Справа № 203/883/19
У Х В А Л А
іменем України

03 жовтня 2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретареві - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_5
представника потерпілого - ОСОБА_6
потерпілого - ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002688 який надійшов з Дніпровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області, суд -

В С Т А Н О В И В:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з Дніпровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002688.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, не вбачаючи підстав для прийняття іншого рішення.

Потерпілий ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_6 не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, та заявили клопотання про забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, шляхом накладення арешту на майно обвинуваченого, а саме: будинку АДРЕСА_1 , транспортний засіб Mercedes-Benz , модель 108 CDI, н.з. НОМЕР_1 .

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, щодо клопотання заявленого потерпілим та його захисником заперечували у його задоволенні, вважаючи що вартість майна повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.
Дослідивши обвинувальний акт, клопотання про арешт майна, заслухавши пояснення сторін, суддя дійшов до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Згідно ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно ч.3 ст. 171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Оскільки, сума позову та сума майна, яке зазначено у клопотанні на думку суду є не співмірною, дане клопотання не підлягає задоволенню.
Також. підстав для прийняття рішень передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України в ході підготовчої частини судового засідання судом не встановлено. Обвинувальний акт відповідає нормам діючого КПК України.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170-, 171, 176-178, 181, 314-316 КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання потерпілого ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_6 відмовити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002688, призначити до відкритого судового розгляду на 16.10.2019 о 11 годині 00 хвилин в приміщенні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово у діючому складі.

В судове засідання викликати учасників судового провадження: прокурора, обвинуваченого, свідків, згідно обвинуваченого акту.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження не пізніше ніж за п`ять днів до початку судового розгляду.

На ухвалу, в частині відмови арешту майна, протягом 7 днів з дня її винесення може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1