Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/715/2019 Справа № 641/6809/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001920 від 14.08.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Джанбул республіки Казахстан, громадянки України, не працюючої, з середньою спеціальною освітою, вдови, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

-у вчинені кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

10 серпня 2019 року о 12 годині 42 хвилини, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «ProBEERka», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська 135/139, підійшла до барної стійки, на якій лежав мобільний телефон «Samsung J3», належний, ОСОБА_5 , та обперлась об барну стійку, таким чином, що лікоть правої руки був розташований поряд з мобільним телефоном потерпілої. Після чого, ОСОБА_4 маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи таємно, умисно та протиправно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, узяла з барної стійки мобільний телефон «Samsung J3», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , вартістю згідно з висновку судово-товарознавчої експертизи 1200 грн. 00 коп., та поклала його до своєї сумки. У подальшому ОСОБА_4 покинула приміщення магазину та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

23 серпня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди, обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала вину у зазначеному діянні.
Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинна понести обвинувачена у разі затвердження такої угоди, а саме у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене покарання.

Потерпіла та обвинувачена просили угоду затвердити.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що потерпіла та обвинувачена повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що узгоджена між сторонами угода про примирення та вид покарання ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відповідає нормам КПК України та КК України, не суперечить інтересам суспільства, визначено з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття. Крім того, ОСОБА_4 скоїла злочин середньої тяжкості, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

За таких обставин суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому, кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2019 року на мобільний телефон «Samsung J3», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , а також сім карти операторів «ВФ Україна», «Лайфсел» та флеш накопичувач об`ємом 16 Гб, необхідно зняти.

Судові витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № 6/2100СЕ-19 від 21.08.2019 в сумі 471,03 грн., необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 від 23 серпня 2019 року.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання умов угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2019 року на мобільний телефон «Samsung J3», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , а також сім карти операторів «ВФ Україна», «Лайфсел» та флеш накопичувач об`ємом 16 Гб.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 471 (чотириста сімдесят одна) гривня 03 копійки.

Речові докази:

-мобільний компакт-диск формату ТМ «TDK», сірого кольору, на якому маються відеозаписи з камер внутрішнього спостереження ПП « ОСОБА_6 » - зберігати в матеріалах провадження Харківської місцевої прокуратури № 5;

-мобільний телефон «Samsung J3», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 та картонну коробку від нього білого кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 вважати повернутими їй за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1