Дата документу 25.09.2019 Справа № 554/5662/19
УХВАЛА
Іменем України

25 вересня 2019 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання процесуального керівника прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000180 від 14.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 364 КК України, про накладення арешту,-

в с т а н о в и в :

Процесуальний прокурор ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про арешт майна, яке було виявлено та вилучено під час проведення обшуку приміщень квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: довіреність за підписом директора ТОВ «Велес метал» на ім`я ОСОБА_4 на 1 аркуші; заяву за підписом ОСОБА_4 щодо ТОВ «Моргал» на 1 аркуші; заява щодо застосування спрощеної системи оподаткування на 1 аркуші, а також на майно, яке було виявлено та вилучено під час проведення обшуку офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: копію запиту про отримання витягу з реєстру платників єдиного податку на 1 аркуші; копію довіреності від ОСОБА_5 на 1 аркуші; виписку з ЄДРЮС та ФОП ТОВ «Україна СВ» на 1 аркуші; копію Наказу 7к на 1 аркуші; рішення № 7 ТОВ «УкраїнаСВ» на 2 аркушах; рахунок-фактуру «Укрпошти» на 1 аркуші. Зберігання зазначеного майна здійснювати у ТУ ДБР, розташованому у м. Полтаві.

В судове засідання прокурор та власник майна не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про розгляд клопотання, про причини неявки суд не повідомили. Від власника майна ОСОБА_6 надійшли письмові заперечення, в яких вона просила у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, власника майна. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи положення ч.1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя проводить судовий розгляд даного клопотання у відсутність нез`явившихся учасників процесу.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до такого висновку.

Встановлено, що прокуратурою Харківської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000180 від 14.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за фактом зловживання службовим становищем співробітниками правоохоронного органу Харківської області.

В ході досудового розслідування встановлено, що старший оперуповноважений в ОВС першого відділу УВБ територіальних органів ДФС у Харківській області ОСОБА_7 за попередньою змовою з посадовими особами підприємств, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , зловживаючи владою та використовуючи службове становище з метою отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, організували злочинну схему, пов`язану з наданням незаконних послуг з виведення оборотних коштів підприємств реального сектору економіки з декларуємого обігу, незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість, а також з метою приховування факту та фактичних обсягів операцій діяльності підприємств та прикриття вказаної протиправної діяльності створили «конвертанційний центр», до складу якого увійшли низка фіктивних суб`єктів підприємницької діяльності, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі.

Проведеними заходами у тому числі негласними слідчими (розшуковими) діями, встановлено, що ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з ОСОБА_4 , який у свою чергу придбав ТОВ «Компанія Україна СВ» (код ) та ПП «БК Вектор» (код ), а також створив ряд інших фіктивних підприємств.
У подальшому ТОВ «Україна-СВ» здійснило фіктивну закупівлю будівельних матеріалів у ТОВ «Центр Оптової Комплектації» () та ТОВ «Новаторбуд» () та незаконно сформувало податковий кредит на суму понад 300 тисяч гривень. Після чого, ТОВ «Україна СВ» з метою конвертації грошових коштів у готівку, провела операцію з ТОВ «Олдіс-Групп» (), яка в свою чергу надала фіктивні послуги ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (). Разом цим, проведеними заходами встановлено, що вищевказані особи мають намір на незаконне формування податкового кредиту за зазначеною схемою на суму понад 2 млн. гривень, що спричинить велику матеріальну шкоду державі.

17.07.2019 на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 02.07.2019 (провадження №1-кс/554/9838/2019; справа №554/5662/19) слідчим у кримінальному провадженні проведено обшук у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведеного обшуку виявлено та вилучено: довіреність за підписом директора ТОВ «Велес метал» на ім`я ОСОБА_4 на 1 аркуші; заяву за підписом ОСОБА_4 щодо ТОВ «Моргал» на 1 аркуші; заяву щодо застосування спрощеної системи оподаткування на 1 аркуші.

Крім того, 17.07.2019 на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.06.2019 (провадження №1-кс/554/9836/2019; справа №554/5662/19) слідчим у кримінальному провадженні проведено обшук офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює свою діяльність ОСОБА_4 . В ході вказаного обшуку виявлено та вилучено: копію запиту про отримання витягу з реєстру платників єдиного податку на 1 аркуші; копію довіреності від ОСОБА_5 на 1 аркуші; виписку з ЄДРЮС та ФОП ТОВ «Україна СВ» на 1 аркуші; копію наказу 7к на 1 аркуші; рішення № 7 ТОВ «УкраїнаСВ» на 2 аркушах; рахунок-фактура «Укрпошти» на 1 аркуші.

Постановою слідчого від 17.07.2019 року вилучені документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з цим, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок чого, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Проте, всупереч ч. 5 ст. 110 КПК України у постанові слідчого від 17.07.2017 року про визнання вказаних документів речовими доказами відсутні мотиви та обґрунтування, чому вказані документи віднесені до речових доказів, що позбавляє слідчого суддю здійснити судовий контроль щодо відповідності вказаних документів критеріям речових доказів.

Також слідчому судді не надано доказів на підтвердження вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що прокурор, який подав клопотання про арешт на документи, що були вилучені 17.07.2019 року під час обшуку приміщень квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , не довів необхідність такого арешту, а також ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КК України, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у арешті вказаного майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 100, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня оголошення до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1