25.11.2019 Справа № 337/4188/18
Провадження№1-кп/337/88/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників : ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м.Запоріжжі, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.06.2018 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст. 185 ч.1 КК України до 160 годин громадських робіт, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч..2, 185 ч.2; 185 ч.2; 389 ч.2 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився у м.Запоріжжі, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, розлученого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

22.06.2018року, приблизно о 07-00 годині, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на першому та другому поверсі під`їзді № 2 будинку № 6 по вул..Лахтінська в м.Запоріжжі, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою ножа, зрізали та таємно викрали кабель зв`язку ТПП 30х2х0,4, довжиною 5 метрів, вартістю 247 грн.21 коп., кабель зв`язку ТПП 10х2х0,4, довжиною 5 метрів, чотири ділянки кабелю зв`язку 5х2х0,4 загальною довжиною 20 метрів, вартістю 244 грн. 48 коп., які належали ПАТ «Укртелеком», після чого покинули місце скоєння злочину, завдавши ПАТ «Укртеленком» матеріальну шкоду на загальну суму 586 грн. 28 коп.

Також, 22.06.2018 року, приблизно о 08-00 годині, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на першому та другому поверсі під`їзді № 2 будинку № 11 по вул. Запорізького козацтва в м. Запоріжжі, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою ножа, зрізали та таємно викрали кабель зв`язку ТПП 30х2х0,4 довжиною 5 метрів, вартістю 247 грн.21 коп., дві ділянки кабелю зв`язку ТПП 20х2х0,4 загальною довжиною10 метрів, вартістю 351 грн. 58 коп., дві ділянки кабелю зв`язку 5х2х0,4 загальною довжиною 10 метрів, вартістю 122 грн. 24 коп., які належали ПАТ «Укртелеком», забравши викрадене покинули місце скоєння злочину, причинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 721 грн. 03 коп.

Крім того, 22.06.2018 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на першому та другому поверсі під`їзді № 2 будинку № 13 по вул. Запорізького козацтва в м. Запоріжжі, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою ножа, зрізали та таємно викрали три ділянки кабелю зв`язку ТПП 20х2х0,4, загальною довжиною 15 метрів, вартістю 527 грн. 37 коп., кабель зв`язку ТПП 10х2х0,4, довжиною 5 метрів, вартістю 94 грн.59 коп. та дві ділянки кабелю зв`язку 5х2х0,4, загальною довжиною 10 метрів, вартістю 122 грн. 24 коп., які належали ПАТ «Укртелеком», після чого з місця скоєння злочину зникли, завдавши ПАТ Укрателеком» матеріальну шкоду на суму 744 грн. 20 коп.

09.07.2018 року, приблизно о 06-00 годині, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на першому та другому поверсі під`їзді № 2 будинку № 12 по вул..Хортицьке шосе в м. Запоріжжі, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою ножа, зрізали та таємно викрали дві ділянки кабелю зв`язку ТПП 5х2х0,4 довжиною 5 метрів кожний, загальною довжиною 10 метрів, вартістю 122 грн. 24 коп., кабель зв`язку ТПП 10х2х0,4 довжиною 5 метрів, вартістю 94 грн. 59 коп., дві ділянки кабелю зв`язку 20х2х0,4 довжиною 5 метрів кожний, загальною довжиною 10 метрів, вартістю 351 грн. 58 коп. та кабель зв`язку ТПП 30х2х0,4 довжиною 5 метрів, вартістю 247 грн. 21 коп., які належали ПАТ «Укртелеком», після чого покинули місце скоєння злочину, завдавши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 815 грн. 62 коп.

Також, 14.07.2018 року, в 00 годин 20 хвилини, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно,повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у під`їзді № 2 житлового будинку № 15 по бул. Будівельників в м. Запоріжжі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ножа, зрізав та намагався таємно викрасти майно, яке належить ПАТ «Укртелеком», а саме: 1 фрагмент кабелю зв`язку ТПП 10х2х0,4 довжиною 3 метри, вартістю 56 грн. 76 коп.; 5 фрагментів кабелю зв`язку ТПП 20х2х0,4, довжиною 1,3 метри,1,5 метрів, 2 метри, 4,3 метри, 3,8 метри, загальною довжиною 12,9 метрів та загальною вартістю 563 грн. 26 коп.; 1 фрагмент кабелю зв`язку ТПП 10х2х0,32, довжиною 2,8 метри, вартістю 52 грн. 37 коп., а всього на загальну суму 563 грн. 26 коп., завдавши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 19.06.2018 року, відносно ОСОБА_6 було винесено Хортицьким районним судом м.Запоріжжя вирок, за яким його визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 160 годин громадських робіт.

