Справа № 645/4321/17
Провадження № 1-кп/645/108/19
В И Р О К
03 червня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вахрушево, Луганської області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, раніше судимого: 24.02.2004 року Краснолучським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 15.11.2004 року Краснолучським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 122 , ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 22.03.2011 року вироком апеляційного суду Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, 19.08.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова звільнення у вигляді іспитового строку відмінено, направлений до місць позбавлення волі для відбуття покарання за вироком апеляційного суду Харківської області; вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2013 року за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Перевальского районного суду Луганської області від 10.04.2014 року до покарання призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.08.2013 року у вигляді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі частково приєднано невідбуте покарання за вироком Апеляційного суду Харківської області від 22.03.2011 року у вигляді 6 /шести/ місяців позбавлення волі та остаточно визначення покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 /чотири/ роки 6 /шість/ місяців з відбуттям покарання в кримінально- виконавчій установі закритого типу, також зарахувано ОСОБА_6 в строк відбування покарання час знаходження під вартою з 26.07.2008 року по 22.03.2011 року, та строк відбування покарання відраховувано з 28 травня 2013 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою АДРЕСА_2 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним злочину, як зазначено в цьому вироку. У скоєному щиросердно розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та місце слухання справи належним чином. Надала суду заяву, з якої вбачається, що вона просить слухати справу за її відсутності. Цивільний позов не заявляла, претензій матеріального та морального характеру не має.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Вину обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешканні характеризується задовільно.
Згідно з досудовою доповіддю Немишлянського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, встановлено, що ризик небезпеки ОСОБА_6 для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінений як середній, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, також оцінюється як середній та орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі не може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально -виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і призначає обвинуваченому покарання за скоєне у вигляді арешту.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачені попередження вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 376,395 КПК України суд, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох місяців арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання.
Речовий доказ: кабелі ПВС 2x4 мм2 у кількості 20 метрів та ПВС 4x6 мм2 у кількості 60 метрів, що переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 - після набрання вироком законної сили- вважати повернутим власнику.
Речовий доказ: металеві кусачки, сокиру та рюкзак, які упаковані в полімерний пакет білого кольору, горловина якого була перев`язна білою ниткою на яку було прикріплено паперову бирку, та металеву драбину, на яку прикріплено паперову бирку, та які перебувають на зберіганні в камері схову Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській обалсті - після набрання вироком законної сили- знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суд роз`яснює обвинуваченому, потерпілому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий суддя -