Справа № 520/1937/16-к
Провадження № 1-кп/520/5/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.10.2019 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює провадження одноособово,
секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження №0006927 від 16.12.2015 в новій редакції від 21.03.2017 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Каланчак Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, не одружений, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, раніше судимий 21.03.2014 Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
потерпілого ОСОБА_12 , його представника адвоката ОСОБА_13
обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_14 ,

ВСТАНОВИВ:
1. ОСОБА_8 , будучи судимий за вчинення умисного злочину проти власності до покарання у виді позбавлення волі на певний строк, звільнений від відбування покарання з випробуванням, висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, наданої йому довіри не виправдав і в період іспитового строку вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин. При цьому ОСОБА_8 намагався в суді скрити факт судимості 21.03.2014 Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.4 ст.185 КК України, оскільки в довідці інформаційного центру МВС України відомості з цього приводу з тих чи інших причин відсутні.
1.1.Так, повторно, ОСОБА_8 16.12.2015 біля 02:00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 88, маючи злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «SsangYong Kyron» 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_12 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно та з корисливих спонукань, направився до автомобілю та шляхом використання наявних у нього ключів з брелоком від сигналізації, які йому власник названого автомобіля не надавав, проник у салон цього автомобілю, вставив ключ в замок запалювання, отримавши можливість приведення двигуна автомобіля в робочий стан і в подальшому - можливість керувати ним та здійснювати рух. Однак, ОСОБА_8 не зміг вчинити усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий на місці скоєння злочину потерпілим ОСОБА_12 , який під час боротьби з ОСОБА_8 зміг витягнути ключ з замка запалювання, чим запобіг приведенню двигуна у робочий стан та можливість руху на ньому.

2. Вказані умисні дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України за ознаками незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений повторно.

