Справа № 487/8394/19
Провадження № 1-кс/487/8834/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2019 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві,

ВСТАНОВИВ:

13.11.2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою, якою просив зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві розглянути подане ним клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, витребувати процесуальні матеріали, допитати в якості свідків, прийняти від нього позовну заяву та зобов`язати слідчого ознайомити заявника з матеріалами досудового слідства.
В обґрунтування скарги вказав, що він звернувся до слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві із клопотанням про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000019 від 12.02.2019 року, однак слідчий до цього часу так і не повідомив про результати його розгляду.
В судове засідання скаржник не з`явився, надав до суду заяву, просив розглядати скаргу у його відсутність, скаргу підтримав в повному обсязі.

Слідчий, бездіяльність якого оскаржується, в судовому засіданні був відсутній, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Згідно частини 3 статті 306 КПК України відсутність слідчого під час розгляду скарги не є перешкодою для її розгляду.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного.

Установлено, що ОСОБА_3 подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві клопотання про виконання процесуальних дій в кримінальному провадженні №0000019, а саме про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. 55 ч.1 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

За положеннями ст. 55 ч.5 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до вимог ч.1 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно ч.2 ст.220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Завданнями кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Разом з тим, в порушення вимог ст.ст.55, 220 КПК України слідчим не прийнято відповідне процесуальне рішення за вимогами викладеними у заяві ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Положеннями п.3 ч.2 ст.307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію.

Що стосується інших вимог заявлених у скарзі, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в їх задоволенні, оскільки згідно ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За такого, слідчий суддя не наділений повноваженнями вказувати органам досудового розслідування, які саме рішення за наслідком вирішення процесуальних питань вони повинні приймати, а тому в задоволенні інших вимог заявлених у скарзі слід відмовити.

Приймаючи до уваги вищевикладене скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 303-307,376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000019 від 12.02.2019 року.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого, згідно частини 3 статті 307 Кримінального процесуального кодексу України оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_4