ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/686/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/202/19 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника ГУ Держгеокадастру

в Тернопільській області ОСОБА_7

представника С/Г ТОВ Агрокомплекс ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_9 , директора С/Г ТОВ Агрокомплекс ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Зборівського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2019 року, -

встановила:

Ухвалою слідчого судді Зборівського районного суду від 21 березня 2019 року задоволено клопотання т.в.о. начальника СВ Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області та накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0927, площею 11,7668 га та земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0928, площею 46,1201 га, шляхом заборони ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, їх представникам, уповноваженим ними особам, орендарям, суборендарям на відчуження, користування та розпорядження вказаними земельними ділянками.

Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що слідством здобуто докази, що вилучення вказаних земельних ділянок з земель загального користування проведено з порушенням діючого законодавства та земельні ділянки самі по собі є суттєвим доказом факту та обставин кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі начальник ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_9 просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, посилаючись на те, що слідчим суддею не в повній мірі враховані положення ст.ст. 170-173 КПК України.

На його думку, в клопотанні слідчого органу не наведено достатньо підстав, які б підтверджували підозру вважати, що зазначені земельні ділянки є доказом злочину, а висновки слідчого судді зроблені на досліджені окремих копій документів, які в сукупності не відтворюють усі обставини, що передували прийняттю Зборівською райадміністрацією розпорядження №349 від 15.06.2007 року.

Вказує, що земельні ділянки, на які накладено арешт, були сформовані за результатами проведення інвентаризації земель державної власності у 2013 році і їх розпорядниками є на сьогодні Головне управління.

Вважає, що експерт у висновку не навів ознак, які б визначали, що розпорядження Зборівської райадміністрації №349 від 15.06.2007 року стосується безпосередньо зазначених ділянок, тому висновок слідчого судді, що ці земельні ділянки були вилучені із земель загального користування та переведені до земель запасу та являються предметом кримінального правопорушення, є неправильним.

Посилається на те, що слідчий суддя при задоволенні клопотання повинен застосовувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження підприємницької діяльності особи або інших наслідків.

Зазначає, що за результатами проведеного аукціону земельних ділянок з переможцем торгів укладається договір оренди земельної ділянки, сплачується річний розмір орендної плати як податок на нерухоме майно та переходить право на підприємницьку діяльність, що в зв`язку з арештом майна не може відбутися, чим порушуються інтереси Мшанецької сільської ради Зборівського району та орендаря.

Окрім того, просять поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, оскільки не повідомлялися про розгляд справи, не були присутні в судовому засіданні та копії ухвали їм не було направлено.

В апеляційній скарзі директор С/Г ТОВ Агрокомплекс ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді про накладення арешту на земельні ділянки скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Посилається на те, що за результатами аукціону між ГУ Держгеокадастру в Тернопільській області та С/Г ТОВ Агрокомплекс укладено договори оренди на вищевказані земельні ділянки і товариство сплатило орендну плату у визначеній договором сумі. Проте, в зв`язку з арештом майна не можуть користуватися земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вважає, ухвалу слідчого судді незаконною, оскільки обмежуються їх права як орендаря, земельні ділянки не визнано речовими доказами, на його думку, ризики, передбачені ст. 170 КПК України для земельної ділянки не можуть настати, тому вважає клопотання слідчого є необґрунтованим.

Окрім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, про яке дізналися 18.09.2019 року та вказане рішення стосується їх інтересів.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах представників ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області та С/Г ТОВ Агрокомплекс, які підтримали подані апеляційні скарги, просять їх задовольнити, в судових дебатах прокурора, який заперечив апеляційні скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, дослідивши докази кримінального провадження та доводи апеляцій, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим відділом Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 26 січня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що на підставі загальних зборів власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) з земель колишнього КСП Верховина на території Мшанецької та Кобзарівської сільських рад Зборівського району від 16.11.2002 року, розпорядженням Зборівської РДА №144 від 14.03.2003 року вилучено з активного сільськогосподарського використання та переведено у землі загального користування (сіножаті та пасовища) 442 га малопродуктивних земель на території Мшанецької та Кобзарівської сільських рад.

Всупереч вимогам ст.83 Земельного кодексу України, згідно з якою землі комунальної власності не можуть передаватися у приватну власність, розпорядженням Зборівської РДА №349 від 15.06.2007 року із вказаних земель загального користування вилучено та переведено у землі запасу земельні ділянки загальною площею понад 100 га.

В подальшому, ГУ Держгеокадастру в Тернопільській області видало накази про надання дозволу на розроблення проєктів землеустрою щодо надання у власність частини земельних ділянок на вилучених землях фізичним особам, а решта даного масиву включена до переліку земельних ділянок, право оренди яких буде реалізовано шляхом проведення аукціону.

В ході досудового розслідування проведено, в тому числі, земельно-технічну експертизу № 192/17-22 від 29 вересня 2017 року, в якій вказано, що розпорядження Зборівської РДА №349 від 15.06.2007 року видано не у відповідності земельного законодавства.

При цьому, земельні ділянки, які вилучені із земель загального користування та переведено у землі запасу з кадастровими номерами :01:001:0927, площею 11,7668 га та земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0928, площею 46,1201 га, відповідно до інформації оприлюдненої на сайті ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, який є розпорядником земельних ділянок, за посиланням http://ternopilska.land.gov.ua, виставлені 09 квітня 2019 року на земельні торги.

Вказані земельні ділянки 19 березня 2019 року т.в.о. начальника СВ Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 визнано речовим доказом.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000020 про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, а тому необхідно на нього накласти арешт.

З урахуванням цього слідчий суддя, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене майно, оскільки воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, на яке слідчий просив накласти арешт, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та яке може бути відчужено, перетворено, що може негативно вплинути на дослідження обставин кримінального провадження, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаного клопотання та накладення арешту на майно.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (розпорядника, користувача) майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність того або іншого об`єкту до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідно до ст.170 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі зазначені в ч.2 ст. 173 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, беручи до уваги, що обмеження права на земельні ділянки є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження - існують правові підстави для арешту майна, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

Посилання апелянтів на відсутність відомостей про те, що розпорядження Зборівської РДА №349 від 15.06.2007 року стосується безпосередньо земельних ділянок, на які накладено арешт, не заслуговують на увагу, оскільки саме ці земельні ділянки були виставлені на аукціон.

Твердження апелянтів, що земельні ділянки, на які накладено арешт, були сформовані за результатами проведення інвентаризації земель державної власності у 2013 році і їх розпорядниками на сьогодні є Головне управління, є безпідставні, оскільки слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

Окрім того, враховуючи, що розгляд даної справи відбувся у відсутності представника ГУ Держгеокадастру в Тернопільській області, а С/Г ТОВ Агрокомплекс є особою, чиї інтереси зачіпає оскаржуване рішення, про вказане рішення апелянти дізналися 12.09 та 18.09.2019 року, тому їм слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 170-174, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Поновити апелянтам строк на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_9 , директора С/Г ТОВ Агрокомплекс ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Зборівського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2019 року про накладення арешту на земельні ділянки - без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи