ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7229/19 Номер провадження 11-сс/814/647/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисникаОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
підозрюваногоОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 23 серпня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою щодо ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого начальником відділу Управління державного екологічного нагляду (контролю) у Полтавській області старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу, несудимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, змінено запобіжний захід із застави на тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 30 вересня 2019 року.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він, будучи начальником відділу Управління державного екологічного нагляду (контролю) у Полтавській області - старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу, тобто службовою особою, яка займає відповідальне становище, 30 липня 2019 року близько 14 години за адресою: м. Полтава, вул. Коцюбинського, буд.6, діючи під контролем правоохоронних органів, одержав від представника ТОВ «Тарасівський цегельний завод» ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 97800 гривень для себе за невжиття заходів щодо подальшого блокування підприємницької діяльності товариства та підтримання позовних вимог в суді.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого злочину та неможливості застави запобігти ризикам, встановленим при обранні запобіжного заходу. Також слідчий суддя прийшов до висновку про порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків та про необхідність захисту заявника в кримінальному провадженні від переслідування зі сторони ОСОБА_8 та його родичів.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати рішення слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 .
Зазначає, що звернення застави в дохід держави відбувається за наявності порушення обов`язків підозрюваним, а в клопотанні слідчого відсутні дані про недотримання ОСОБА_8 умов перебування під заставою, жодних попереджень зі сторони органів досудового розслідування не надходило.
Додає, що заставодавцем є адвокат ОСОБА_7 , який також не порушував відповідних обов`язків.
Стверджує, що слідчий суддя оскаржуваним рішенням змінив ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м Києва від 31 липня 2019 року, якою визначені умови перебування під заставою ОСОБА_8 , що суперечить закону. Вказує, що у протоколі допиту свідок ОСОБА_10 не повідомляє, що ОСОБА_11 діяв за дорученням підозрюваного ОСОБА_8 .
При цьому зазначає, що підозрюваний жодних протиправних дій не вчиняв, на вчинення подібних дій інших осіб не уповноважував, умов перебування під заставою не порушував.
Додає, що відсутня інформація про внесення до ЄРДР відомостей щодо дій ОСОБА_11 , зазначених в клопотанні слідчого про зміну запобіжного заходу.
Звертає увагу, що підозрюваний не міг та не може на даний час впливати на позицію Екологічної інспекції у відносинах із ТОВ «ТЦЗ».
Також вказує на неможливість зробити об`єктивний висновок про обґрунтованість підозри.
Наполягає на тому, що мала місце провокація злочину зі сторони заявника, який діяв під контролем правоохоронних органів
Приходить до висновку, що у органів досудового розслідування не було підстав для звернення із клопотанням про зміну запобіжного заходу, а слідчий суддя, не переконавшись безпосередньо у наявності для цього відповідних правових підстав, позбавив свободи особу, яка вже раніше була позбавлена свободи за аналогічних ризиків та звільнена під заставу.
Додає, що клопотання слідчого не містить обґрунтування, яким чином перебування ОСОБА_8 під вартою буде заважати ОСОБА_11 чи іншим особам вчиняти на їх власний розсуд дії, що стосуються інтересів підозрюваного.
У запереченні на апеляційну скаргу захисника прокурор ОСОБА_6 просить залишити її без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, міркування прокурора про законність та обґрунтованість рішення слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що передбачено п.3 ч.1 ст.409 КПК України.
Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.
У відповідності до ст.182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки.
Підозрюваний, який не тримається під вартою, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність визначених законом підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу із застави на тримання під вартою та звернення застави в дохід держави є слушними.
Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 липня 2019 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153680 грн.
При цьому слідчим суддею на підозрюваного покладено такі обов`язки:
прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого;
не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
носити електронний засіб контролю.
01 серпня 2019 року підозрюваний ОСОБА_8 звільнений з-під варти під заставу.
23 серпня 2019 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою в порядку ст.200 КПК України.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на наявність відомостей про те, що громадянин ОСОБА_11 незаконно впливав на свідка ОСОБА_10 , який є представником ТОВ «ТЦЗ».
При цьому слідчий зазначив, що ОСОБА_11 є батьком громадянки ОСОБА_12 , яка спільно проживає, але не перебуває у шлюбі, з підозрюваним ОСОБА_8 .
Таким чином, на думку слідчого, підозрюваний через ОСОБА_11 , який має впливові зв`язки в правоохоронних та інших державних контролюючих органах, шляхом погроз здійснює тиск на працівників ТОВ «ТЦЗ» з метою відмови або зміни показань ОСОБА_9 .
Крім того, слідчий навів обґрунтування наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були предметом розгляду слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва при обранні підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Проте, як встановлено в засіданні апеляційного суду, жодних доказів того, що підозрюваний порушив хоч один із покладених на нього слідчим суддею обов`язків, прокурором не надано і в клопотанні слідчого не зазначено.