20.07.2018 року вирок суду набрав законної сили та 25.07.2018 року надійшов для виконання до Хортицького районного відділу філіалу Державної установи «Центру пробації» в Запорізькій області.

16.08.2018 року ОСОБА_6 був ознайомлений під підпис з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, та був зобов`язаний сумлінно ставитися до праці, працювати на встановленому об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до Хортицького сектору пробації, повідомляти сектор пробації про зміну місця проживання, з`являтися до сектору пробації у встановлені дні на реєстрацію та не виїжджати без дозволу інспекції за межі України.

Також, ОСОБА_6 було роз`яснено, що в разі ухилення від відбування покарання він буде притягнений до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України.

Того ж дня, ОСОБА_6 отримав направлення до КП «Титан», згідно якого останній повинен був 21.08.2018 року приступити до відпрацювання 160 годин громадських робіт, з яких останній відпрацював лише 12 годин, та після цього ОСОБА_6 , ігноруючи письмові попередження про порушення порядку та умов відбування покарання, до відбування покарання не приступив.

ОСОБА_6 , у період з 27.08.2018 року по 14.12.2018 року, будучи особою, засудженою до покарання у вигляді громадських робіт, достовірно знаючи та будучи належним чином повідомленим про необхідність відбуття покарання, до КП «Титан» не з`явився, 148 годин громадських робіт не відпрацював.

Таким чином ОСОБА_6 , порушуючи порядок відбування призначеного покарання, маючи умисел на ухилення від громадських робіт, достовірно знаючи та будучи належним чином повідомленим про необхідність його відбуття, з 27.08.2018 року по 14.12.2018 року не відпрацював 148 годин громадських робіт, тобто безпричинно протягом тривалого періоду часу на роботу до КП «Титан» не вийшов, про причину своєї неявки не попередив та довідок які б засвідчували поважну причину невиконання вироку суду не надав, тим самим ухилився від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав частково. Суду пояснив, що 22.06.2018 року вранці, він зустрівся з ОСОБА_7 . Хто запропонував здійснити крадіжки кабелю, не пам`ятає. Вони разом пішли та зайшли у під`їзд житлового будинку по АДРЕСА_3 , на першому поверсі відкрили щиток і ножем, який мав при собі ОСОБА_7 , зрізали кабель, витягли та винесли його у сумці. Вирізали з метою отримання грошей, випалити, металічні дроти здали на пункт прийому металобрухту та отримали гроші. Потім, після скоєння першого злочину разом з ОСОБА_7 пішли на вул. Запорізького козацтва, де зайшли у під`їзд житлового будинку, вирізали кабель, поклали у сумку та вийшли з під`їзду. Також ще у сусідньому будинку викрали десь 10-15 метрів кабелю, але обставин точно не пам`ятає. Весь викрадений кабель вирізали, випалювати та здавали отримані металічні дроти на пункт прийому металобрухту з метою отримання грошових коштів. Крім того, разом з ОСОБА_7 , 09.07.2018 року вони зайшли у під`їзд житлового будинку по вул.. Хортицьке шосе у м.Запоріжжі з метою вирізати кабель, відкрили щиток, кабель вирізали, кількість не оспорює, поклали у рюкзак і пішли. Хто вирізав кабель ножем точно не пам`ятає. Після того, як вони вирізали кабель, разом з ОСОБА_7 пішли у балку, кабель випалили, а отримані металічні дроти здали на пункт прийому металобрухту, гроші витратили на власні потреби.

Крім того, 14.07.2018 року він сам, аналогічним способом вирізав кабель у під`їзді житлового будинку по бул. Будівельників у м.Запоріжжі. Кабелю було приблизно 15 метрів. У під`їзд зайшов з метою здійснення крадіжки кабелю. Кабель склав у рюкзак та залишив за сміттєпроводом. У під`їзді житлового будинку його було затримано працівниками поліції, які знайшли рюкзак. Усі перелічені в обвинувальному акті епізоди крадіжок визнає у повному обсязі. У скоєному розкаюється. Цивільний позов визнає частково, бо вважає завищеною суму, яка заявлена ПАТ «Укртелеком».

Крім того, суду пояснив, що вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя його було засуджено за ст.. 185 ч.1 КК України і призначено покарання у вигляді 160 годин громадських робіт. Про необхідність відпрацювання громадських робіт, його повідомляли, також він був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбуття громадських робіт. Всього він відпрацював приблизно 70 годин, решту не відпрацював, бо не мав грошей їздити на роботу, утримував його батько. Також він у цей час хворів, але доказів хвороби не має. Вину не визнає.