2.1 Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав і показав, що він знайомий з адвокатом ОСОБА_12 декілька років. Познайомились вони в процесі провадження в іншому кримінальному провадженні за обвинуваченням його, ОСОБА_8 , та ОСОБА_15 у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в якому ОСОБА_12 був представником потерпілого. Вказане кримінальне провадження було закрите в частині його, ОСОБА_8 , обвинувачення, оскільки він відшкодував шкоду потерпілому шляхом передачі коштів через ОСОБА_12 , як представника потерпілого. При цьому він передав ОСОБА_16 35000,00 грн. та винен був ще 5000,00 грн. Оскільки він і адвокат ОСОБА_12 були земляками, то між ними склалися довірливі стосунки. ОСОБА_15 на пропозицію ОСОБА_12 не відшкодував заподіяної шкоди у сумі 40000,00 грн., а тому кримінальне провадження щодо ОСОБА_15 продовжувалося. Це стало причиною його, ОСОБА_8 , і ОСОБА_15 візиту до адвокатського офісу ОСОБА_12 з метою обговорення питання відстрочки сплати вказаних вище сум. До офісу, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 88, вони вдвох прибули 16 грудня 2015 року близько 18:00 години. На прохання ОСОБА_12 вони вдвох придбали пляшку коньяку в магазині біля адвокатського офісу ОСОБА_12 . Розмову супроводжували вживанням двох пляшок коньяку ємкістю по 0.5 л кожна. Коньяк вживали переважно він та ОСОБА_12 , що стало причиною сильного їх алкогольного сп`яніння. Під час спілкування між ОСОБА_12 , ним та ОСОБА_15 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_12 достав мисливського ножа, а потім пістолет, з якого здійснив постріл в приміщені офісу, що призвело до сильного задимлення приміщення. Він сприйняв такі дії ОСОБА_12 як погрозу. Після цього вони втрьох вийшли з приміщення, на вулиці владнали конфлікт, після цього ОСОБА_15 поїхав додому, а ОСОБА_12 та він придбали ще одну пляшку коньяку, яку продовжили розпивати в адвокатському офісі ОСОБА_12 . Близько 24:00 годин він вирішив поїхати додому та з належного йому телефону Samsung Duos з номеру НОМЕР_2 викликав собі таксі по номеру 3000. Коли таксі приїхало, він побачив, що ОСОБА_12 відкрив свою машину та пішов у невідомому напрямку. У зв`язку з тим, що ОСОБА_12 був у сильному алкогольному сп`янінні, він, ОСОБА_8 , вирішив відпустити таксі, залишився біля автомобіля ОСОБА_12 , поки того не було, щоб з автомобіля нічого не викрали, а також проконтролювати, щоб після повернення ОСОБА_12 той не сів за кермо у стані алкогольного сп`яніння та не намагався керувати транспортним засобом. У зв`язку з тим, що на вулиці було прохолодно, а офіс був зачинений, він сів на сидіння водія у автомобіль ОСОБА_12 , та почав чекати на останнього. Коли він сідав до машини, то випадково наступив на ключі і брелок від автомобіля, які знаходились на полу під кріслом водія. Він, намацавши ключі, підійняв та поклав їх на пасажирське переднє сидіння. Оскільки він перебував у сильному алкогольному сп`янінні, то не пам`ятає, чи здійснював він запуск двигуна транспортного засобу. Після цього він заснув на сидінні водія. Прокинувся він від того, що ОСОБА_12 відкрив двері автомобіля та почав лупцювати його та кричати, що він намагається викрасти автомобіль. На вказані крики та на удари він не відповідав, а лише захищався, намагаючись словесно заспокоїти ОСОБА_12 . Від нанесених ОСОБА_12 побоїв йому були спричиненні тілесні ушкодження у виді саден, забою голови, від яких він амбулаторно лікувався. Близько другої години ночі приїхали співробітники поліції, які затримали і доставили його до Київського відділу поліції. Близько 17:00 години того ж дня йому вручили повідомлення про підозру у спробі незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_12 . Того ж вечора йому було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. До затримання у нього було два мобільних телефони Samsung чорного і сірого кольорів, які випали під час його побиття, один - в салоні автомобіля, інший - на землю біля автомобіля. В завершення обвинувачений показав, що ОСОБА_12 через ОСОБА_15 запропонував йому заплатити 1400,00 доларів США, і тоді він забере заяву про спробу викрадення машини. Він, ОСОБА_8 , не погодився з пропозицією ОСОБА_12 . Враховуючи вище наведене, обвинувачений заявив, що умислу на незаконне заволодіння автомобілем ОСОБА_12 не мав, та вважає, що його дії охоплюються іншим складом злочину - хуліганством, оскільки він в стані алкогольного сп`яніння голосно кричав та розмовляв у нічний час у громадському місці.

2.2 Незважаючи на невизнання вини у вчиненому, вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочині доказується сукупністю наступних доказів.

