Ухвала

Іменем України
07 червня 2019 р.

м. Київ
справа №317/3238/18

провадження № 51-2828ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 29 листопада 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 березня 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджена порушує питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4,5 ч.2 вказаної статті.
Згідно з п.4 ч.2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга повинна містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необгрунтованість судового рішення.
За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України,суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Проте, наведених положень кримінального процесуального закону засудженою не дотримано, оскільки в скарзі не зазначено у чому полягає незаконність оскаржуваних судових рішень, відсутнє обґрунтування необхідності їх зміни чи скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 412 414 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Так, ОСОБА_4 , в касаційній скарзі покликається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженої.
Статтею 414 КПК України передбачено, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Зі змісту касаційної скарги засудженоїне вбачається, у чому саме полягає явна несправедливість призначеного їйпокарання.
Водночас, у касаційній скарзі засуджена, оскаржуючи судові рішення, покликається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
При цьому, ОСОБА_4 не вказує конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляційної скарги на вирок, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК України, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на ті доводи, що наведені в ній.
Крім того, касаційна скарга засудженої містить три протилежні вимоги: 1) про скасування вироку суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції; 2) про зміну кваліфікації її дій з ч.1 ст.115 КК України на ст.116 КК України; 3) про застосування ст.69 КК України та призначення покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України, залишити касаційну скаргу засудженої без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд,
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 29 листопада 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 березня 2019 року, залишити без руху та надати їй строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу, буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3