Справа № 489/6591/18
Кримінальне провадження №1-кп/489/305/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Миколаєва в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0003964 по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берізки, Кривоозерського району, Миколаївської області українця, громадянина України, із середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

09.09.2010р. Кривоозерським р/с Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, 12.09.2013р. звільнений у зв`язку з відбуттям покарання;

14.10.2014р. Первомайським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробування строком на 3 роки;

02.04.2015р. Первомайським міським судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі;

04.06.2015р. Первомайським міським судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років і 7 місяців обмеження волі. 20.02.2018р. звільнений умовно - достроково, невідбутий строк 1 рік 5 місяців 13 днів;

04.01.2019р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років і 9 місяців позбавлення волі, який ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 24.04.2019р. залишено без змін.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Суворовка Голопристанського району, Херсонської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, перебуваючої у цивільному шлюбі, не працюючої, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 діючи повторно маючи на меті заволодіння чужим майном шляхом обману, вступив в злочину змову з ОСОБА_12 та невстановленими в ході досудового розслідування особами (матеріали щодо яких виділено в окреме провадження). Діючи заздалегідь за розробленим планом, який полягав в тому, що вони разом з невстановленими особами, під приводом продажу неіснуючого трактору, виступаючи в ролі продавця, з метою відшукання покупців на Інтернет ресурсі «ОЛХ», розміщували оголошення про продаж вищезазначеного трактору, вказуючи номера телефонів ОСОБА_11 , як продавця. Покупець зателефонувавши за номер телефону вказаним в об`яві, домовлявся зі ОСОБА_11 , який представлявся як директор великого підприємства в м. Миколаєві, про місце зустрічі з метою демонстрації товару. Покупцю, який прибув в обумовлене місце, як правило, це була територія великого підприємства м. Миколаєва, директором якого представлявся ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_11 , повідомляв покупцю, що йому зателефонує бухгалтер підприємства. Після чого покупцю телефонувала ОСОБА_12 , яка представлялась бухгалтером підприємства та повідомляла, що покупцю необхідно внести завдаток, щоб отримати дозвіл на вхід до території підприємства. Після отримання згоди на внесення завдатку ОСОБА_13 повідомляла реквізити банківського рахунку на який необхідно внести завдаток. Після внесення завдатку до покупця телефонувала ОСОБА_13 та повідомляла, що йому необхідно внести повну вартість трактору, після чого йому буде надано дозвіл на прохід до території підприємства. Також покупцю повідомлялось, що гроші він перераховує на рахунок підприємства необхідні для отримання перепустки, в разі відмови покупця від купівлі трактору, гроші які осатаній перерахував, будуть повернуті. В разі згоди покупця на перерахування повної вартості трактору, ОСОБА_12 повідомляла реквізити банківського рахунку на який необхідно перерахувати гроші, за допомогою електронно - обчислювальної техніки на їх картковий рахунок.
Після отримання грошових коштів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановлені особи, заволодівали вказаними коштами.
Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 діючи з невстановленими особи, в невстановлений в ході досудового розслідування час та місце на Інтернет ресурсі «ОЛХ» розмістили оголошення про продаж трактору з номерами телефону ОСОБА_11 .
05.08.2017 ОСОБА_8 на вищезазначеному Інтернет ресурсі знайшов оголошення про продаж трактору та подзвонив за вказаному в ньому номером телефону № НОМЕР_1 . На дзвінок відповів ОСОБА_11 та повідомив, що трактор знаходиться на території заводу «ЧСЗ» в м. Миколаєві. Після чого ОСОБА_11 пояснив ОСОБА_8 , що йому необхідно приїхати до вищезазначеного заводу де останній зможе оглянути та придбати трактор вартістю 54 000 гривень. Відповідно до домовленостей ОСОБА_8 необхідно було прибути до заводу 07.08.2017 року та внести 12 500 гривень, в якості завдатку на рахунок підприємства. Згідно домовленостей після внесення завдатку ОСОБА_8 отримував перепустку на територію заводу, де міг оглянути трактор. Також, ОСОБА_11 повідомив потерпілому, що в разі відмови останнього придбати трактор, йому будуть повернуть гроші, які він перерахував.