У подальшому, у судовому засіданні, ОСОБА_6 пояснював, що вину визнає лише у частині скоєння крадіжок кабелю у житловому будинку по вул.. Лахтінській та житловому будинку по бул.Будівельників у м.Запоріжжі, де його затримали у під`їзді житлового будинку та вилучили кабель. В іншій частині обвинувачення вину не визнає.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав частково. Суду пояснив, що 22.06.2018 року, приблизно о 06 годині 30 хвилин ранку, до нього зайшов ОСОБА_6 щоб погуляти. Вони, будучи вдома домовилися, що підуть у житлові будинки зрізати кабель, для цього він взяв вдома ніж та рюкзак. Спочатку вони пішли на вул. Лахтинська, 6, де ОСОБА_8 у під`їзді вирізав кабель, довжину якого не пам`ятає, кабель вони склали у рюкзак, у посадці його випалили та 1 кг міді здали на пункт прийому металобрухту. Отримані гроші, приблизно 150 грн. поділили та витратили на власні потреби. Інші злочини він не скоював, ОСОБА_8 мабуть боїться та його оговорює. Під час досудового розслідування вину визнавав по всім епізодам, також під час затвердження обвинувального акту, він розповідав прокурору про усі крадіжки, які вони скоїли разом з ОСОБА_9 . Після його затримання на нього працівниками поліції здійснювався тиск психологічно, але з цього приводу нікуди не звертався та скарг з приводу незаконних дій, не подавав. При слідчих діях, а саме відтворенні обстановки та обставин події, коли він пояснював про обставини скоєних ним злочинів, жодного тиску з боку будь-кого з учасників слідчої дії, відносно нього здійснено не було.

І хоч обвинувачені вину визнали частково, їх винуватість у скоєнні інкримінованих злочинів підтверджується доказами, добутими у ході розгляду справи судом:

- поясненнями представника потерпілого ПАТ «Укртелеком» про те, усі кабельні мережі Укртелекому знаходяться під технічною охороною і у випадку пошкодження кабелів, сигнал про пошкодження надходить на пульт, далі на об`єкт виїздять представники охоронного холдингу, УПП. Під час відпрацювання місця події, були затримані ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які вирізанням кабелів завдали матеріальної шкоди ПАТ «Укртелеком», яка полягає у вартості кабелю на день виконання відновлюваних робіт пошкоджених ліній зв`язку. У цивільному позові зазначена сума вартості кабелю, яка становить суму вартості на день виконання робіт, тому просив задовольнити у повному обсязі заявлений цивільний позов та стягнути солідарно з обвинувачених 21 237 грн. 07 коп., а також з ОСОБА_6 6866 грн. 26 коп. вартість викраденого кабелю з будинку № 15 по бул. Будівельників у м.Запоріжжі;

- протоколом огляду місця події від 14.07.2018 року та фототаблицею до нього ( а.с. 143- 148, т.1);

- протоколом огляду від 27.08.2018 року та фототаблицею до нього ( а.с. 153- 156, т.1);

- протоколом огляду місця події від 23.08.2018 року та фототаблицею до нього ( а.с. 157- 161, т.1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.09.2018 року за участю ОСОБА_7 та диском із записом проведеного слідчого експерименту (а.с. 164-172, т.1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.08.2018 року за участю ОСОБА_6 та диском із записом проведеного слідчого експерименту ( а.с.172, 176- 182 т.1);

- протоколом огляду місця події від 22.06.2018 року та фототаблецею до нього ( а.с. 186- 194 т.1);

- протоколом огляду місця події від 22.06.2018 року та фототаблецею до нього ( а.с. 197- 205, т.1);

- протоколом огляду місця події від 22.06.2018 року та фототаблецею до нього ( а.с. 208-216, т.1);

- протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 29.08.2018 року ас.с.223-227, т.1);

- протоколом огляду місця події від 09.07.2018 року та фототаблецею до нього ( а.с. 235- 237, т.1);

- обліковою карткою № 06/208 на ім`я ОСОБА_6 ( а.с.238,т.1);

- копією вироку Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19.06.2018 року ( а.с.239, т.1);

- підпискою про роз`яснення ОСОБА_6 про порядок і умови відбування покарання у вигляді громадських робіт та анкетою на ім`я ОСОБА_6 ( а.с. 240-241, т.1);

- копією направлення на відпрацювання громадських робіт ОСОБА_6 ( а.с.242 т.1);