2.3 Так, потерпілий ОСОБА_12 , будучи допитаним відповідно до вимог ст.353 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, у судовому засіданні показав, що він познайомився з обвинуваченим, будучи представником потерпілого по кримінальній справі, у якій ОСОБА_8 і ОСОБА_15 мали процесуальний статус обвинувачених. Оскільки ОСОБА_8 погодився на відшкодування 50% заподіяної шкоди потерпілому та відшкодував її, то він уник кримінальної відповідальності. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 11.11.2013 провадження відносно ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України було закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. А провадження щодо ОСОБА_15 було продовжено, оскільки той не відшкодував заподіяну злочином шкоду. Для владання інтересів ОСОБА_15 шукав з ним зустрічі, у т.ч. через ОСОБА_8 . Вони втрьох зустрілися 16.12.2015 близько 19 години в його, ОСОБА_12 , офісі за адресою: АДРЕСА_3 , з метою обговорення питання щодо відстрочки відшкодування шкоди ОСОБА_15 . Розмова між ними тривала близько трьох годин, в процесі чого вони вживали коньяк. Він звернув увагу на те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_15 протягом всього часу спілкування неодноразово виразно переглядались між собою та перешіптувались, дивлячись на його автомобіль, що викликало в нього певну підозру. Він подумав, чи не бажають вони викрасти його транспортний засіб з метою подальшого продажу та відшкодування ОСОБА_15 заподіяної потерпілому шкоди. Ближче до півночі ОСОБА_8 та ОСОБА_15 пішли, а він зробив вид, що пішов відпочивати, хоча сам непомітно вийшов в інший з трьох виходів з офісу і став спостерігати за своїм автомобілем. Він ходив по скверу близько 50 хвилин. Належний йому автомобіль марки «SsangYong Kyron» 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 був припаркований біля офісу між двох дерев, та на який падало світло від двох вуличних ліхтарів. Під час спостереження приїзду таксі у двір будинку він не бачив. Перебуваючи на відстані від автомобіля близько 30-60 метрів, він помітив силует людини в салоні автомобіля та почув запуск двигуна. Самого проникнення до машину він не бачив, але припускає, що під час спілкування та сумісного вживання алкоголю хтось з гостей витягнув у нього ключі від автомобіля, оскільки ОСОБА_8 неодноразово підходив до нього та обіймав його. Він, ОСОБА_12 , відразу ж підскочив до автомобіля, побачив, що за кермом сидить ОСОБА_8 . Де був ОСОБА_15 він, ОСОБА_12 , не бачив, але допускав, що той десь перебував поблизу. Він, ОСОБА_12 , підскочивши до автомобіля, відчинив двері з боку водія, став кричати і пред`являти претензії до ОСОБА_8 , що той вирішив викрасти автомобіль, чим віддячити за допомогу у кримінальній справі. ОСОБА_8 нічого не говорив, бо був шокований його раптовим з`явленням. Разом з тим ОСОБА_8 не бажав глушити двигун та виходити з машини. Він став витягувати ОСОБА_8 та намагався заглушити двигун, а ОСОБА_8 став чинити опір, зав`язалася між ними боротьба, під час якої йому, ОСОБА_12 , вдалося заглушити двигун, витягнути ключі з замку запалювання, але брелок сигналізації при цьому був пошкоджений і розвалився на кілька частин. Йому також вдалося витягнути з машини і ОСОБА_8 , який у відповідь став наносити йому удари ногами і руками по різних частинах тіла. В ході боротьби вони відійшли від автомобіля в бік будинку, в якому був розташований його офіс. В цей час з`явилася поліція, яка затримала ОСОБА_8 . Хто викликав поліцію, йому не відомо. Разом з тим, під час огляду належного йому автомобіля та ділянки місцевості були виявлені фрагменти брелока і ключ запалювання та мобільний телефон ОСОБА_8 , який випав під час боротьби. В завершення ОСОБА_12 показав, що вдень він в автомобілі знайшов ще один мобільний телефон, схожий на його, але це був другий телефон ОСОБА_8 , який випав в салоні автомобіля також під час боротьби. Цей телефон та ще один фрагмент брелока він видав слідчому. Потерпілий також підтверджує, що демонстрував ОСОБА_8 і ОСОБА_15 з гордістю із дружніх намірів мисливський ніж та рушницю, але пострілу в офісі не робив, інакше щось пошкодив би у приміщенні.

2.4 Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показав, що він разом з ОСОБА_8 , з яким товаришує тривалий час, обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. В цьому кримінальному провадженні представником потерпілого був адвокат ОСОБА_12 . ОСОБА_12 запропонував йому і ОСОБА_8 відшкодувати заподіяну злочином шкоду по 50% кожному і тоді він посприяє у закритті кримінального провадження щодо них. ОСОБА_8 зміг відшукати шкоду в сумі, біля 40000 грн., які віддав ОСОБА_12 , і кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 дійсно було закрито. У нього, ОСОБА_15 , були труднощі з відшуканням грошей у такій сумі і він намагався неодноразово умовити адвоката ОСОБА_12 розстрочити цю суму, але той не погоджувався, через що між ними виникли неприязнені стосунки. Тоді він, ОСОБА_15 , вирішив через ОСОБА_8 , який перебував у нормальних стосунках з ОСОБА_12 , в черговий раз зустрітися з адвокатом ОСОБА_12 для обговорення можливості звільнення його від кримінальної відповідальності. ОСОБА_12 погодився і вони втрьох зустрілися 16.12.2015 близько 19 години біля офісу ОСОБА_12 за адресою: Люстдорфська дорога, 88. ОСОБА_12 і ОСОБА_8 зайшли до офісу, а його ОСОБА_12 не запросив, залишив чекати на вулиці, але згодом дозволив увійти і йому. Бесіда між ними тривала довгий час, під час якої вони втрьох вживали коньяк. Через деякий час вони втрьох вийшли до магазину, щоб купити ще спиртного, та повернулися до офісу, де продовжили вживати алкоголь, не домовившись ні про що. Коли на вулиці стало темно, вони втрьох вийшли на вулицю, звідки ОСОБА_8 та ОСОБА_12 повернулись до адвокатського офісу випивати, а він поїхав у власних справах. До автомобіля ОСОБА_12 він не підходив і що відбувалося з його автомобілем, він не бачив. Разом з тим, наступного дня його затримали працівники поліції за підозрою у спробі викрадення автомобіля ОСОБА_12 . Згодом його відпустили, як непричетного до цього злочину. У відділі поліції він бачив ОСОБА_8 , якого також підозрювали у спробі викрадення автомобіля ОСОБА_12 .
2.5 Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , допитані в судовому засіданні, кожний окремо показали, що вони є інспекторами патрульної поліції УПП в м. Одесі та у складі патрульного екіпажу перебували на чергуванні у ніч з 15 на 16 грудня 2015 року. Через оператора 102 надійшло завдання прибути на адресу Люстдорфська дорога, 88 в м.Одесі, де два чоловіка б`ються. Прибувши на місце події через 3-5 хвилин, вони побачили бійку двох чоловіків, які були на підпитку. Вони їх заспокоїли та опитали анкетні дані, як було встановлено - ОСОБА_8 та ОСОБА_12 . У ОСОБА_8 обличчя було в крові, а на ОСОБА_12 садна на руках. Зі слів ОСОБА_12 , ОСОБА_8 намагався викрасти його машину, яка була припаркована у дворі будинку між дерев. ОСОБА_12 помітив та затримав ОСОБА_8 , через це між ними сталася бійка. Бійка відбувалась за 20-30 м від автомобіля ОСОБА_12 . Далі з пояснень ОСОБА_12 і ОСОБА_8 їм стало відомо, що обидва учасника події були знайомі один з одним, разом вживали алкогольні напої в офісі ОСОБА_12 та у північ розійшлися. Потім ОСОБА_12 помітив, що ОСОБА_8 відчинив двері автомобіля, сів на місце водія, та був ним затриманий. ОСОБА_12 весь час дорікав ОСОБА_8 , що той на вдячність за звільнення від кримінальної відповідальності вирішив викрасти його автомобіль. На ОСОБА_8 одягли кайданки, оскільки ОСОБА_12 вказав на нього, як на особу, яка щойно скоїла злочин та була затримана на місці його вчинення, хоча сам ОСОБА_8 супротив не чинив. Була викликана слідчо-оперативна група, яка прибула на місце через 40 хвилин. На місце також під`їхав ще один екіпаж патрульної поліції. Під час роботи слідчо-оперативної групи вони охороняли місце події та не допускали бійки. Свідки також, кожний окремо, показали, що водійські двері автомобіля ОСОБА_12 , джипу марки «SsangYong Kyron», були відчинені. Під час пошуків ключа, знайшли задню кришку і акумулятор і корпус мобільного телефону біля транспортного засобу ОСОБА_12 зі сторони дверей водія. Поверхневий огляд ОСОБА_8 проведено інспектором другого екіпажу патрульної поліції, але ключа від автомобіля у нього не було. Сам автомобіль вони не оглядали, але двигун і зовнішнє освітлення автомобіля були вимкнені. Під автомобілем були знайдені складові частини брелока від сигналізації автомобіля. Завдань від слідчого щодо опитування можливих свідків вони не отримували, відповідного опитування не проводили. Також відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не були витребувані та по закінченню терміну зберігання відеозаписи були знищені.

