Провадження № 1-кп/470/137/19
Справа № 485/1361/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , секретарів судового засідання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2019 року за № 0000500, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Снігурівка Миколаївської області, громадянина України, освіта неповна середня (9 класів), не одруженого, утриманців не маючого, офіційно не працюючого, раніше судимого 17 лютого 2004 року апеляційним судом Миколаївської області за п.12 ч.2 ст.115 КК України до 12 років позбавлення волі, 16 червня 2015 року звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.162 та ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2019 року у ОСОБА_5 , з метою з`ясування стосунків, виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до квартири своєї колишньої співмешканки ОСОБА_3 , що по АДРЕСА_2 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 28 липня 2019 року у ранковий час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи значення своїх дій та бажаючи їх вчинити, прийшов до будинку потерпілої, за допомогою заздалегідь заготовленої викрутки відчинив вікно її квартири, що знаходиться на першому поверсі багатоквартирного будинку, та через нього проник до квартири, де став чекати на потерпілу, яка за місцем проживання була відсутня.

В подальшому, 28 липня 2019 року о 16 годині, коли ОСОБА_3 повернулася до квартири, після відпочинку прокинулася та, побачивши обвинуваченого, стала бігти до вхідних дверей, оскільки побоювалася за своє життя через тривалі з ним неприязні відносини, ОСОБА_5 наздогнав її та умисно, схопивши ззаду рукою за шию, вдарив головою об вхідні дерев`яні двері, спричинивши легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій надбрівній області.

У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні злочину за фактом незаконного проникнення до житла визнав повністю, а за фактом спричинення легких тілесних ушкоджень не визнав, показав, що того дня зранку вирішив піти до потерпілої, з якою раніше перебував у фактичних шлюбних відносинах, для вияснення стосунків, однак її не виявилося вдома та він, пошкодивши віконну раму викруткою, яку приніс з собою, заліз до її квартири. Там почав вживати алкогольні напої, які приніс з собою, а коли вона повернулася та лягла спати, взяв її телефон та пішов на балкон палити. Виявивши його, потерпіла побігла до сусідки та попросила викликати поліцію, в зв`язку з чим він, залишивши телефон на ліжку, пішов з квартири. Коли виходив, потерпіла стала вимагати від нього повернення телефону, в зв`язку з чим він відштовхнув її та пішов. Будь-яких тілесних ушкоджень він їй не завдавав. Цивільний позов потерпілої в частині стягнення з нього 7569,84 грн. майнової шкоди не визнав, оскільки добровільно її відшкодував, в частині стягнення 50000 грн. моральної шкоди визнав частково, в розмірі 10000 грн., оскільки вказаний потерпілою розмір моральної шкоди є невиправдано великим.

Не дивлячись на визнання вини обвинуваченим за ч.1 ст.162 КК України та не визнання вини за ч.1 ст.125 КК України, його вина у вчиненні зазначених злочинів підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так заявами від 28 липня та 12 серпня 2019 року, адресованими на ім`я начальника Снігурівського відділу поліції, потерпіла ОСОБА_3 просила притягти до кримінальної відповідальності її колишнього співмешканця ОСОБА_5 , який 28 липня 2019 року всупереч її волі проник до її квартири, що по АДРЕСА_2 та спричинив їй тілесні ушкодження (а.п.45,91).

За даними протоколу огляду місця події зі схемою та фототаблицею, 29 липня 2019 року заступником начальника слідчого відділу Снігурівського відділу поліції було оглянуто квартиру потерпілої ОСОБА_3 , що по АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено пошкодження вікна кімнати зали, яке перебувало у відчиненому стані на момент огляду, біля дивану в залі - напівпорожню пляшку з вином, а на полу за диваном виявлено викрутку з рукояткою чорного кольору. Крім того, з рами вікна вилучено два сліди папілярних узорів пальців рук, а з пляшки з вином - чотири сліди папілярних узорів (а.п.48-55).

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 показала, що обвинувачений є її колишнім співмешканцем та у неї з ним виникли неприязні відносини з приводу його протиправної поведінки щодо неї. Того дня вона перебувала на роботі, а коли після обіду повернулася, то лягла спати. Прокинувшись, побачила обвинуваченого, який палив на балконі, заглядав до її телефону та відразу побігла до сусідки, щоб та викликала поліцію. Слідом за нею побіг обвинувачений, схопив її ззаду за шию та вдарив головою об двері, внаслідок чого у неї над бровою вискочила ґуля. Згодом обвинувачений, не дочекавшись приїзду поліції, пішов. Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого майнової та моральної шкоди підтримала, просила його задовольнити, однак зазначила, що майнова шкода обвинуваченим їй відшкодована.

Покази потерпілої повністю узгоджуються з показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , наданими в судовому засіданні.

