Ухвала
іменем України
23 вересня2019 року

м. Київ
справа № 360/2340/17

провадження № 51-4730 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 24 квітня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 18 червня 2019 року,

встановив:

Вироком Бородянського районного суду Київської області від 24 квітня 2019 рокуОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Відповідно до статті 75 КК ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 та пунктом 2 частини 2 статті 76 цього Кодексу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 червня 2019 року вирок Бородянського районного суду Київської області від 24 квітня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишено без зміни.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з вказаними судовими рішеннями щодо засудженого. Посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.
У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Так, захисник у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати, в тому числі, ухвалу Київського апеляційного суду від 14 червня 2019 року щодо засудженого, однак із матеріалів провадження за скаргою вбачається, що ухвалу Київського апеляційного суду щодо ОСОБА_4 постановлено 18 червня 2019 року, чим допущено суперечності у касаційній скарзі.

Вказане позбавляє суд касаційної інстанції визначитись з предметом оскарження за касаційною скаргою та прийняти остаточне рішення за наслідками її розгляду.

Крім того, як видно зі змісту касаційної скарги захисник фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Отже, у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на її думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Також, захисник, убачаючи можливість закриття кримінального провадження, у тому числі, з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, не звернула уваги на те, що касаційний суд має право скасувати обвинувальний вирок із закриттям кримінального провадження за умови, що обставини в ньому досліджені всебічно, повно й об`єктивно.

Не містить касаційна скарга захисника і її застережень щодо участі у касаційному розгляді.

Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення її касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргузахисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 24 квітня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 18 червня 2019 року залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нею ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3