2.6 Свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 допитані в судовому засіданні, кожний окремо показали, що вони є інспекторами патрульної поліції УПП в м. Одесі та у складі патрульного екіпажу з ОСОБА_22 перебували на чергуванні у ніч з 15 на 16 грудня 2015 року. Через чергового їм надійшло повідомлення прибути на адресу Люстдорфська дорога, 88 в м.Одесі, на посилення іншого екіпажу. Прибувши на місце вони побачили затриману особу у кайданках, як з`ясувалося ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_12 . У ОСОБА_8 обличчя було в крові, яку за допомогою серветок видалили з обличчя, а на ОСОБА_12 були садна на руках. З розмов присутніх на місці події осіб стало відомо, що обидва учасника події були знайомі один з одним, вони разом вживали алкогольні напої в офісі ОСОБА_12 та у північ розійшлися. Потім ОСОБА_12 помітив, що ОСОБА_8 відчинив двері автомобіля, сів на місце водія, та був ним затриманий. ОСОБА_12 весь час дорікав ОСОБА_8 , що той на вдячність за звільнення від кримінальної відповідальності вирішив викрасти його автомобіль - джип, марки «SsangYong Kyron». По прибуттю слідчо-оперативної групи їх екіпаж здійснював охорону місця події. Після закінчення слідчих дій за вказівною слідчого їх екіпаж доставив ОСОБА_8 до відділу поліції.

2.6.1 Крім того свідок ОСОБА_21 наголосив, що під час пошуків ключів від автомобіля він побачив, що ключ від замка запалювання був зламаний, жало якого застрягло в самому замку запалювання. Одну частину від брелока сигналізації знайшли в салоні автомобіля на резиновому килимі водія. Перед водійськими дверима також знайшли мобільний телефон у розібраному стані.
2.7. Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні показав, що він проживає у багатоквартирному будинку, в якому є сусідом ОСОБА_12 . В ніч з 15.12.2015 на 16.12.2015 він прокинувся від автомобільної сигналізації. Він також почув голос своєї доньки ОСОБА_24 , яка кликала його на балкон. Він вийшов на балкон та побачив бійку між ОСОБА_12 та іншим незнайомим чоловіком. Вони дралися, наносячи один одному хороші тумаки, наближаючись до будинку за адресою АДРЕСА_3 . При цьому було очевидним, що під час боротьби ОСОБА_12 намагався затримати невідомого чоловіка, який намагався втекти. При цьому ОСОБА_12 . докоряв тому чоловіку, що той вирішив викрасти автомобіль ОСОБА_12 , тим самим віддячивши за те, що він його врятував від чого-то. Зі слів доньки йому стало відомо, що вона трохи раніше від нього вийшла на балкон та бачила, як ОСОБА_12 витягав з салону автомобіля «SsangYong Kyron», що знаходився напроти офісу останнього між деревами, з місця водія невідомого чоловіка, з яким став дратися. Далі свідок показав, що на вулиці було освітлення від ліхтаря, відстань від автомобіля ОСОБА_12 до балкону складала близько 20-35 м., а тому він відразу ж впізнав ОСОБА_12 . На місці події інших осіб він не бачив. Згодом приїхав автомобіль із співробітниками патрульної поліції, які зупинили бійку і одягли на невідомого чоловіка кайданки. Потім приїхали ще дві машини поліцейських. Поліцейські ходили, щось шукали біля автомобіля ОСОБА_12 . Ніхто із співробітників поліції не здійснював опитування по квартирах, що знаходились біля місця події. Якось при зустрічі з ОСОБА_12 , останній повідомив свідку про те що сталось, на що він, ОСОБА_23 , відповів, що із донькою бачив цю подію з балкону та може свідчити про це у суді.
2.8 Свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні показала, що вона проживає разом з батьком ОСОБА_23 , і є сусідом ОСОБА_12 . В ніч з 15.12.2015 на 16.12.2015 вона прокинувся від автомобільної сигналізації, вийшла на балкон, щоб подивитися, що сталося. З балкону вона побачила бійку між двома чоловіками біля автомобіля ОСОБА_12 « ОСОБА_25 », дверцята водія якого були відчинені. Вони дралися, наносячи один одному удари руками і ногами в різні частини тіла. Вона покликала батька, щоб той порадив, як діяти. В одному з чоловіків вона по статурі і голосу впізнала ОСОБА_12 , який докоряв іншому чоловіку, що той вирішив викрасти автомобіль ОСОБА_12 , тим самим віддячивши за те, що той його врятував від тюрми. Свідок також показала, що під час бійки ОСОБА_12 і невідомий їй чоловік перемістилися до будинку за адресою АДРЕСА_3 , і відстань від балкону до них складала близько 15-20 м. На місці події інших осіб вона не бачила. Згодом приїхав автомобіль із співробітниками патрульної поліції, які зупинили бійку і одягли на невідомого чоловіка кайданки. ОСОБА_16 тримався за руку, яку, ймовірно, пошкодив під час бійки. Після чого вона пішла спати.
2.9 Свідок ОСОБА_26 , допитаний у судовому засіданні, показав, що він тривалий час знає ОСОБА_12 , як батька своїх друзів. В ніч з 15.12.2015 на 16.12.2015 йому подзвонила дружина ОСОБА_12 з проханням приїхати до офісу її чоловіка йому на допомогу. Він зібрався і через 15 хвилин прибув на адресу вул. Люстдорфська дорога, 88 в м.Одесі. У дворі будинку він побачив велику кількість поліцейських, ОСОБА_12 та молодого чоловіка в кайданках. Поліцейські запросили його та випадкового перехожого бути понятими на слідчих діях, на що він та перехожий погодилися. Під час огляду місця події він дізнався від присутніх, що затриманий, як з`ясувалося ОСОБА_8 , намагався викрасти належний ОСОБА_12 автомобіль «SsangYong Kyron», який був припаркований між деревами біля офісу, а ОСОБА_12 зміг його затримати відразу ж після приведення двигуна у робочий стан. При затриманні ОСОБА_8 ОСОБА_12 пошкодив руку, вона була синюшного кольору. ОСОБА_8 і ОСОБА_12 були знайомі між собою в рамках кримінальної справи. Під час огляду місця події було встановлено, що дверцята водія автомобіля були відчинені, біля автомобіля були знайдені частини мобільного телефону, в салоні автомобіля на килимі водія та між сидіннями першого ряду були знайдені частини брелоку сигналізації автомобіля. Після завершення слідчої дії він ознайомився з протоколом, який підписав без зауважень. З дозволу слідчого та ОСОБА_12 він зібрав частини ключа замка запалювання автомобіля, перемотав їх скетчем, та відігнав автомобіль ОСОБА_12 на стоянку.
2.10 Крім показань свідків, вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується іншим джерелом доказів документами - спеціально створеними з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять відомості, зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення, досліджених судом у судовому засіданні у порядку ст.358 КПК України:

2.10.1 Витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення за №0006927 від 16 грудня 2015 року за правовою кваліфікацією ч.2 ст.15, ч.1 ст.289 КК України, згідно якого, 16.12.2015 приблизно о 02.00 год, ОСОБА_8 перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 88, маючи злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «SsangYong Kyron» 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , діючи умисно та з корисливих спонукань, направився до автомобілю та шляхом використання наявних у нього ключів проник в салон вищевказаного автомобілю, привів двигун автомобіля в робочий стан, тим самим отримавши можливість керувати зазначеним автомобілем та здійснювати на ньому рух. Однак не зміг довести свій злочинний намір до кінця, оскільки був затриманий на місці скоєння злочину потерпілим ОСОБА_12 .

2.10.2 Заявою ОСОБА_12 від 16.12.2015 до Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, в якій останній просив вжити заходів до його знайомого на ім`я ОСОБА_27 , який попередньо викравши з кишені ключі від автомобіля, намагався заволодіти транспортним засобом марки «SsangYong Kyron» 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , який був припаркований біля його офісу.
2.10.3 Протоколом огляду місця події з фототаблицею від 16.12.2015, протоколом огляду транспортного засобу від 16.12.2015 і заявою ОСОБА_12 від 16.12.2015 про добровільну видачу співробітникам поліції транспортного засобу марки «SsangYong Kyron» 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , а також ключів запалювання з брелоком від вказаного автомобіля, згідно яких оглянуто ділянку місцевості і автомобіль кольору металік марки «SsangYong Kyron», державний номер НОМЕР_1 , який на момент огляду знаходився на розі будинку № 88б по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі. Двері, вікна, капот, багажник автомобіля зачинені, зовнішніх ознак пошкоджень замків не виявлено, крім ручки передньої двері водія. В салоні автомобіля між передніми сидіннями знаходились ключі від автомобіля з пошкодженими брелоком від сигналізації: робоча частина автомобільного ключа, а також металевий брелок. Ключ від замка запалювання, прикріплений до держателя неправильної форми з полімерного матеріалу чорного кольору, зверху скріплений скотчем, а також брелок у вигляді прямокутника. Загальна обстановка в салоні автомобіля не порушена. Під час огляду виявлено та вилучено: мобільний телефон Samsung Duos IMAI НОМЕР_3 , із сім-картами Life та Kyivstar, що знаходився на відстані одного метра від лівого переднього колеса автомобіля; два відбитка пальців, виявлені на лівій передній дверці на стійці автомобіля; змив з керма; змив ключів; слід темно-бурої речовини, що знаходився на землі на відстані приблизно 6 м від переднього лівого колеса транспортного засобу.
2.10.4 Фотографіями загального і детального виду місця події, наданих стороною захисту, якими доповнюється уявлення місця події.
2.10.5 Протоколом огляду предметів від 16.02.2016, яким оглянуто мобільні телефони, належні ОСОБА_8 : Samsung Duos сірого кольору із сім-картами Life та Kyivstar, задня кришка якого відсутня, вилученого під час огляду місця події; Samsung чорного кольору з сім-картою червоного кольору Life, у вимкнутому стані, який пізніше знайдений ОСОБА_12 в автомобілі і виданого поліцейським на підставі заяви.

2.10.6 Висновком судово-медичного експерта № 3172 від 25 грудня 2015 року, згідно якого у ОСОБА_12 виявлено наступні тілесні ушкодження: три синці правого передпліччя, що могли бути спричинені 16.12.2015 та утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких у властивостях ушкоджень не відобразилися. Такими тупими предметами могли бути руки. Синці правого передпліччя самі по собі як кожне окремо, так і в сукупності мають незначні скороминущі наслідки і за цією ознакою згідно п.п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, та не були небезпечними для життя і не спричиняють втрату загальної працездатності. Судово-медичних даних, за якими можна було б встановити взаєморозташування постраждалого та нападника при експертизі не встановлено. Ушкодження у ОСОБА_12 утворились від не менш ніж триразової травмуючої дії в область правого передпліччя. Наявні у ОСОБА_12 ушкодження не є характерними для власноручного спричинення.

