Категорія:ч.2 ст.286 КК Україні. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0005986, за апеляційними скаргами прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 квітня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Вказаним вироком суду ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Буратин Луцького району Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з незакінченою вищою освітою, неодружений, працюючий помічником ректора у Волинському інституті післядипломної педагогічної освіти, раніше не судимий,
засуджений за ч.2 ст. 286 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вироком вирішено долю речових доказів, цивільних позовів та судових витрат.
Згідно з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_9 , 30 грудня 2017 року, близько 22 години 40 хвилин, в темну пору доби, керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекті Соборності в м. Луцьку зі сторони вул. Гордіюк, проявив безпечність та неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, при зміні напрямку руху та виконанні маневру повороту ліворуч з проспекту Соборності на проспект Молоді не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху порушивши п.п. 2.3 (б), 2.3 (д), 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, передчасно виїхав на смугу зустрічного руху, не надав переваги в русі автомобілю марки «Фольксваген Гольф», номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_12 , який рухався в зустрічному напрямку по проспекті Соборності, внаслідок чого відбулося зіткнення вищевказаних транспортних засобів, та як наслідок автомобілі отримали механічні пошкодження, а пасажир автомобіля марки «Фольксваген Гольф», ОСОБА_7 , отримав тяжкі тілесні ушкодження.
В поданій апеляційній прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду в частині призначеного покарання ОСОБА_9 незаконним. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано наслідків вчинення злочину, не відшкодування завданих збитків потерпілому, його позиції щодо призначення обвинуваченому суворого покарання. Також зазначає, що обвинуваченому безпідставно не призначено додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки обвинуваченим було порушено чотири пункти правил дорожнього руху. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду в частині призначеного покарання надто суворим. Посилається на те, що ОСОБА_9 є особою молодого віку, вину у вчиненому визнає повністю, щиро розкаюється, активно сприяв у розкритті злочину, повністю відшкодував завдану матеріальну шкоду, а також часткового заподіяну потерпілому моральну шкоду, раніше до будь якої відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на час розгляду справи влаштувався на роботу. Також зазначає, що після постановлення вироку ОСОБА_9 відшкодував потерпілому моральну шкоду в сумі 30 тисяч гривень. Просить вирок суду змінити, звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, основні доводи апеляційних скарг, думку прокурора та потерпілого ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу прокурора, при цьому заперечили проти апеляційної скарги захисника, обвинуваченого та його захисника, які свою апеляційну скаргу підтримали, а апеляційну скаргу прокурора заперечили, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 слід задовольнити з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме в порушенні Правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керувала транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, підтверджується зібраними у справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, які в апеляційних скаргах не оспорюється, а тому в порядку ст. 404 КПК України в цій частині висновки суду в апеляційному порядку не перевіряються.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_9 злочину та його особі, а також в частині безпідставного незастосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами є необґрунтованими.
Не призначаючи додаткове покарання, суд належним чином врахував обставини, що пом`якшують покарання та обставини справи в цілому, дійшов обґрунтованого висновку не застосовувати до ОСОБА_9 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Так, із диспозиції ч. 2 ст. 286 КК України вбачається, що додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами не є обов`язковим, цей вид покарання застосовується з урахуванням обставин кримінального правопорушення, його наслідків, та інших обставин яки можуть свідчити, що вказаний вид покарання буде сприяти попередженню скоєння нових злочинів.
Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора в цій частині, а рішення суду про незастосування додаткового покарання до ОСОБА_9 , у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами є обґрунтованими.
Згідно приписів ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими, так й іншими особами.
Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вирішуючи питання про вид і розмір покарання в кожному конкретному випадку, суд повинен визначати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, виходячи із сукупності всіх обставин вчинення злочину (форми вини, мотивів, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, ступеня участі кожного із співучасників у вчиненні злочину та ін.).
Вказаних вимог закону при призначенні ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції дотримався не в повній мірі.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в частині застосування щодо обвинуваченого інституту звільнення від відбування покарання з випробування є слушними і заслуговують на увагу.
Приписами ст.75 КК України передбачено, що якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як вбачається із матеріалів провадження ОСОБА_9 вчинив необережний тяжкий злочин.

Так, згідно з оскаржуваного рішення, при призначенні ОСОБА_9 покарання місцевим судом не в повній мірі враховано дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, це зокрема активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої шкоди, те, що раніше ОСОБА_9 до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і обставини справи, які давали підстави для застосування ст.75 КК України.

Також по справі встановлено, що ОСОБА_9 свою винуватість визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце проживання та роботи, за якими характеризується позитивно, є особою молодого віку.

Крім того, береться до уваги колегією суддів і та обставина, що станом на час апеляційного розгляду кримінального провадження обвинувачений в повному об`ємі відшкодував завдану ним потерпілому шкоду, що підтверджується відповідними розписками потерпілого.

Отже, місцевий суд при призначенні покарання ОСОБА_9 допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни судового рішення.
За таких обставин, враховуючи наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , відсутність обставин, які обтяжують покарання, щире каяття, відшкодування завданої шкоди потерпілому ОСОБА_7 , вищенаведені дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, який хоча і відноситься до категорії тяжких злочинів, проте вчинений з необережності, апеляційний суд вважає, що виправлення ОСОБА_9 можливо без ізоляції від суспільства, із звільненням його від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На думку суду апеляційної інстанції, таке покарання буде справедливим, відповідатиме вимогам закону, принципам законності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів, а покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України дозволить здійснювати контроль з боку уповноваженого органу з питань пробації за поведінкою обвинуваченого.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, в обґрунтування призначення судом обвинуваченому надто м`якого покарання, фактично посилається лише на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, при цьому не зазначає, які саме дані про особу ОСОБА_9 не були враховані при призначенні покарання.

З огляду на викладене вище, вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання обвинуваченому підлягає зміні

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 квітня 2019 року щодо ОСОБА_13 змінити.
Залишити призначене судом ОСОБА_14 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_15 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
В решті вирок залишити без змін.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: