Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/595/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2019 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому дистанційно в режимі відео конференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.08.2019 року, якою відмовлено в задоволені його клопотання про "перерахування строку відбування покарання за сукупністю вироків Кропивницького апеляційного суду від 03.12.2018 та Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27.02.2019 за правилами, визначеними ст. 72 КК України в редакції чинній станом на 16.07.2016 року",
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі. В своєму клопотанні засуджений просив перерахувати йому строк відбування покарання за сукупністю вироків Кропивницького апеляційного суду від 03.12.2018 року та Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27.02.2019 року за правилами, визначеними ст. 72 КК України в редакції чинній станом на 16.07.2016 року.
За наслідком розгляду клопотання засудженого, суд першої інстанції прийшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки питання зарахування засудженому ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України за період з 15.06.2017 до 30.05.2019 вже було предметом судового розгляду, за наслідками якого Кіровоградським районним судом Кіровоградської області 27.02.2019 ухвалено вирок, який ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 30.05.2019 залишено без змін, а період тимчасового залишення в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в розумінні Закону України «Про попереднє ув`язнення» не є строком попереднього ув`язнення, а тому в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Перерахувати строк попереднього ув`язнення за сукупністю вироків Кіровського районного суду м.Кіровограда від 03.12.2018 року та Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27.02.2019 року.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що на його переконання мотиви суду першої інстанції про відмову у його клопотанні є некоректними та незрозумілими, оскільки зазначено в ухвалі суду, що строк було перераховано у вироку Кіровоградського районного суду від 27.02.2019 року. Однак він клопотав перед судом про зарахування йому строку попереднього ув`язнення саме за сукупністю вироків.

Саме з цих підстав засуджений ОСОБА_7 вважає рішення суду першої інстанції неповним та не об`єктивним.

Заслухавши головуючого, засудженого, який просив апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали клопотання, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зі змінами, внесеними Законом України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до наданих для розгляду апеляційному суду матеріалів справи та ухвали суду першої інстанції вбачається, що вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 03.12.2018 року (кримінальне провадження №0010580), ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1, ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області 19.12.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Вказаним вироком ухвалено до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 міру запобіжного заходу не обирати та строк відбування покарання обраховувати з моменту затримання.
Вироком Кропивницького апеляційного суду від 13.02.2019 року, вказаний вирок Кіровського районного суду м.Кіровограда від 03.12.2018 року (кримінальне провадження №0010580) скасовано в частині призначеного ОСОБА_7 покарання.
Визнано ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання: за ч. 1 ст.,186 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.06.2018 року у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, а вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2016 року, яким призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі 75,76 звільнено засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням відповідних обов`язків - виконувати самостійно.
У вступній частині вироку Кіровського районного суду м.Кіровограда від 03 грудня 2018 року щодо ОСОБА_7 зазначено данні про судимість останнього згідно вироку Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2016 року та Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.06.2018 року. Даний вирок набрав законної зили 13.02.2019 року.
Отже, як убачається з вироку Кіровського районного суду м.Кіровограда від 03 грудня 2018 року та вироку Кропивницького апеляційного суду від 13.02.2019 року щодо ОСОБА_7 , запобіжний захід (попереднє ув`язнення) у кримінальному провадженні №0010580 до засудженого не застосовувався, а тому відсутні підстави для зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення у відповідності до положень ч.5 ст. 72 КК України зі змінами, внесеними Законом України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання".

Також, вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27.02.2019 року (кримінальне провадження № 0000655), ОСОБА_7 визнано винуватим та призначено покарання: за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки; за ч.2 ст.194-1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Кропивницького апеляційного суду від 13 лютого 2019 року, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки п`ять місяців.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2016 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки і шість місяців.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 15 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 15.06.2017 року.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 30.05.2019 року вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27.02.2019 залишено без змін. Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили даний вирок набрав законної сили 30.05.2019 року.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що питання про зарахування засудженому ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України за період з 15.06.2017 до 30.05.2019 вже було предметом судового розгляду, за наслідками якого у вироку Кіровоградського районного суду Кіровоградської області 27.02.2019 року, ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 15 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили, тобто 30.05.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Отже, на переконання колегії суддів рішення суду першої інстанції є законним та вмотивованим, а тому районний суд обґрунтовано залишив без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про "перерахування строку відбування покарання за сукупністю вироків Кропивницького апеляційного суду від 03.12.2018 та Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27.02.2019 за правилами, визначеними ст. 72 КК України в редакції чинній станом на 16.07.2016 року", оскільки вказаний строк вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27.02.2019 року, вже зараховано, а повторного зарахування згідно чинного кримінального закону не передбачено.
Колегія суддів знаходить безпідставними вимоги засудженого щодо зарахування йому строку перебування у слідчому ізоляторі по 21.06.2019 року у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України у редакції чинній станом на 16.07.2016 року, оскільки вказаний строк не є попереднім ув`язненням у розумінні ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення».
Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні доводи засудженого ОСОБА_7 про незаконність та невмотивованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, оскільки спростовуються вищенаведеним, а томузадоволенню не підлягають.

Істотних порушень судом першої інстанції норм кримінально - процесуального закону, які були б підставою для безумовного скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.08.2019 року, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: Підписи:
Згідно з оригіналом.
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2