07.08.2017 ОСОБА_8 приїхав до центрального КПП заводу «ЧСЗ» в м. Миколаєві зателефонував ОСОБА_11 , який в свою чергу спитав у потерпілого анкетні данні, ні би то для виготовлення перепустки. Після чого ОСОБА_8 зателефонувала ОСОБА_12 та представилась бухгалтером вказаного підприємства, яка повідомила, що потерпілому необхідно сплатити гроші в сумі 15 834 гривень. Також вона повідомила місце знаходження відділення «Приват Банку», яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 51 та номер карти вказаного банку, який переслала за допомогою смс повідомлення.
07.08.2017близько о 12.00 ОСОБА_8 знаходячись у відділенні ПАТ «Приват Банк», яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 51, за допомогою банкомату вказаного банку, перерахував на картку № НОМЕР_2 , яку повідомила ОСОБА_12 гроші в сумі 15 834 гривен, як завдаток. Після цього потерпілий передзвонив ОСОБА_12 та повідомив про переказ грошей, на що остання попросила його зачекати. Через 10 хвилин ОСОБА_12 перетелефонувала потерпілому та повідомила, що йому необхідно переказати всю суму грошей за купівлю трактору. Вона повідомила, що гроші в сумі 34 171 гривень необхідно переказати на іншу карту, номер якої переслала за допомогою смс повідомлення. Вона також повідомила, що в разі відмови потерпілого придбати трактор, гроші йому будуть повернуті.
В цей же день близько о 12:22 год., ОСОБА_8 знаходячись в приміщенні вищезазначеного банку, перерахував, за допомогою банкомату на картковий рахунок № НОМЕР_3 , який йому надала ОСОБА_12 , гроші в сумі 34 166 гривень.
В подальшому ОСОБА_11 , ОСОБА_12 з невстановленими особами зникли з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись грошима на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_8 збитків на загальну суму 50 000 гривень.
Також, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 діючи з невстановленими особами в невстановлений в ході досудового розслідування час та місце на Інтернет ресурсі «ОЛХ» розмістили оголошення про продаж трактору з номерами телефону ОСОБА_11 .
В серпні 2017р. (точний дати та час в ході досудового розслідування встановити не вдалось) ОСОБА_10 на Інтернет ресурсі «ОЛХ», знайшов оголошення про продаж трактору та подзвонив за вказаному в ньому номером телефону № НОМЕР_4 . На дзвінок відповів ОСОБА_11 та повідомив, що трактор знаходиться на території заводу «Зоря» в м. Миколаєві. Після чого ОСОБА_11 пояснив ОСОБА_10 , що йому необхідно приїхати до вищезазначеного заводу де останній зможе оглянути та придбати трактор вартістю 54 000 гривень. Відповідно до домовленостей ОСОБА_10 необхідно було прибути до заводу 08.08.2017 року та внести 14 000 гривень, в якості завдатку на рахунок підприємства. Згідно домовленостей після внесення завдатку ОСОБА_10 отримував перепустку на територію заводу, де міг оглянути трактор. Також ОСОБА_11 повідомив потерпілому, що в разі відмови останнього придбати трактор, йому будуть повернуть гроші, які він перерахує.
08.08.2017 ОСОБА_10 приїхав до центрального КПП заводу «Зоря» в м. Миколаєві зателефонував ОСОБА_11 та повідомив про приїзд. Після цього ОСОБА_10 зателефонувала ОСОБА_12 та представилась бухгалтером вказаного підприємства, яка повідомила, що потерпілому необхідно сплатити гроші в сумі 14000 гривень. Також вона повідомила місце знаходження відділення «Приват Банку»), яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 55- Е та номер карти вказаного банку, який переслала за допомогою смс повідомлення.
08.08.2017близько о 11.05год. ОСОБА_10 знаходячись у відділенні ПАТ «Приват Банк», яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 55 Е, за допомогою банкомату вказаного банку, перерахував на картку № НОМЕР_5 , яку повідомила ОСОБА_12 гроші в сумі 13 949 гривен, як завдаток. Після цього потерпілий передзвонив ОСОБА_12 та повідомив про переказ грошей, на що остання попросила його зачекати. Через деякий час ОСОБА_12 перетелефонувала потерпілому та повідомила, що йому необхідно переказати додаткову суму грошей у розмірі 6738 гривен. Вона повідомила, що вказану суму необхідно перерахувати на ту же карту, яку раніше переслала за допомогою смс повідомлення. Вона також повідомила, що в разі відмови потерпілого придбати трактор, гроші йому будуть повернуті.
В цей же день близько о 14:22год., ОСОБА_10 знаходячись в приміщенні вищезазначеного банку, перерахував, за допомогою банкомату на картковий рахунок № НОМЕР_5 , який йому надала ОСОБА_12 , гроші в сумі 6700 гривень.

