА_10 не встановлено.

Також суд обґрунтував, чому вважає доведеним наявність хуліганського мотиву у діях обвинуваченого та спростував показання останнього в частині того, що він не вчиняв хуліганських дій.

Таким чином, колегія суддів вважає, що всі доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 , є безпідставними та правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_8 про суворість призначеного обвинуваченому покарання, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які законом віднесено до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, суспільно-корисною працею не займається. Обставин, що пом`якшують покарання, суд не встановив. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Також судом враховано досудовому доповідь, надану органом з питань пробації, згідно з якою, виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

Доводи апеляційної скарги захисника правильність вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, були враховані судом першої інстанції та стали підставою для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк, що є наближеним до мінімального за санкціями ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких є злочином проти громадської безпеки, а інше - проти громадського порядку та моральності, обставини вчинених правопорушень свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку, особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, судимості не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, відбував покарання в місцях позбавлення волі та після звільнення вчиняв нові злочини, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, наявності обставини, що обтяжує покарання, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного покарання, в т.ч. і для застосування ст.69 КК України.

Колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.

При цьому суд обґрунтовано призначив остаточне покарання із застосуванням положень ч.1 ст.70, за сукупністю злочинів, застосувавши принцип часткового складання покарань.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому судом першої інстанції остаточне покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 квітня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4