Справа № 444/826/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/350/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №444/826/16-к про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України, з участю
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8
за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13 червня 2018 року,

встановила:
цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначено покарання у виді громадських робіт на строк сто вісімдесят годин.
Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 25 січня 2016 року, о 19 год. 50 хв. у приміщенні коридору житловому будинку ОСОБА_10 , який розташований по АДРЕСА_1 , під час бійки, яка виникла між ним та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_11 з одного боку і ОСОБА_10 з другого боку, умисно наніс ОСОБА_10 удари руками та ногами у різні частини тіла, спричинивши струс головного мозку, синець на повіках лівого ока та два синці на зовнішній поверхні лівого стегна, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, тобто заподіяв потерпілому умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, чим вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.
На даний вирок прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього належного йому майна. Зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 25.01.2016 року по 22.03.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речовий доказ ноутбук марки «Apple» без батареї передати ОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення: судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів №1701 від 13.04.2016 року в розмірі 528,6 гривень, судово-трасологічної експертизи №885 від 21.03.2016 року у розмірі 3963,6 гривень, судово-дактилоскопічної експертизи №886 від 21.03.2016 року в розмірі 3082,8 гривень.

Вважає вирок незаконним та необґрунтованим з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

При ухваленні вироку суд не врахував окремих доказів, зокрема: показань свідка ОСОБА_12 , який бачив ОСОБА_6 з невідомою йому особою, які прямували до будинку потерпілого, показання свідка ОСОБА_13 , що її чоловік ОСОБА_14 та обвинувачений були друзями, показання свідка ОСОБА_15 , що бачив як обвинувачений та ОСОБА_14 завдали тілесних ушкоджень його батьку ОСОБА_10 , а обвинувачений взяв ще і його ноутбук, заяви про вчинення злочину, висновок експерта №31/2016 від 26.01.2016 року, висновок експерт а №184 від 26.10.2016 року, протоколу проведення слідчого експерименту від 27.01.2016 року, згідно з яким обвинувачений та особа на ім`я ОСОБА_11 завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_15 від 27.01.2016 року, який підтримав свої показання, надані у судовому засіданні, протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_15 від 25.03.2016 року, який зазначив, що міг бачити осіб, які наносили тілесні ушкодження його батьку, та ідентифікувати їх, через матове скло дверей.

Суд також не усунув суперечностей між протоколом слідчого експерименту із підозрюваним від 18.04.2016 року, а також його показаннями, даними у суді першої інстанції.

Зазначає, що з огляду на вказані беззаперечні докази вини обвинуваченого суд безпідставно здійснив перекваліфікацію його діяння з ч. 3 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України.

Також, суд не врахував при призначенні покарання обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, а саме вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та думку його захисника ОСОБА_8 , які заперечили доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.411 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Згідно п.5 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

На думку колегії суддів цих вимог Закону суд першої інстанції не дотримався, тому вирок підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.3. ст.56 КПК України під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду та брати участь у судовому провадженні.
Так постановляючи по справі вирок, суд в порушення вимог ст.370 КПК України, розглянув справу без участі потерпілого ОСОБА_10 , який належним чином не був повідомлений про дату та час розгляду справи.
Як вбачається із матеріалів справи місцевим судом, всупереч наведеним вимогам ст. 56 КПК України, не було забезпечено реалізацію потерпілим ОСОБА_10 його прав і законних інтересів, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, тощо. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, на потерпілого.
Відповідно до положення п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальне провадження, зокрема, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України «умисне легке тілесне ушкодження», є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення і може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого.
Згідно вимог ч. 6 ст. 340 КПК України повторне неприбуття в судове засідання потерпілого, який був викликаний у встановленому цим Кодексом порядку, без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття після настання обставин, передбачених у частинах 2 і 3 цієї статті, прирівнюється до його відмови від обвинувачення і має наслідком закриття кримінального провадження за відповідним обвинуваченням.
Відтак, виходячи із змісту ст.477 КПК України, участь потерпілого для підтримання приватного обвинувачення у справі, порушеній на підставі його заяви, є обов`язковою.
З огляду на те, що судом під час судового розгляду кримінального провадження перекваліфіковано дії ОСОБА_6 з ч.3 ст.187 КК України на ч.2 ст.125 КК України, тобто ставиться у провину вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України; при розгляді даної категорії справ КПК України передбачено необхідність підтримання приватного обвинувачення саме потерпілим, потерпілий ОСОБА_10 належним чином не був повідомлений про дату та час розгляду справи, порушеної за його заявою; неприбуття потерпілого в судове засідання прирівнюється до його відмови від обвинувачення; відтак колегія суддів вважає, що судом при розгляді справи допущено істотне порушення вимог КПК України, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.
Разом з цим, судом в порушення вимог КПК України не встановлено перебіг подій з огляду на відносини, які склались між потерпілим та обвинуваченим до вчинення кримінального правопорушення, зокрема цивільно-правові з приводу наявності боргу ОСОБА_10 перед ОСОБА_6 , чим допущено неповноту судового розгляду.
З врахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що при розгляді цього кримінального провадження в суді першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноту судового розгляду, в частині законності та обґрунтованості судового рішення, а тому постановлений стосовно ОСОБА_6 вирок суду слід скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у Самбірському міськрайонному суді Львівської області, частково задоволивши апеляційну скаргу прокурора.

Крім цього, як вбачається з апеляційної скарги прокурора, останній покликається на те, що судом не дано оцінки показанням свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , висновкам експертів, протоколам проведення слідчих експериментів тощо, що вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, судом докази розглядалися не в їх сукупності, а відокремлено та вибірково, також судом не виокремлено обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченому та призначено покарання, яке є неспівмірним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі.

З даного приводу слід зазначити, що при новому розгляді справи судом першої інстанції слід перевірити зазначені мотиви апеляційної скарги прокурора.

Новий судовий розгляд провести у відповідності до вимог законодавства, повно та всебічно дослідити представлені сторонами докази, дати їм оцінку щодо належності та допустимості, перевіривши доводи апеляційної скарги в цій частині.

За наслідками розгляду справи необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задоволити частково.

Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13 червня 2018 року стосовно ОСОБА_6 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст.187 КК України в Самбірському міськрайонному суді Львівської області зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4