- копією наказу про відбування громадських робіт № 39 від 20.08.2018 року ( а.с. 243, т.1);

- копіями графіків виходу на роботу засудженого ОСОБА_6 за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 року ( а.с. 244, 246- зворотна сторона, т.1);

- копією табелю виходу на роботу особи до якої застосовано покарання у вигляді громадських робіт у серпні 2018 року та копією листа про те, що ОСОБА_6 , згідно графіку на роботу не вийшов з невідомих причин ( а.с. 245, та а.с. 245 зворотна сторона);

- копією акту невиконання судового рішення щодо особи, засудженої до покарання у вигляді громадських робіт ( а.с. 246, т.1);

- копією пояснень ОСОБА_6 щодо причини невиходу на роботу від серпня 2018 року, в яких ОСОБА_6 пояснював, що не відпрацьовував громадські роботи з 27.08.2018 року через те, що його викликали у відділення поліції у зв`язку з підозрою у скоєнні крадіжки та зобов`язався надати повістки з викликом до відділення поліції ( а.с. 247, т.1);

- копією пояснень ОСОБА_6 про причини невиходу на роботу від 18.10.2018 року, в яких ОСОБА_6 пояснював, що не відпрацьовував громадські роботи через те, що його побили невідомі особи, до лікарняного закладу він не звертався ( а.с. 248, т.1);

- копією попередження про притягнення до кримінальної відповідальності на ім`я засудженого ОСОБА_6 від 18.10.2018 року з особистим підписом ОСОБА_6 ( а.с. 249, т.1);

- копією виклику ОСОБА_6 до Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ( а.с. 250 т.1);

- копією табелю виходу на роботу особи до якої застосовано покарання у вигляді громадських робіт у жовтні 2018 року та копією листа про те, що ОСОБА_6 , згідно графіку на роботу не вийшов з невідомих причин ( а.с. 1, та а.с.с 1 зворотна сторона);

- копією виклику ОСОБА_6 до Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ( а.с. 2 т.3);

- копією повідомлення фахівця центру пробації на ім`я начальника центру пробації про те, що ОСОБА_6 неоднаково викликався до центру пробації як викликами так і здійсненням телефонних викликів по номеру телефона, також була проведена бесіда з бабусею ОСОБА_6 , яка пояснила, що вона повідомила онука ОСОБА_6 про необхідність відпрацювання громадських робіт а також необхідністю явки до центру пробації, але чому ОСОБА_6 не з`являється для відпрацювання, їй нічого невідомо ( а.с. 2 зворотна сторона, т.3);

- повідомленнями КП «Титан» на ім`я начальника Хортицького центру пробації про те, що направлений для відпрацювання ОСОБА_6 громадських робіт, згідно складеного графіку на жовтень, листопад місяць 2018 року, на роботу не виходив з невідомих причин ( а.с. 3,4, т.3);

- копіями графіків КП «Титан» виходу на роботу засудженого ОСОБА_6 на серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень місяці 2018 року ( а.с. 5- 9, т.3);

- копіями табелів виходу на роботу особи до якої застосовано покарання у вигляді громадських робіт ( а.с. 10-13, т.3);

- копією листа-повідомлення КП «Титан» про невихід на роботу ОСОБА_6 у вересні 2018 року ( а.с. 14, т.3);

- копією вироку Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19.06.2018 року за яким ОСОБА_6 засуджено до покарання у вигляді 160 годин громадських робіт ( а.с.15, т.3);

- копіями викликів від 06.08.2018 року, 03.09.2018 року ОСОБА_6 до центру пробації ( а.с.16,16 зворотна сторона, 24, 25, т.3);

- підпискою ОСОБА_6 про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання та попередженням про кримінальну відповідальність за ст.. 389 ч.2 КК України про ухилення від відбування покарання, яке містить особистий підпис ОСОБА_6 та анкетою засудженого ( а.с. 17, 17- зворотна сторона, т.3);

- копією пояснень ОСОБА_6 у серпні 2018 року про причини не відпрацювання призначених вироком суду громадських робіт, де ОСОБА_6 пояснював, що покарання не відбував бо хворів, у лікарняний заклад не звертався, лікувався самостійно, збирається відпрацьовувати призначені судом громадські роботи та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбуття призначеного судом покарання ( а.с. 18, т.3);

- копією направлення на роботу ОСОБА_6 до КП «Титан» для відпрацювання призначеного судом покарання та копія наказу про відбування громадських робіт ( а.с. 20, т.3);

- копіями графіків виходу на роботу засудженого ОСОБА_6 у серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2018 року, копіями табелів виходу на роботу у серпні, жовтні, листопаді 2018 року ( а.с.21, 22, 23, 35 та 36-зворотна сторона, 40,41, 45, 46, т.3);

- копією листа-повідомлення КП «Титан» про невихід на роботу ОСОБА_6 у серпні 2018 року ( а.с. 21, 22- зворотна сторона, т.3);

- копією акту перевірки виконання судового рішення особи, засудженої до покарання у вигляді громадських робіт ( а.с. 24-зворотна сторона, т.3);

- копією пояснень ОСОБА_6 від 17.09.2018 року про те, що він не виходить на роботу з 27.08.2018 року у зв`язку з тим, що його викликали в поліцію до слідчого з приводу скоєного злочину за ст.. 185 ч.2 КК України та зобов`язався надати повістки з викликом ( а.с. 25- зворотна сторона, т.3);

- копіями пояснень ОСОБА_6 про те, що він ніде не працює, стабільного доходу не має ( а.с. 32, т.3);

- копією акту перевірки виконання судового рішення від 18.09.2018 року ( а.с. 33, т.3);

- копіями викликів до Хортицького центру ОСОБА_10 ( а.с.33- зворотна сторона, 34,39- зворотна сторона, т.3);

- копіями листів-повідомлень КП «Титан» про невихід на роботу ОСОБА_6 17, 18, 19 вересня 2018 року, 24.09.2018 року та вересень, жовтень, листопад 2018 року з невідомих причин ( а.с. 34- зворотна сторона, 35, 36, 40-зворотна сторона, 45-зворотна сторона, т.3);

- копією пояснень ОСОБА_6 18.10.2018 року про причини не відпрацювання призначених вироком суду громадських робіт, де ОСОБА_6 пояснював, що покарання не відбуває, на роботу не виходить, бо його побили невідомі особи, у лікарню не звертався, тому доказів хвороби не має ( а.с. 38, т.3).

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст. 21, 22, 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом на основі змагальності, безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Державне обвинувачення в суді підтримує прокурор, захист обвинуваченого здійснює він сам і його захисник, а функція розгляду справи покладається на суд. При цьому суд, зберігаючи незалежність, неупередженість і об`єктивність, створює необхідні умови для виконання учасниками їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу У111 Конституції України.

З врахуванням норм ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, суд, ухвалюючи вирок в даній справі, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду та оцінивши з точки зору належності, допустимості і достовірності доказів, прийшов до висновку про винуватість обвинувачених у вчинені кримінальних правопорушень, відповідно до статей КК України.

Суд вважає, що дані висновки не протиречать Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, оскільки остання не виключає необхідності і можливості застосування національного законодавства України, що діє на даний момент і вказаного вище, яке вбачає те, що обов`язково приймається до уваги принцип презумпції невинності, передбачений ст.62 Конституції України, а саме: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім цього, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення, але він не може тлумачитись як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (довід). Об`єм цього обов`язку може змінюватись залежно від природи рішення.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб ( три епізоди від 22.06.2018 року, та один 09.07.2018 року); за ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинений повторно, не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі ( епізод від 14.07.2018 року), за ст.. 389 ч.2 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

У судовому засіданні ОСОБА_6 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України не визнав. Суду пояснив, що вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя його було засуджено за ст. 185 ч.1 КК України і призначено покарання у вигляді 160 годин громадських робіт. Про необхідність відпрацювання громадських робіт, його повідомляли, також він був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбуття громадських робіт. Всього він відпрацював приблизно 70 годин, решту не відпрацював, бо не мав грошей їздити на роботу, утримував його батько. Також він у цей час хворів, але доказів ні хвороби ні відсутності грошових коштів, не має.

Доказів того, що обвинувачений хворів з часу отримання направлення на роботу та по час порушення кримінального провадження, ОСОБА_6 суду не надав.

У поясненнях центру пробації щодо причин не відпрацювання призначених вироком суду громадських робіт, пояснював 18.10.2018 року, причиною невиходу на роботу для відпрацювання громадських робіт було те, що його побили невідомі особи, до лікарняного закладу він не звертався ( а.с. 248, т.1).

Надаючи пояснення, ОСОБА_6 у серпні 2018 року щодо причини не відпрацювання призначених вироком суду громадських робіт, пояснював, що покарання не відбував бо хворів, у лікарняний заклад не звертався, лікувався самостійно ( а.с. 18, т.3).

Доводи ОСОБА_6 про те, що він не відпрацьовував покарання у вигляді громадських робіт бо хворів, не знайшли підтвердження у процесі розгляду справи судом, оскільки ні ОСОБА_6 ні його захисником ОСОБА_4 , у порушення ст.. 22 КПК України, доказів хвороби обвинуваченого, суду не надано.

