Справа № 517/462/19
Провадження 1-кп/517/36/2019
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2019 року Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 при секретареві ОСОБА_2 з участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стоянове Фрунзівського (нині Захарівського) району Одеської області, українця, гр. України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, мешканця с. Новопавлівка Захарівського району Одеської області, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;
01 липня 2019 року біля 21 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебував біля домогосподарства, яке розташовано по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , де у нього з корисливих спонукань виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету особистого збагачення, ОСОБА_4 , через хвіртку потрапив на територію вказаного домогосподарства, де він, переконавшись в тому, що його злочинні дії залишаються непоміченими для оточуючих і його намірам ніхто не зможе перешкодити, ОСОБА_4 підійшов до каналізаційної споруди, що була закрита чавунною кришкою каналізаційного люка та застосувавши фізичну силу, зняв вказану кришку каналізаційного люка, після чого виніс її за межі домогосподарства, сховавши поблизу в кущах. Одразу, безперервно продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи загальну мету особистого збагачення ОСОБА_4 , з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, знову повернувся до вказаного домогосподарства, де побачив споруду літньої кухні розташованої біля будинку. Підійшовши до літньої кухні, побачивши, що вхідні двері закриті ззовні на навісний замок і одна із петель була погано закріплена, взявся руками за навісний замок, застосувавши фізичну силу, шляхом ривка, зірвав петлю з закритим навісним замком вхідних дверей та відкрив двері і проник всередину літньої кухні. Перебуваючи в приміщенні літньої кухні ОСОБА_4 , побачив піч опалення, яка зверху була накрита пічною чавунною однокомфорковою плитою, б/в, переконавшись в тому, що його злочинні дії залишаються непоміченими для оточуючих і його намірам ніхто не зможе перешкодити, зняв вказану плиту з печі опалення, після чого виніс плиту за межі домогосподарства, сховавши поблизу в кущах, тим самим таємно викравши плиту, що належить ОСОБА_6 . В подальшому з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденими чавунною кришкою каналізаційного люка, б/в та пічною чавунною однокофорною плитою, б/в на власний розсуд, заподіявши тим самим останній матеріальної шкоди на загальну суму 919 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав в повному обсязі і показав суду, що 01 липня 2019 рокудійсно здійснив крадіжку чавунної кришки каналізаційного люка, б/в та одноканфорної чавунної плити, які належать ОСОБА_5 . У вчиненому щиро розкаявся і просив суд суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з?явилася, але попередньо надала до канцелярії суду письмову заяву, в якій просить розглянути кримінальне провадження без її участі, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має та просить його покарати у відповідності до чинного законодавства України.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, його вина була повністю встановлена в ході судового розгляду наданими суду матеріалами, дослідженими письмовими і речовими доказами, які суд, керуючись законом, оцінив за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
На підставі наданих в судовому засіданні показань, досліджених в судовому засіданні письмових доказів, які суд визнає належними, допустимими та достовірними, а також такими які в своїй сукупності між собою встановлюють провину обвинуваченого, суд вважає доведеною провину обвинуваченого ОСОБА_4 і кваліфікує його дії як вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), крадіжка поєднана з проникненням у інше приміщення.
Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо.
При призначенні виду і міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до досудової доповіді виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, так як він не становить небезпеки для суспільства.
Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.2003 року «Про практику призначення судами покарання» під час призначення покарання по кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
За викладених обставин суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, проте, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід не обирався. Процесуальні витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів, слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази, приєднані до кримінального провадження чавунна кришка каналізаційного люка, б/в та одноканфорна чавунна плита вважати повернутими власнику ОСОБА_5 .
Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: