г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3047/19
Номер провадження 1-кп/213/373/19
В И Р О К
Іменем України

05 листопада 2019 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000717 стосовно

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, не працюючого, мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в с. Красіно Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова вища, одруженого, маючого одну неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 06.04.2018 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 06.07.2019, приблизно о 03:00 годині, перебуваючи поблизу огородженої парканом території Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , направлену на таємне викрадення чужого майна, поєднану з проникненням у сховище, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, перелізли через бетонний паркан, тим самим проникли на прилеглу територію агломераційного цеху ПАТ «ПІВДГЗК», звідки умисно, із корисливих мотивів, таємно викрали лом металу та відходів чавунного лиття - вид 505, вартість якого відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2619/19 від 30.07.2019 складає 1785,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 з метою подальшого винесення викраденого майна за територію ПАТ «ПІВДГЗК» та обернення його на свою користь, перенесли лом металу та відходів чавунного лиття вид 505, до бетонного паркану, однак не довели свої злочинні дії до кінця, тобто не виконали всіх дій, які вважали необхідними для завершення злочину з причин, що не залежали від їх волі, так як були зупинені робітниками охорони ПАТ «ПІВДГЗК» та викриті у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, спричинивши ПАТ «ПІВДГЗК» своїми незаконними діями матеріальний збиток на суму 1785,00 гривень.

ОСОБА_6 повторно, 06.07.2019 приблизно о 03:00 годині, перебуваючи поблизу огородженої парканом території Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, вступив у злочинну змову з ОСОБА_5 , направлену на таємне викрадення чужого майна, поєднану з проникненням у сховище, реалізуючи яку, вони, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи за попередньою змовою групою осіб, перелізли через бетонний паркан, тим самим проникли на прилеглу територію агломераційного цеху ПАТ «ПІВДГЗК», звідки умисно, із корисливих мотивів, таємно викрали лом металу та відходів чавунного лиття - вид 505, вартість якого відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи складає 1785,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 з метою подальшого винесення викраденого майна за територію ПАТ «ПІВДГЗК» та обернення його на свою користь, перенесли лом металу та відходів чавунного лиття вид 505, до бетонного паркану, однак не довели свої злочинні дії до кінця та здійснили незакінчений замах на вчинення злочину, тобто не виконали всіх дій, які вважали необхідними для завершення злочину з причин, що не залежали від їх волі, так як були зупинені робітниками охорони ПАТ «ПІВДГЗК» та викриті у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, спричинивши ПАТ «ПІВДГЗК» своїми незаконними діями матеріальний збиток на суму 1785,00 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, зокрема про те, що дійсно 06 липня 2019 року приблизно о 03.00 год. вони домовилися з ОСОБА_6 викрасти з території ПАТ «ПГЗК» металобрухт, для чого проникли через бетонну огорожу агломераційного цеху, де лежав лом металу та відходи чавунного лиття, перенесли цей лом та відходи до паркану, але винести за територію не змогли, оскільки були затримані охороною комбінату. У вчиненому щиро кається, пояснив, що крадіжку вчинив, оскільки потрібні були гроші.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вину визнав у повному обсязі, пояснив, що дійсно вранці 06 липня 2019 року він разом з ОСОБА_5 намагалися викрасти з території агломераційного цеху ПАТ «ПГЗК» металобрухт, але були затримані охороною комбінату вже після того, як перелізли за огорожу та перенесли викрадений лом до бетонного паркану, через що винести викрадене не змогли. У скоєному розкаюється.
Представником потерпілого надано суду письмове клопотання від 08.08.2019 про розгляд кримінального провадження без їх участі, зазначивши при цьому, що не мають жодної претензії до обвинувачених. Просили вирішити питання про повернення речових доказів - брухту металу та відходів чавунного лиття.
Враховуючи те, що обвинувачені в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого кожному з них органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені та захисник, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Підводячи підсумок викладеному, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинувачених у скоєнні наступного злочину:
- ОСОБА_5 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

- ОСОБА_6 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину та особистості обвинуваченого, який характеризується посередньо, вину визнав повністю, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, потерпіла сторона не має до нього жодної претензії матеріального характеру, раніше не був засудженим, а також враховує обставини, які пом`якшують покарання, до яких суд відповідно до ст.66 КК України відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Також суд враховує, що цивільний позов потерпілим не заявлено, а також враховує роль та ступень участі кожного обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину.

Окрім того, суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст.314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється також як середній, у зв`язку з чим орган пробації вважає, що виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. На думку органу пробації, у разі звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, доцільно покладення на нього додаткового обов`язку, передбаченого ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Із врахуванням викладеного суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, однак із звільненням його від відбування покарання в порядку, передбаченому ст.ст.75,76 КК України, оскільки таке покарання буде відповідати тяжкості скоєного ним злочину і сприятиме його виправленню.

Призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст.69 КК України суд вважає недоцільним.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого ним злочину та особистості обвинуваченого, який характеризується задовільно, вину визнав повністю, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, потерпіла сторона не має до нього жодної претензії матеріального характеру, раніше був засудженим, вчинив злочин в період випробувального терміну за попереднім вироком, а також враховує обставини, які пом`якшують покарання, до яких суд відповідно до ст.66 КК України відносить щире каяття.

При цьому обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Також суд враховує, що цивільний позов потерпілим не заявлено.

Крім того, суд враховує роль та ступень участі кожного обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину.

Також при призначенні покарання суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 вчинив злочин під час випробувального терміну за попереднім вироком.

Окрім того, суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст.314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється також як середній, у зв`язку з чим орган пробації вважає, що виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. На думку органу пробації, у разі звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, доцільно покладення на нього додаткового обов`язку, передбаченого ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Із врахуванням викладеного суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки таке покарання буде відповідати тяжкості скоєного ним злочину і сприятиме його виправленню.

Призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст.69 КК України суд вважає недоцільним.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_7 засуджується цим вироком, вчинено ним в період випробувального терміну за попереднім вироком від 06.04.2018, суд вважає необхідним остаточне покарання призначити відповідно до ст.71 КК України, приєднавши до покарання за цим вироком частину невідбутого покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.04.2018.

Питання речових доказів у даному кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину, буде періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання, не буде виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_6 призначити покарання за сукупністю вироків, приєднавши до призначеного покарання за цим вироком частину невідбутого покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.04.2018, остаточно призначивши покарання у виді чотирьох років та одного місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази: Брухт металу та чавунного лиття вагою 0,340 т, який вилучено 06.07.2019 та згідно з розпискою передано на відповідальне зберігання представнику ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (а.с.44, т.2) залишити за належністю - ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат».
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку, звернувшись до суду із відповідною заявою.
Суддя ОСОБА_1