Крім того, доводи ОСОБА_6 про те, що він не відпрацьовував покарання у вигляді громадських робіт через брак грошових коштів, ні обвинуваченим ні захисником не доведено.

З пояснень ОСОБА_6 у вересні 2018 року фахівцю центру пробації, вбачається, що він ніде не працює, стабільного доходу не має ( а.с. 32, т.3).

Враховуючи його пояснення, суд вважає, що ОСОБА_6 мав таки нестабільний дохід, що вбачається з його пояснень, а тому його доводи про відсутність доходу, що стало перепоною для відпрацювання призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт, є безпідставними.

Крім того, у судових засіданнях ОСОБА_6 пояснював, що він ніде не працює, але це йому не завадило неодноразово з`являтися до суду у стані алкогольного сп`яніння та перебувати у такому стані у громадських місцях.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , суду пояснив, що 22.06.2018 року вранці, він зустрівся з ОСОБА_7 . Хто запропонував здійснити крадіжки кабелю, не пам`ятає. Вони разом пішли та зайшли у під`їзд житлового будинку по АДРЕСА_3 , на першому поверсі відкрили щиток і ножем, який мав при собі ОСОБА_7 , зрізали кабель, витягли та винесли його у сумці. Вирізали з метою отримання грошей, випалити, металічні дроти здали на пункт прийому металобрухту та отримали гроші. Потім, після скоєння першого злочину разом з ОСОБА_7 пішли на вул. Запорізького козацтва, де зайшли у під`їзд житлового будинку, вирізали кабель, поклали у сумку та вийшли з під`їзду. Також ще у сусідньому будинку викрали десь 10-15 метрів кабелю, але обставин точно не пам`ятає. Весь викрадений кабель вирізали, випалювати та здавали отримані металічні дроти на пункт прийому металобрухту з метою отримання грошових коштів. Крім того, разом з ОСОБА_7 , 09.07.2018 року вони зайшли у під`їзд житлового будинку по вул.. Хортицьке шосе у м.Запоріжжі з метою вирізати кабель, відкрили щиток, кабель вирізали, кількість не оспорює, поклали у рюкзак і пішли. Хто вирізав кабель ножем точно не пам`ятає. Після того, як вони вирізали кабель, разом з ОСОБА_7 пішли у балку, кабель випалили а отримані металічні дроти здали на пункт прийому металобрухту, гроші витратили на власні потреби.

Крім того, 14.07.2018 року він сам, аналогічним способом вирізав кабель у під`їзді житлового будинку по бул. Будівельників у м.Запоріжжі.

У подальшому, у судовому засіданні, ОСОБА_6 пояснював, що вину визнає лише у частині скоєння крадіжок кабелю у житловому будинку по вул.. Лахтінській та житловому будинку по бул.Будівельників у м.Запоріжжі, де його затримали у під`їзді житлового будинку та вилучили кабель. В іншій частині обвинувачення вину не визнає.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він лише намагався викрасти кабель з під`їзду житлового будинку, у якому його було затримано працівниками поліції, а інші злочини він скоював, спростовуються його ж поясненнями у судовому засіданні, зазначеними вище, а також протоколом проведення слідчого експерименту від 28.08.2018 року за участю ОСОБА_6 , в ході проведення якого ОСОБА_11 детально пояснив про обставини скоєння ним злочину 14.07.2018 року, а саме викрадення кабелю зв`язку у під`їзді житлового будинку АДРЕСА_4 , у якому його було затримано працівниками служби охорони, а також про скоєнні крадіжки кабелів зв`язку з під`їздів житлових будинків разом з ОСОБА_7 : по АДРЕСА_5 , та по АДРЕСА_3 у будинках № 11, АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 ( а.с. 176- 182 т.1) та ДВД-рдиском із записом проведеного слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 під час проведення якого ОСОБА_6 детально розказував та показував у яких під`їздах яких житлових будинків, він сам та вони разом з ОСОБА_7 викрадали кабель та яким чином, куди потім його поділи, та куди витратили гроші, отримані від його продажу на пунктах прийому металобрухту.

Невизнання вини обвинуваченим у скоєнні інкримінованих йому злочинів у повному обсязі, зміну показань безпосередньо у судових засіданнях, суд відносить до тактики захисту обвинуваченого з метою уникнення відповідальності за скоєні кримінальні правопорушення.

