ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1802/19 Номер провадження 11-кп/814/823/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000150 від 16.01.2019 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Чіта Російська Федерація, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , раніше судимої
за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні прокурора Полтавської місцевої ОСОБА_7 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 05.04.2019 року

за участю:
прокурора ОСОБА_8
обвинуваченої ОСОБА_6
в с т а н о в и л а :

Цим вироком, ОСОБА_9 визнано винною у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України і призначено їй покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки;
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано до призначеного покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 2 серпня 2017 року у виді шести місяців позбавлення волі та визначене остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
За вироком суду, ОСОБА_9 визнана винуватою у вчиненні злочинів проти власності, вчинених за таких обставин.
Е п і з о д № 1. 19 вересня 2018 року, з 17 год. 40 хв. до 17 год. 55 хв., обвинувачена ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вул. Соборності, 32 в м. Полтаві, діючи повторно, умисно, з полиці для товарів, таємно викрала жіночі кросівки «Rifle» Італія, чорного кольору в кількості одна пара, вартістю 991,67 грн, чим спричинила ФОП ОСОБА_10 матеріального збитку на вказану суму.
Е п і з о д № 2. 31 січня 2019 року, з 17 год. 55 хв. до 18 год. 10 хв., вона перебуваючи в приміщенні магазину «Ева 617», що по вул. Небесної Сотні, 13 в м. Полтаві, діючи умисно, повторно, з полиці для товарів викрала туш для вій ТМ «Лореаль об`єм мільйона вій фаталь» об`ємом 10 мл вартістю 205,33 грн та ТМ «Лореаль об`єм мільйона вій фелайн» об`ємом 10 мл вартістю 241,83 грн, спричинивши ТОВ «РУШ» матеріального збитку на загальну суму 447,16 грн.
Е п і з о д № 3. 15 січня 2019 року, в період часу з 18 год. 30 хв. до 18 год. 55 хв., вона ж, перебуваючи в приміщенні магазину «Watson», що по вул. Соборності, 28/13 в м. Полтаві, діючи умисно, повторно, відкрито викрала з полиці товарів крем нічний для очей Skin Natural BB в кількості 2 шт. вартістю 91,33 грн кожний на суму 182,66 грн, крем денний «Ziaya» в кількості 1шт. вартістю 90,33 грн, крем денний сироватка «Люмине» в кількості 1 шт. вартістю 141,67 грн, гель-аплікатор швидкої дії «Clean s Clear» в кількості 1 шт. вартістю 103,67 грн, крем нічний «Nivea Q 10С+ енергія 35+» в кількості 1 шт. вартістю 184,28 грн, завдавши ТОВ «ДЦ Україна» матеріального збитку на загальну суму 702,61 грн.
Викраденим у кожному випадку розпорядилася на власний розсуд.
Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_9 просить вирок суду щодо неї змінити, пом`якшити призначене покарання застосувавши до неї положення ст. 69 КК України. При цьому просить врахувати, що вона має на утриманні малолітню дитину.
Під час апеляційного перегляду підтримала свою апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини провадження та кваліфікацію дій обвинуваченої, просить вирок суду щодо ОСОБА_9 через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом за сукупністю злочинів покарання, ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої, а також через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Зокрема зазначає, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_9 за сукупністю злочинів помилково не враховано вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 19.02.2019 та не застосовано положення ч.4 ст. 70 КК України. Натомість, судом при призначенні остаточного покарання безпідставно застосовано положення ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, приєднано невідбуту частину покарання за вирком Ленінського районного суду м. Полтави від 2.08.2017 року, хоча вказаний вирок вже враховувався Крюківським районним судом м. Кременчука від 23.11.2018 року при визначенні остаточного покарання ОСОБА_9 .

Вказує, що при призначенні покарання обвинуваченій суд не в повній мірі врахував її особу, а саме що ОСОБА_9 вчинила ряд умисних злочинів протягом короткого проміжку часу, один з яких ( ч.2 ст. 186 КК України) є тяжким злочином, має не погашену судимість, раніше неодноразово судима та відбувала покарання в місцях позбавлення волі, однак на шлях виправлення не стала та не усвідомила своїх протиправних дій.

Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 засудити за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі; за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі; за ч.1 ст. 70 КК України 4 роки позбавлення волі; за ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання цього покарання із покаранням за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 19.02.2019 року, остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Уточнити анкетні дані відповідно до прізвища обвинуваченої ОСОБА_6 , як вказано в обвинувальному акті.

Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_8 не підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 в частині скасування вироку суду та ухвалення нового вироку із призначенням обвинуваченій більш суворого покарання. Решту апеляційних вимог підтримав, а також покладався на розсуд суду в частині вирішення апеляційної скарги обвинуваченої.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до положень ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченої у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції не досліджувались, не оспорюються апелянтами та не переглядаються судом апеляційної інстанції.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченої, колегія суддів не знайшла підстав для їх задоволення, виходячи з такого.

Згідно статей 50 та 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Як видно зі змісту вироку, саме вказаними нормами закону керувався суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій.

Зокрема, при призначенні покарання обвинуваченій, суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою злочинів, даних, що характеризують особу винної, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обставин, які його обтяжують. При цьому суд врахував й обставини на які посилається ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі.

Так, призначаючи покарання за кожен злочин із сукупності, суд врахував особу обвинуваченої, яка вину в інкримінованих злочинах визнала повністю, щиро розкаялася, сприяла слідству, її ставлення до вчиненого, поведінку останньої до вчинення кримінальних правопорушень і після цього, наявність на її утриманні малолітньої дитини, негативну характеристику за місцем проживання, а також те що вона не перебуває на обліках в наркологічному та психіатричному диспансерах.

При цьому за тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України суд призначив мінімальне покарання й на думку колегії суддів, відсутні підстави для застосування ст.69 КК України. За сукупністю злочинів суд, на підставі ч.1 ст.70 КК України , призначив остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

З огляду на вище викладене доводи обвинуваченої щодо суворості призначеного їй покарання колегія суддів вважає безпідставними.

Також безпідставними є доводи прокурора, щодо необхідності посилення обви6нуваченій покарання, оскільки, як зазначено вище, колегія суддів вважає, що розмір призначеного судом покарання є достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів.

Водночас, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність під час призначення обвинуваченій остаточного покарання.
Так, з наявних в матеріалах кримінального провадження копій вироків місцевих судів відносно ОСОБА_9 вбачається, що остання неодноразово судима. Зокрема, вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.11.2018 року ОСОБА_9 засуджена за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 2.08.2017 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.
У подальшому, вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 19.02.2019 року, ОСОБА_9 засуджена за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки 3 місяці позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання цього покарання із покаранням за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.11.2018 року, остаточно визначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 7 місяців.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.
Злочини, за які ОСОБА_9 засуджена вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05.04.2019 року, вчинені нею до ухвалення вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 19.02.2019 року.
За таких обставин, визначаючи остаточне покарання за сукупністю злочинів, суд мав керуватися вимогами ч.4 ст.70 КК України. Проте, суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, не застосував о Закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню та не призначив остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України.
Натомість, суд помилково застосував положення ч.1 ст. 71 КК України та до покарання, призначеного за новим вироком, безпідставно приєднав не відбуту частину покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 02.08.2017 року, хоча вказаний вирок вже був врахований вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.11.2018 року при визначені ОСОБА_9 остаточного покарання за сукупністю вироків.
З огляду на вище викладене доводи прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність є слушними.
Враховуючи, що обвинувачена вчинила злочини до ухвалення вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 19.02.2019 року, яким вона засуджена за аналогічні злочини, колегія суддів вважає, що покарання за сукупністю злочинів, на підставі ч.4 ст.70 КК України необхідно призначити шляхом часткового складання покарань, призначених цим та попереднім вироком.

Також слушними є доводи прокурора щодо уточнення анкетних даних обвинуваченої.
Так, в матеріалах кримінального провадження наявна копія свідоцтва про шлюб з якого вбачається, що після державної реєстрації шлюбу 28.11.2017 року прізвище ОСОБА_9 стало ОСОБА_11 (а.с.42). З огляду на те, що частина інкримінованих обвинувачений злочинів вчинення до зміни прізвища в обвинувальному акті обвинувачена зазначена як ОСОБА_6 .
Проте, суд не звернув уваги на ці обставини та ухвалив вирок щодо ОСОБА_9 , не вказавши її нове прізвище, що може ускладнити виконання вироку. З огляду на вище викладене вирок суду в цій частині підлягає уточненню.
Таким чином, переглянувши вирок суду в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що частковому задоволенню підлягає лише апеляційна скарга прокурора.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,408,409,413,418 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_7 частково задовольнити, вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 05.04.2019 року щодо ОСОБА_9 змінити.

Уточнити вирок суду в частині анкетних даних засудженої та вважати, що вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05.04.2019 року засуджена ОСОБА_6 .

З резолютивної частини вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 05.04.2019 року щодо ОСОБА_6 виключити посилання на призначення покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.

Вважати ОСОБА_6 засудженою вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05.04.2019 року до покарання призначеного судом, а саме: за ч.2 ст.185 КК України два роки позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК України чотири роки позбавлення волі, за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарання призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 19.02.2019 року та вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05.04.2019 року, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 05.04.2019 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали апеляційного суду, а засудженою яка тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4