1 із 4 Справа №303/4095/19
Провадження 1-кп/303/523/19
Номер рядка статистичного звіту-90
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2019 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0000959 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Довге Іршвського району, Закарпатської області та мешканця АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє:
25 листопада 2016 року Виноградівсьим районним судом Закарпатської області за частиною 2 статті 185 КК України до 1 року позбавлення волі, громадянина України,
обвинуваченого за частиною 2 статті 185 КК України,-
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
29 квітня 2019 року, близько 16 години 30 хвилин у ОСОБА_3 , який знаходився на пероні автостанції по вулиці Академіка Павлова,14/16 в місті Мукачеві, де здійснювалася посадка пасажирів на автобус сполученням «Мукачево-Кошіце», виник умисел на таємне заволодіння чужим майном - жіночою сумочкою, яку перед цим потерпіла ОСОБА_5 залишила на передньому сидінні автобуса.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, через відчинені передні двері, увійшов до салону автобуса, де непомітно для оточуючих осіб, які в той час знаходилися в салоні та для самої потерпілої ОСОБА_5 , яка в той час вийшла до вбиральні, о 16 годині 50 хвилин таємно викрав належну останній жіночу сумочку, (яка не становить для потерпілої матеріальної цінності) в середині якої знаходилися грошові кошти в сумі 4000 гривень та 200 Євро, вартість яких згідно з курсом НБУ станом на 29 квітня 2019 року становить 5921 гривні 72 копійки.
Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 9921 гривні 72 копійки.
Вказані вище дії ОСОБА_3 , органом досудового розслідування, кваліфіковані за частиною 2 статті 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення злочину, відповідають дійсності. Підтвердив, що

2 із 4
саме він викрав з салону автобуса жіночу сумочку в якій зберігалися гроші. Після чого, гроші забрав, а сумку викинув неподалік автовокзалу. Зазначив, що додатково нічого не може повідомити. Ствердив, що повністю відшкодує шкоду потерпілій, що просив врахувати при призначенні покарання. Також, просив врахувати при призначенні покарання, що він дійсно раніше неодноразово вчиняв злочини, однак, такі обставини складися внаслідок його важкої долі.
Обвинувачений, заявлений потерпілою цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди визнав повністю і просив задоволити, щодо задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди просив відмовити.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 29 квітня 2019 року, близько 16 години 30 хвилин знаходилася на своєму робочому місці - на пероні автостанції по вулиці Академіка Павлова,14/16 в місті Мукачеві, де здійснювалася посадка пасажирів на автобус сполученням «Мукачево-Кошіце». Ствердила, що бачила обвинуваченого який тривалий час знаходився біля автобуса. Згодом він викрав її сумочку в якій знаходилися грошові кошти в грошові кошти в сумі 4000 гривень та 200 Євро. Оскільки, жіночу сумочку їй повернуто і вона не становила для неї ніякої матеріальної цінності, вона повідомила правоохоронні органи тільки про викрадення у неї грошових коштів. Цивільний позов просила задоволити в повному обсязі.
Слід зазначити, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Також, його вина доведена зібраними у справі доказами.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29 квітня 2019 року потерпіла ОСОБА_5 повідомила про вчинене стосовно неї кримінальне правопорушення.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 29 квітня 2019 року, оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення - автостанція по вулиці Академіка Павлова,14/16, в місті Мукачеві та місце виявлення викрадених речей.
У ході огляду місця події, відповідно до протоколу від 29 квітня 2019 року, неподалік автостанції по вулиці Академіка Павлова,14/16, в місті Мукачеві виявлено викрадені у потерпілої речі, а саме сумочку жіночу, в якій не виявлено належної потерпілій суми.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10 травня 2019 року потерпіла, за участі понятих, впізнала обвинуваченого ОСОБА_3 , як особу, яка 29 квітня 2019 року, близько 16 години 30 хвилин знаходилася біля автобуса на пероні автостанції по вулиці Академіка Павлова,14/16, і в подальшому таємно викрала її речі.
Вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 суд приходить до наступного.
Відповідно до частини 1 статтею 32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.
Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 04 квітня 2010 року за №7 за змістом статті 32 КК України повторністю злочинів визнається неодночасне вчинення однією і тією ж особою двох або більше злочинів, якщо вони: 1) передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України; 2) передбачені різними статтями Особливої частини КК України і в статті, за якою кваліфікується наступний злочин, вчинення попереднього злочину зазначено як кваліфікуюча ознака.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше неодноразово вчиняв злочини, в тому числі вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України.
Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого - частиною 2 статті 185 КК України , а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

3 із 4
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст.ст. 65-67 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно статті 67 КК України, судом не встановлені.
Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Пунктом 3 зазначеної вище Постанови визначено, що ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те, що він скоїв злочин, передбачений частиною 2 статті 185 КК України, який в силу статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_3 на обліку у Центрі зайнятостя не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Згідно висновку досудової доповіді Мукачівського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є високою, ризик небезпеки для суспільства середній.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції статті.
Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином в сумі 9921 гривню 72 копійки слід задоволити, оскільки сторони не оспорюють розмір завданої шкоди та обставини їх спричинення.
Вирішуючи питання про розмір морального відшкодування, яке підлягає частковому стягненню з обвинуваченого, суд виходить із законодавчих приписів статті 129 КПК України, статей 23,1166,1167 ЦК України, визнання обвинуваченим позовних вимог, їх документального підтвердження, обсягу і глибини моральних страждань, яких зазнала потерпіла.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду Украхни від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Таким чином, відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
У зв`язку з характером і глибиною душевних, емоційних, моральних страждань, які

4 із 4
переносить потерпіла внаслідок скоєння обвинуваченим відносно неї кримінального правопорушення, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до статті 128 КПК України на користь потерпілої підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 5000,00 гривень, враховуючи в сукупності негативні наслідки, які настали для неї.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 1(одного) року позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 9921 (дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять одну) гривню 72 копійки та заподіяну ним моральну шкоду на суму 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Запобіжний захід стсоовно ОСОБА_3 не застосовувався.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1