Доводи захисника ОСОБА_4 у судовому засіданні про те, що ОСОБА_6 не скоював крадіжок кабелю зв`язку з під`їздів житлових будинків як сам так і з ОСОБА_7 , нічим не підтверджені, а навпаки, спростовуються показаннями самого обвинуваченого у процесі розгляду справи судом та доказами, наданими суду стороною обвинувачення, вказаними вище.

У судових дебатах захисник зазначив, що ОСОБА_6 визнає вину у скоєнні крадіжки кабелю зв`язку у житловому будинку по АДРЕСА_3 , а не визнає крадіжки кабелю з житлових будинків по вул.. Запорізького козацтва у м.Запоріжжі, але такі доводи є безпідставними та такими, що не підтверджені ніякими доказами у порушення ст. 22 КПК України.

Крім того, доводи захисника ОСОБА_4 про те, що слідчий експеримент за участю ОСОБА_6 був проведений у відсутності захисника, чим порушено його право на захист, не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 28.08.2018 року ОСОБА_6 були роз`яснені його права, у тому числі і право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним з першого допиту; на отримання правової допомоги за рахунок держави, відмовитися від дачі пояснень в любий момент, та інше.

Підтвердженням роз`яснень прав ОСОБА_6 , у тому числі право мати захисника як за особистим залученням так і за рахунок держави, є особистий підпис ОСОБА_6 про ознайомлення з його правами та повідомлення про те, що права та обов`язки, а також порядок проведення слідчого експерименту йому роз`яснені та зрозумілі ( а.с. 176-178 т.1).

Крім того, ОСОБА_6 було надано пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Підсумовуючи зазначене вище, а також ту обставину, що у судових засіданнях обвинуваченим та стороною захисту- захисником ОСОБА_4 не надано суду жодного доказу, який підтвердив би доводи обвинуваченого та доводи захисника у судових дебатах у вказаному вище.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо), тому, суд враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкість.

Також, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який будучи працездатним, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, оскільки неодноразово з`являвся у судові засідання у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд вважає, при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню, згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, раніше обвинувачений був засуджений, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, неодноразово з`являвся до приміщення суду у стані алкогольного сп`яніння, ніде не працює, не має постійного джерела доходу, тому, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

ОСОБА_6 раніше був засуджений вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19.06.2018 року до 160 годин громадських робіт, з яких відпрацював лише 12 годин, не відпрацював 148 годин, тому йому необхідно призначити покарання з урахуванням ст. 71 КК України та з урахуванням вимог ст.72 КК України, за якою одному дню позбавлення волі відповідають 8 годин громадських робіт.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

За змістом ст. 21, 22, 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом на основі змагальності, безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Державне обвинувачення в суді підтримує прокурор, захист обвинуваченого здійснює він сам і його захисник, а функція розгляду справи покладається на суд. При цьому суд, зберігаючи незалежність, неупередженість і об`єктивність, створює необхідні умови для виконання учасниками їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

У судовому засіданні ОСОБА_12 вину визнав частково. Суду пояснив,що 22.06.2018 року, приблизно о 06 годині 30 хвилин ранку, вони гуляли з ОСОБА_6 . До цього вони домовилися з ОСОБА_8 про те, що підуть вирізати кабель з під`їздів житлових будинків і він у рюкзак взяв ніж. Вони пішли на вул.. Лахтинська, 6, де ОСОБА_8 у під`їзді вирізав кабель, довжину якого не пам`ятає, кабель вони склали у рюкзак, у посадці його випалили та 1 кг міді здали на пункт прийому металобрухту. Отримані гроші витратили на власні потреби. Інші злочини він не скоював, ОСОБА_8 його оговорює.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що інші злочини разом з ОСОБА_6 він не скоював, протиречать показанням обвинуваченого ОСОБА_6 у судових засіданнях, який пояснив, що вони разом з ОСОБА_7 22.06.2018 року тричі, та 09.07.2018 року скоїли крадіжки кабелю, шляхом їх вирізання з під`їздів житлових будинків.

Крім того, вина ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованих йому злочинів, підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 10.09.2018 року за участю ОСОБА_7 та ДВД-р диском з записом слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , під час проведення якого ОСОБА_6 пояснював, що крадіжки кабелю він неодноразово скоював разом з ОСОБА_7 , а ОСОБА_7 пояснював, що він скоював крадіжки кабелю з під`їздів житлових будинків разом з ОСОБА_6 неодноразово, при цьому докладно пояснював та показував з яких саме під`їздах та житлових будинків скоювали крадіжки.

У судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що під час досудового розслідування вину визнавав по всім епізодам, також під час затвердження обвинувального акту, він розповідав прокурору що усі крадіжки він скоював. Після його затримання на нього працівниками поліції здійснювався тиск психологічно, але з цього приводу нікуди не звертався.

У судовому засіданні ОСОБА_7 судом було роз`яснено його право на звернення зі скаргою щодо неправомірних, на його думку, дій працівників поліції, але як пояснив пізніше у судовому засідання ОСОБА_7 , зі скаргою він нікуди не звертався ні під час досудового розслідування ні під час судового розгляду справи, аж до 21.11.2019 року.

Крім того, при проведенні слідчих дій, а саме проведенні слідчого експерименту, коли він пояснював про обставини скоєних ним усіх злочинів, жодного тиску з боку будь-кого з учасників слідчої дії, відносно нього здійснено не було.

Невизнання вини обвинуваченим, його посилання на неправомірність дій працівників поліції, які тиснули на нього психологічно, ту обставину, що ОСОБА_6 його оговорює, пояснюючи що злочини вони скоювали за попередньою змовою між собою, ніякими доказами не підтверджені, а навпаки, спростовуються встановленими судом обставинами, тому такі дії обвинуваченого суд відносить до тактики захисту обвинуваченого з метою уникнути відповідальності за скоєні ним злочини.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті ( санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, раніше обвинувачений засуджений не був, неодноразово з`являвся до приміщення суду у стані алкогольного сп`яніння, є працездатною особою, але ніде не працює, не має постійного джерела доходу, тому, суд вважає за можливе призначити йому покарання із застосуванням ст.. 75 КК України та, враховуючи особу обвинуваченого, визначити йому дворічний іспитовий строк.

ПАТ «Укртелеком» по справі заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на суму 21 237 грн. 07 коп. у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Також ПАТ «Укртелеком» заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 на суму 6 866 грн. 26 коп. у рахунок відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до ст. 128 ч. 5 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовується норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Заявлені цивільні позови доведено матеріалами справи, поясненнями представника потерпілого у судовому засіданні щодо заявлених до відшкодування сум, розрахунками, які надано до цивільних позовів, тому вказані позови підлягають задоволенню.

Як пояснив представник відповідача, вилучені фрагменти кабелю не можуть бути повторно використані та підлягають утилізації, а тому, при виконанні вироку суду у частині відшкодування вартості завданої шкоди, сума шкоди підлягає зменшенню на суму вартості утилізованого кабелю.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 15 ч.2, 185 ч.2; 185 ч.2; 389 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

- за ст.. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України- один рік позбавлення волі;

- за ст.. 185 ч.2 КК України- два роки позбавлення волі;

- за ст.. 389 ч.2 КК України один місяць арешту.

Відповідно до ст.. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_13 покарання у вигляді двох роківпозбавлення волі.

На підставі ст.. 71 КК України, до призначено ОСОБА_6 покарання, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19.06.2018 року з урахуванням вимог ст. 72 КК України, за якою одному дню позбавлення волі відповідають 8 годин громадських робіт, у вигляді одного місяця позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_6 до відбуття покарання у вигляді двох років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з часу фактичного затримання обвинуваченого.

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, якщо вони протягом двох років іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

У період випробувального терміну, на підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «Укртелеком» у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 21 237 грн. 07 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Укртелеком» у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 6866 грн. 26 коп.

У процесі виконання вироку, суму завданої шкоди зменшити на вартість утилізованого за вироком суду, кабелю.

Речові докази: ніж з рукояткою чорного кольору, який знаходиться на зберіганні у камері схову Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити; рюкзак чорного кольору- повернути ОСОБА_6 ; один фрагмент кабелю зв`язку ТПП 20х2х0,4, довжиною 1,3 метри; 5 фрагментів кабелю зв`язкуТПП 20х2х0,4, довжиною 1,3, 1,5 м., 2, 4 м., 3 м. та 3,8 метрів, загальною довжиною 12,9 метрів; один фрагмент кабелю зв`язку ТПП 10х2х0,32, довжиною 1,8 метрів; 3 фрагменти кабелю зв`язку, поміщені у спец пакет № 0009568; один фрагмент кабелю зв`язку, упакований до паперового конверту; один фрагмент кабелю зв`язку, який упакований до паперового конверту, які мають номер кримінального провадження 0640; два фрагменти кабелю зв`язку зі слідами роздріблення, які упаковані в поліетиленовий пакет № 2765638; один фрагмент кабелю зі слідами роздріблення,упакований в поліетиленовий пакет № 2765640- утилізувати; DVD R диск з записом слідчого експерименту від 28.08.2018 року за участю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1