Справа № 438/972/19
провадження №1-кп/457/124/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Трускавець
Трускавецький міський суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження № 0000255 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працевлаштованого, не військовозобов`язаного, раніше судимого вироком Бориславського міського суду Львівської області за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн.,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 , -
в с т а н о в и в :
20 вересня 2018 року Дрогобицькою місцевою прокуратурою Львівської області до Бориславського міського суду Львівської області скеровано для розгляду по суті обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000504 від 15 вересня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, однак останній на шлях виправлення не став, а скоїв новий злочин проти власності. 28 травня 2019 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Зелена у м. Борислав Львівської обл., маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, шляхом розбиття скла у вхідних дверях будинку АДРЕСА_1 проник до кімнат вказаного будинку, які перебувають у власності ОСОБА_6 ,звідки таємно повторно викрав магнітофон «Весна» вартістю 725 грн., праску «Ariete ultrastiri special 6200» вартістю 300 грн., три керамічні статуетки вартістю по 75 грн. за кожну та грошові кошти у сумі 182 грн., які на праві власності належать потерпілій ОСОБА_6 , завдавши останній матеріальної шкоди на загальну суму 982 грн.
Під час досудового розслідування між начальником Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 з участю захисника адвоката ОСОБА_5 07 серпня 2019 року укладена угода про визнання винуватості.
За умовами угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненому ним кримінальному правопорушенні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні за ч. 3 ст. 185 КК України. Крім того, сторони узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки.
Угода підписана сторонами та разом із обвинувальним актом надійшла до суду.
Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468, ч.4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у підготовчому судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено.
При укладенні угоди враховано обставину, яка обтяжує ОСОБА_3 покарання рецидив злочинів.
Прокурор вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та ОСОБА_3 з участю адвоката ОСОБА_5 як таку, що відповідає вимогам закону та призначити ОСОБА_3 обумовлене в угоді покарання.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між начальником Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 з участю захисника адвоката ОСОБА_5 07 серпня 2019 року про визнання винуватості, відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, передбаченій ч. 3 ст. 185 КК України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.
При призначенні покарання суд враховує, що відповідно до вироку Бориславського міського суду Львівської області від 05 березня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн. На даний час штраф обвинуваченим не сплачений.
Вирішуючи питання про призначення покарання за сукупністю вироків, суд керується правилами складання покарань, передбачених ст. 71 КК України. Оскільки обвинуваченому визначено покарання у вигляді штрафу, який не було сплачено, тому відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, таке покарання складанню не підлягає і має виконуватися самостійно.
Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 07 серпня 2019 року між начальником Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 з участю захисника адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України приєднати повністю до покарання, призначеного цим вироком, покарання, призначене вироком Бориславського міського суду Львівської області від 05 березня 2019 року, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді трьох років позбавлення волі та штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., виконувати самостійно.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.
Відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 07 серпня 2019 року.
Речові докази керамічну статуетку у вигляді двох лисиць, керамічну статуетку у вигляді двох голубів та керамічну статуетку у вигляді двох грибів, які знаходяться на зберіганні у кабінеті зберігання речових доказів Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: ОСОБА_1