З місця вчинення злочину ОСОБА_11 , ОСОБА_12 з невстановленими особами зникли, розпорядившись грошима за власним розсудом, чим завдали ОСОБА_10 збитків на загальну суму 20649 гривень.
Так, 12.03.2018 ОСОБА_9 на Інтернет ресурсі «ОЛХ» знайшов оголошення про продаж трактору та подзвонив за вказаному в ньому номером телефону № НОМЕР_6 . На дзвінок відповів ОСОБА_11 та повідомив, що трактор знаходиться на території заводу «ЧСЗ» в м. Миколаєві. Після чого ОСОБА_11 пояснив ОСОБА_9 , що йому необхідно приїхати до вищезазначеного заводу де останній зможе оглянути та придбати трактор вартістю 87 000 гривень. Відповідно до домовленостей ОСОБА_9 необхідно було прибути до заводу 13.03.2018 року та внести 15 540 гривен, в якості завдатку на рахунок підприємства. Згідно домовленостей після внесення завдатку ОСОБА_9 отримує перепустку на територію заводу, де міг би оглянути трактор. Також, ОСОБА_11 повідомив потерпілому, що в разі відмови останнього придбати трактор, йому будуть повернуті гроші, які він перерахував.
13.03.2018 ОСОБА_9 приїхав до КПП заводу «ЧСЗ», яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Індустріальна, б. 1 та зателефонував ОСОБА_11 , який в свою чергу повідомив, щоб він чекав та з ним зв`яжеться бухгалтер підприємства. Після чого ОСОБА_9 зателефонувала ОСОБА_12 та представилась бухгалтером вказаного підприємства, яка повідомила, що потерпілому необхідно сплатити гроші в сумі 15 540 гривень. Також вона повідомила місце знаходження відділення «Ощадбанку», яке розташоване за адресою: м. Миколаїв вул. Корабелів 2 та номер карти вказаного банку.
13.03.2018близько о 11:18 ОСОБА_9 знаходячись у відділенні «Ощадбанку», яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул.. Корабелів, 2, за допомогою банкомату вказаного банку, перерахував на картку № НОМЕР_7 , яку повідомила ОСОБА_12 гроші в сумі 15 462 гривень, як завдаток. Після цього потерпілий передзвонив ОСОБА_12 та повідомив про переказ грошей, на що остання повідомила, що йому необхідно додатково переказати грошей за купівлю трактору в сумі 15 540 гривень, на ту ж саму банківську карку. Вона також повідомила, що в разі відмови потерпілого придбати трактор, гроші йому будуть повернуті.
В цей же день близько о 12:18, ОСОБА_9 знаходячись у відділенні «Ощадбанку», яке розташоване м. Миколаїв, вул. Корабелів, 2, за допомогою банкомату вказаного банку, перерахував на картку № НОМЕР_7 , який йому надала ОСОБА_12 , гроші в сумі 15 462 гривень.
З місця вчинення злочину ОСОБА_11 , ОСОБА_12 з невстановленими особами зникли, розпорядившись грошима за власним розсудом, чим завдали ОСОБА_9 збитків на загальну суму 30 924 гривень.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 свою вину в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України визнали повністю, щиро сердечно розкаялися, від дачі свідчень відмовилися, оскільки вони повністю підтверджують викладене в обвинувальному акті. Просили суд суворо їх не карати, цивільні позови потерпілих визнали в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні повністю підтвердив викладене в обвинувальному акті, цивільний позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Крім того суду доповнив, що обвинувачені шляхом обману, зловживаючи його довірою, незаконно заволоділи шахрайським шляхом під приводом продажу трактору МТЗ-80 грошовими коштами в сумі 50 010,00грн. Витрати пов`язані із прибуттям до м. Миколаєва на вантажному автомобілі ЗІЛ-130 складають 3 000,00грн. Свої моральні страждання оцінює в 30 000,00грн.

Потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що викладене в обвинувальному акті відповідає обставинам кримінального правопорушення, заявлений ним цивільний позов підтримує повністю.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні просив суд прийняти рішення на свій розсуд.

Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 свою вину визнали повністю, суд з урахуванням думки учасників судового провадження в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , дослідженням постанов про визнання речових доказів і передачу їх на зберігання, а також характеризуючих матеріалів на особу обвинувачених.

По справі ОСОБА_9 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 31080,00грн. та моральної шкоди на суму 10 000,00грн..

Потерпілим ОСОБА_8 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 53010,00гр та моральної шкоди на суму 30000,00 грн..

Обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 цивільні позови визнали в повному обсязі та не заперечували проти їх задоволення.

Прокурор в судовому засіданні просила задовольнити цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в розмірі сум завданих збитків.

Позови потерпілих ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 31080,00грн. та ОСОБА_8 на суму 53010,00грн., суд вважає необхідним задовольнити частково. Потерпілому ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди задовольнити цивільний позов на суму 30924,00грн., а потерпілому ОСОБА_8 на суму 50 000,00грн., оскільки згідно ст. 1166 ЦК України, 127 КПК України, відшкодовується тільки майнова шкода, яка на момент розгляду вже була завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням та є прямим наслідком вчиненого злочину.

Позовні вимоги потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в частині відшкодування моральної шкоди, суд на підставі ст. 1167 ЦК України, вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з урахуванням моральних страждань перенесених потерпілими, порушенні нормального способу життя, переживаннях, психологічному дискомфорті та принижені гідності.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_10 не заявлявся.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 190 КК України доказана і їх дії, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використання електронно-обчислювальної техніки кваліфіковані правильно.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_11 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку в Обласній психіатричній лікарні та Обласному наркологічному диспансері не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_12 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку в Обласній психіатричній лікарні та Обласному наркологічному диспансері не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченим суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані що характеризують обвинувачених. Суд вважає, що обвинуваченими скоєні кримінальні правопорушення, що відноситься до категорії тяжких.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

До обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в рамках даного кримінального провадження запобіжні заходи не застосовувалися.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_11 , обставини, при яких ним були вчиненні кримінальні правопорушення, суд приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе лише шляхом ізоляції від суспільства та призначенням покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.
Враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_12 , обставини, при яких нею були вчиненні кримінальні правопорушення, суд приходить до висновку, що її виправлення і перевиховання можливе лише без ізоляції від суспільства, шляхом призначення покарання із застосуванням ст. ст. 75 ,76 КК України.
Питання про речові докази, підлягають вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів зарахувати ОСОБА_11 покарання, відбуте частково за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.01.2019р., остаточно призначив йому покарання у виді 4 років і 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_11 вираховувати з моменту його затримання з 31.10.2018р..

ОСОБА_12 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_12 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 в солідарному порядку в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 30924,00грн. та на відшкодування моральної шкоди - 10 000,00грн.

Стягнути з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь ОСОБА_8 в солідарному порядку в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 50 000,00грн. та на відшкодування моральної шкоди - 30 000,00грн.

Речові докази:
- Банківська карта «Приват Банку» № НОМЕР_3 , яка знаходиться в матеріалах судового провадження - залишити у справі;

- три аркуші паперу з чорновими записами, які знаходилися в жіночій сумці чорного кольору; три аркуші паперу з чорновими записами; три аркуші паперу з чорновими записами та блокнот з чорновими записами; 12 аркушів паперу з чорновими записами, які знаходяться на відповідному зберіганні в кімнаті речових доказів Інгульського ВП ГУНП України в Миколаївській області - знищити.

- планшет фірми Lenovo A7 30 DC, IMEI: НОМЕР_8 чорного кольору; мобільний телефон фірми «Nokia», IMEI: НОМЕР_9 сірого та чорного кольорів, з сім картою оператора «Лайф» № НОМЕР_10 ; мобільний телефон фірми «Huawei» чорного кольору IMEI: НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , з сім картою оператора «Київстар» № НОМЕР_13 ; мобільний телефон фірми «Bravis» чорного кольору з кнопками, IMEI: НОМЕР_14 ; мобільний телефон фірми «Nokia» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , з сім картами операторів «Київстар», «Лайф», НОМЕР_17 , № НОМЕР_18 , мобільний телефон «Alkatel» білого кольору, IMEI: НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , з сім картками операторів « Київстар» та «Лайфселл» № НОМЕР_21 та № НОМЕР_22 ; ноутбук Lenovo D50-30, S/N: CB32058941 чорного кольору, які були вилучені в ході проведення обшуку в квартирі у ОСОБА_12 та знаходяться в кімнаті речових доказів Інгульського ВП ГУНП України в Миколаївській області - повернути останній за належністю.

- банківські картки № НОМЕР_23 , № НОМЕР_24 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_25 , № НОМЕР_26 , № НОМЕР_27 , № НОМЕР_28 , № НОМЕР_29 , № НОМЕР_30 , скетч картка з сім-карткою НОМЕР_31 , які знаходяться в кімнаті речових доказів Інгульського ВП ГУНП України в Миколаївській області - знищіти.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1