Прокурор також підтвердив відсутність доказів того, що ОСОБА_11 під час зустрічі зі свідком ОСОБА_10 діяв за ініціативи підозрюваного.
Більше того, прокурор в засіданні суду апеляційної інстанції повідомив про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за фактом незаконного впливу ОСОБА_11 на свідків в кримінальному провадженні.
Таким чином, за відсутності доказів невиконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у слідчого судді не було визначених законом підстав для задоволення клопотання слідчого та зміни запобіжного заходу із застави на тримання під вартою.
Крім того, з мотивувальної частини оскаржуваного судового рішення вбачається, що слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтава, не маючи на те жодних повноважень, порушуючи загальні засади кримінального провадження, зокрема встановлені ч.3 ст.26 КПК України, яка зобов`язує слідчого суддю у кримінальному провадженні вирішувати лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, дійшов до висновку про помилкове покладення на ОСОБА_8 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва обов`язку утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.
Водночас слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтава, на власний розсуд, спочатку визначив новий обов`язок підозрюваному утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні, а після цього констатував факт порушення ОСОБА_8 цього обов`язку опосередковано за допомогою близьких родичів.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що слідчим суддею доказів на підтвердження таких висновків не наведено, а ОСОБА_10 став свідком у кримінальному провадженні вже після згаданого спілкування з ОСОБА_11 .
Також слідчий суддя, мотивуючи рішення про звернення застави в дохід держави, послався на приписи ст.53 Закону України «Про запобігання корупції», якою передбачено державний захист осіб, які надають допомогу в запобіганні і протидії корупції, та зазначив про порушення підозрюваним як норм КПК України, так і Закону України «Про запобігання корупції».
Проте, формулюючи такі висновки, слідчий суддя не дотримався загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.132 КПК України, адже клопотання слідчого взагалі не містить вказівки про порушення підозрюваним норм Закону України «Про запобігання корупції» і під час розгляду цього питання слідчим суддею докази таких обставин прокурором не подавалися.
Більше того, клопотання слідчого взагалі не містить згадки про наявність даних щодо впливу на свідка ОСОБА_9 , який передавав грошові кошти підозрюваному.
Наведене свідчить, що слідчий суддя не врахував, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК України покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.
Наведені порушення кримінального процесуального закону колегія суддів визнає істотними та такими, що тягнуть за собою скасування судового рішення.
Також колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя під час розгляду клопотання залишив поза увагою таке.
Згідно з приписами п.8 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та ст.9 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами адвоката та його професійними правами і обов`язками перед клієнтом, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання адвокатом його професійних обов`язків, а також на вчинення чи не вчинення ним дій під час здійснення адвокатської діяльності.
Відповідно до матеріалів провадження заставодавцем є адвокат ОСОБА_7 , який захищає підозрюваного ОСОБА_8 , а застава оскаржуваним рішенням слідчого судді звернута в дохід держави.
Тобто, наявні ознаки конфлікту інтересів.
Адвокат без письмового погодження з клієнтом, щодо якого виник конфлікт інтересів, не може представляти, захищати клієнта чи надавати йому професійну правничу (правову) допомогу, якщо інтереси клієнта суперечать власним інтересам адвоката.
За відсутності письмового погодження клієнта, в разі виникнення конфлікту інтересів в процесі реалізації адвокатом договору, такий договір має бути розірваний з дотриманням умов, визначених цими Правилами.
Всупереч наведеним вимогам Правил адвокатської етики, слідчий суддя взагалі не з`ясовував наявність погодження підозрюваного представляти його інтереси адвокатом ОСОБА_7 , який вніс заставу, звернуту рішенням слідчого судді в дохід держави.
Таку письмову згоду було отримано від підозрюваного лише в засіданні апеляційного суду.
Враховуючи, що ні слідчий, який звернувся з клопотанням, ні прокурор в судовому засіданні не довели існування обставин, які б були підставою для зміни підозрюваному запобіжного заходу із застави на тримання під вартою та для звернення застави в дохід держави, колегія суддів вважає за необхідне постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні згаданого клопотання слідчого.
Отже, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню.
При цьому колегія суддів враховує, що обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, перевірені слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва при обранні запобіжного заходу і ніким із учасників провадження під сумнів не ставилися.
Твердження захисника про наявність ознак провокації не впливають в даному випадку на обґрунтованість підозри, а повинні оцінюватись судом при розгляді кримінального провадження по суті. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Керуючись статтями 404, 405, 407 та 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 23 серпня 2019 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_13 в кримінальному провадженні №0000057 про зміну підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою та звернення застави в дохід держави.
Звільнити ОСОБА_8 з-під варти в залі суду негайно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4