Справа № 199/5325/19
ВИРОК
іменем України

30 липня 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0001044 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2019, відносно обвинуваченої:

ОСОБА_3 , яка народилася у ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянки України, українки, зареєстрованої і проживаючої у квартирі АДРЕСА_1 , із середньою освітою, офіційно працевлаштованої продавцем у фізичної особи підприємця « ОСОБА_4 », маючої на утриманні малолітніх сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_7
обвинувачена ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 18.06.2019 року, приблизно о 17 годині 10 хвилин, перебувала на касовій зоні магазину «Продукти-170», який належить ТОВ «АТБ-Маркет», розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Терещенківська, 25-а, у черзі за малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою здійснити покупку продуктів харчування.

У подальшому малолітній ОСОБА_8 розплатившись за придбані товари, вийшов із вищезазначеного магазину, залишивши власний мобільний телефон марки «Samsung J 5», чорного кольору на касовій зоні.

У цей час, ОСОБА_3 побачивши, що мобільний телефон марки «Samsung J 5» залишений без нагляду та малолітній ОСОБА_8 вийшов з магазину, визначила вищевказаний мобільний телефон, як предмет свого злочинного посягання та в неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Далі, 18.06.2019, приблизно о 17 годині 14 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у зазначеному вище магазині, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяла з касової зони мобільний телефон «Samsung J 5», чорного кольору, який належить малолітньому ОСОБА_8 та поклала його до власної сумки білого кольору.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 розрахувалась у зазначеному магазині та залишила місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 заподіяла потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , матеріальну шкоду, в сумі 3 799 грн. 05 коп.

Умисні дії, ОСОБА_3 , що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченої ОСОБА_3 у суді.
Як пояснила ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, вона визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачена, підтвердила обставини про час і місце вчиненого нею кримінального правопорушення. ОСОБА_3 пояснила, що вона дійсно, 18.06.2019 року, приблизно о 17 годині 10 хвилин, перебувала у магазині «Продукти-170», стояла у черзі за ОСОБА_8 , бачила як хлопчик, розплатившись за придбані товари, вийшов із магазину і залишив мобільний телефон марки «Samsung J 5», чорного кольору на касовій зоні. Вона бачила, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з касової зони мобільний телефон «Samsung J 5», чорного кольору, який належить ОСОБА_8 та поклала його до власної сумки білого кольору. Телефоном розпорядилася на власний розсуд.

ОСОБА_3 просила суд суворо не карати, врахувати щиросерде каяття.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 підтверджується, окрім визнання нею своєї вини, письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Так, 18.06.2019 до правоохоронних органів із заявою про вчинене кримінальне правопорушення звернулася законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_9 , яка повідомила про вчинення крадіжки, а саме мобільного телефону «Samsung J 5», до заяви долучила документи щодо технічної документації до телефону «Samsung J 5», чорного кольору.

Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.06.2019, свідок ОСОБА_10 , у присутності понятих, впізнала на фото під №4, на якому зображена ОСОБА_3 , як особу, що 18.06.2019 близько 17.14 взяла не належний їй мобільний телефон з каси, що розташована у магазині ТОВ «АТБ-Маркет» у місті Дніпро, вул. Терещенківська, 25-а .
За результатами Висновку Експерта №2995-19 від 26.06.2019, станом на 18.06.2019 ринкова вартість викраденого майна, а саме мобільного телефону марки «Samsung J 5», чорного кольору, складала 3 799.05 гривень.

Відповідно до постанови слідчого від 19.06.2019, компакт-диск CD-R сірого кольору, із відеозаписом подій що мали місце 18.06.2019 з камер відеоспостереження із магазину ТОВ «АТБ-Маркет», розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Терещенківська, 25-а, - визнано речовим доказом та долучено до матеріалів справи.

Під час перегляду 27.06.2019 відеозапису із камер спостереження за 18.06.2019, що були добровільно надані ОСОБА_10 представником ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Терещенківська, 25-а, - встановлено наступне. Так, 18.06.2019 у приміщенні ТОВ «АТБ-Маркет», біля касової зони стоїть у черзі особа жіночої статі , одягнена в білі шорти та помаранчеву футболку. Вказана особа, стоїть в черзі за малолітніми особами, один з яких виклав мобільний телефон з рюкзака, поклавши його на касову зону. Розплатившись за товар малолітні хлопці залишають межі магазину, мобільний телефон залишається на касі. Після чого особа жіночої статі помічає залишений хлопцем мобільний телефон та кладе його до своєї сумки. Далі вказана особа направляється в бік виходу та покидає межі магазину.

Після перегляду відео запису, ОСОБА_3 пояснила, що на даному відео у магазині ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Терещенківська, 25-а,зображена вона у момент вчинення 18.06.2019 крадіжки мобільного телефону марки «Samsung J 5», чорного кольору.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаної в суді обвинуваченої у суду немає, оскільки ОСОБА_3 суду пояснила, що вона добре розуміла протиправність своїх дій, як і добре розуміла їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 і її умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, та каяття обвинуваченої до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки вона визнала свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій згідно ст. 67 КК України, суд відносить вчинення злочину щодо малолітньої дитини.

5.Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до середньої тяжкості злочинів, дані про особу обвинуваченої, яка свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала, офіційно працевлаштована, на її утриманні перебуває двоє малолітніх дітей та безробітний чоловік, не перебуває на обліку і лікарів нарколога і психіатра, за місцем проживання скарг не надходило, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді громадських робіт, потерпіла у своїй заяві, наданій суду, при призначенні покарання покладалася на розсуд суду, обвинуваченої, яка просила призначити покарання у виді штрафу, оскільки покарання у виді громадських робіт унеможливить належним чином працювати та утримувати свою родину, також суд враховує наявність обставин що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченій, дані про її особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу в максимальному розмірі в межах санкції ч.1 ст. 185 України.

Призначення ж покарання у виді громадських робіт, буде надто суворим, враховуючи особу обвинуваченої, яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, вчинила злочин середньої тяжкості, офіційно працевлаштована, має на утриманні двох малолітніх дітей та безробітного чоловіка, щиро розкаялася у вчиненому. При цьому суд враховує позицію законного представника малолітнього потерпілого, яка при призначенні покарання покладалася на розсуд суду та не наполягала на суворому покаранні.

Крім вказаного, призначення покарання у виді громадських робіт призведе до того що обвинувачена фізично буде позбавлена можливості належним чином працювати за своїм основнимм місцем роботи, і я к наслідок належним чином утримувати свою сім`ю.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до п.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700.00 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речові докази:

- мобільний телефон «Samsung J 5», чорного кольору - залишити за належністю законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_9

- компакт-диск CD-R сірого кольору, із відеозаписом подій що мали місце 18.06.2019 з камер відеоспостереження із магазину ТОВ «АТБ-Маркет», розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Терещенківська, 25-а, - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи (, висновок експерта №2995-19 від 26.06.2019) в сумі 314.00 гривень.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_11 -Почтовик

30.07.2019