Так свідок ОСОБА_9 показав, що є зятем потерпілої та того дня після обід підвіз її з роботи додому і поїхав у справах. Будь-яких тілесних ушкоджень на потерпілій не було. Ввечері від тещі дізнався, що обвинувачений через вікно заліз до її квартири та вдарив її головою об двері.

Свідок ОСОБА_10 показала, що є сусідкою потерпілої та того дня близько 16 години до неї прибігла ОСОБА_3 , була дуже налякана та просила викликати поліцію. На лобі над бровою у неї була ґуля та вона повідомила, що її спричинив обвинувачений. Згодом з квартири вийшов ОСОБА_5 , та, не дивлячись на вимоги потерпілої залишитися до приїзду поліції, пішов.

Згідно довідки чергового лікаря Снігурівської ЦРЛ від 28 липня 2019 року та висновку експерта Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи № 620 від 08 серпня 2019 року у ОСОБА_3 малося тілесне ушкодження у вигляді синця в лівій надбрівній області, який утворився внаслідок одного удару тупим твердим предметом незадовго до звернення в лікарню 28 липня 2019 року та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (а.п.57, 67-68).

За даними висновку експерта Миколаївського науково-дослідного експерно-криміналістичного центру МВС України № 567 від 15 серпня 2019 року, сліди папілярних узорів пальців рук, які вилучені в ході огляду місця події 29 липня 2019 року за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , залишені пальцями рук обвинуваченого ОСОБА_5 (а.п.73-89).

Під час проведення слідчого експерименту 12 серпня 2019 року, потерпіла ОСОБА_3 за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , на місці показала за яких обставин та як саме обвинувачений завдав їй тілесних ушкоджень, схопивши рукою за шию та вдаривши головою об вхідні двері (а.п.98-106).

За такого, вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів, суд знаходить доведеною.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла, та за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо через зловживання алкоголем, військову службу не проходив за станом здоров`я, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.п.111-137).

За даними досудової доповіді, наданої Снігурівським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства також високий, однак його виправлення можливе без цілодобового нагляду, контролю та ізоляції від суспільства (а.п.139-140).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність злочинів, що відносяться до невеликої тяжкості, обставини їх вчинення та дані про особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого судом встановлено добровільне відшкодування завданого збитку, стосовно відшкодування потерпілій майнової шкоди завданої злочином.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом встановлено рецидив злочину, вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

На підставі зазначеного, з урахуванням наведених даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшує покарання та позиції потерпілої, яка в судовому засіданні не наполягала на триманні обвинуваченого в кримінально-виконавчих установах, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі, за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт, в межах санкції частин статей обвинувачення, із застосуванням ст.70 КК України, за принципом поглинення покарання, та ст.75 КК України, як того просили у судовому засіданні прокурор та захисник, оскільки воно буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого майнової та моральної шкоди, завданої злочином за цивільним позовом ОСОБА_3 , суд доходить наступного.

Відповідно до ст.ст.1166, 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення та шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала відповідно до закону.

Як зазначено в судовому засіданні обвинуваченим та не заперечувалося потерпілою, завдана злочином майнова шкода відшкодована обвинуваченим в повному обсязі, а тому цивільний позов ОСОБА_3 в частині стягнення з обвинуваченого 7569,84 грн., задоволенню не підлягає.

Стосовно стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., то відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Розмір відшкодування моральної шкоди, як роз`яснено в пунктах 9 та 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує душевний біль, якого зазнала потерпіла внаслідок посягання на недоторканість її житла та її здоров`я, порушення життєвих зв`язків через змушення звертатися за захистом своїх прав до правоохоронних органів та суду.

Таким чином, з урахуванням визнання обвинуваченим вимог потерпілої про стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., вимог розумності та справедливості, суд доходить висновку, про часткове задоволення позову потерпілої та стягнення з обвинуваченого на її користь моральної шкоди саме в зазначеному розмірі.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати пов`язані з проведенням дактилоскопічної експертизи.

Долю речових доказів, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Снігурівського відділу поліції, суд вирішує відповідно до п.п.4, 5 ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.162 та ч.1 ст.125 КК України призначивши йому покарання:

за ч.1 ст.162 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

за ч.1 ст.125 КК України, у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням, відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 в частині стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 завдану моральну шкоду, в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 в частині стягнення майнової шкоди, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням дактилоскопічної експертизи, в розмірі 2983,19 грн.

Речові докази, а саме викрутку, з рукояткою чорного кольору, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області, спецпакет № ЕХР 0166964, повернути обвинуваченому ОСОБА_5 як власнику; сліди папілярних узорів пальців рук ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що зберігаються в камері зберігання речових доказів Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області, спецпакет № 3631328, знищити як майно, яке не має ніякої цінності.

Вирок суду може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1