2.10.6.1 Показаннями судового експерта ОСОБА_28 , який за клопотанням сторони захисту підтвердив свій висновок щодо методики виявлення, локалізації, механізму і давності утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_12 , якого лікар експерт оглядав особисто. При цьому експерт звернув увагу на те, що виходячи з опису у постанові слідчого обставин злочину і усних пояснень потерпілого під час його обстеження, виходячи з характеру виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого, їх локалізації і поширеності, ударів у пошкоджену область правого передпліччя було більше, ніж три.

2.10.7 Висновком судово-імунологічної експертизи № 56 від 25.01.2016, відповідно до якого експертом визначена групова приналежність крові потерпілого і обвинуваченого. На двох марлевих тампонах зі змивами з керма автомобіля та автомобільного ключа, вилучених при огляді місця події, кров не виявлена. Разом з тим, на марлевому тампоні зі змивами речовини бурого кольору, вилученого при огляді місця події, виявлена кров людини, яка може належати як ОСОБА_12 так і ОСОБА_8

2.10.8 Протоколом огляду предметів з фототаблицею від 15.02.2016, згідно якого проведено огляд зразку стерильного бинту у конверті білого кольору, змиви речовини темно бурого кольору, змив з брилока автомобільного ключа, змиву з керма автомобіля.

2.10.9 Копією постанови Малиновского районного суду м.Одеси від 11.11.2013, згідно якої суд ухвалив закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України у зв`язку із відмовою представника потерпілого (адвоката ОСОБА_12 ) від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення через те, що найманий працівник ОСОБА_8 відшкодував заподіяну потерпілому шкоду.
3. Оцінюючи вищезазначені докази, суд дійшов висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина у вчинені інкримінованого злочину доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

3.2. На підставі сукупності наведених достовірних і допустимих доказів, а також з фактично вчинених ОСОБА_8 дій, суд дійшов висновку про направленість і спрямованість умислу обвинуваченого саме на незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого.

3.3 При цьому суд керувався критерієм «поза розумним сумнівом», згідно якого і усталеної практики доведеність вини може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення ЄСПЛ Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 6.12.98, Ушаков та Ушакова проти України від 18.06.2015, Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011).

3.4. Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які, відповідно до ст.22, 26 КПК України, були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

3.4.1 Від допиту свідків ОСОБА_22 і ОСОБА_29 через неможливість забезпечити їх явку до суду відмовилися прокурор і сторона захисту відповідно. За відсутністю заперечень з боку потерпілого і інших учасників судового розгляду відмова прокурора і захисника від допиту вказаних свідків була прийнята судом.

4. Орган досудового розслідування кваліфікував дії ОСОБА_8 як закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, належного ОСОБА_12 , вважаючи встановленим, що ОСОБА_8 , проникнувши в салон автомобіля, привів двигун у робочий стан за допомогою ключа запалювання з брелоком сигналізації.

4.1. Такий висновок слідчого, підтриманий прокурором в суді, ґрунтувався виключно на показах потерпілого ОСОБА_12 .

4.2. Разом з тим, факт приведення двигуна автомобіля у робочий стан, крім пояснень потерпілого ОСОБА_12 , більше нічим не доказаний: про цей факт не свідчив жодний з допитаних в судовому засіданні свідків; цей факт не зафіксований слідчим під час огляду місця події і транспортного засобу; на цей факт не звернув увагу слідчого і понятий ОСОБА_26 , який, нібито, виявив тріщину на бампері автомобіля, якої раніше не було, що дало свідкові підстави вважати, що крадію вдалося перемістити автомобіль, але автомобіль вперся в дерево, пошкодивши бампер, потім від`їхав назад.

4.3. Отже за відсутністю в цій частині переконливих доказів, що двигун автомобіля був приведений ОСОБА_8 у робочий стан, суд відповідно до ч.3 ст.337 КПК України перекваліфіковує дії обвинуваченого з ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України на ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України, як незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, оскільки ОСОБА_8 не вчинив усіх дій (не привів двигун у робочий стан), які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.

4.4. Такий висновок суду узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Тому дії ОСОБА_8 кваліфікуються не як закінчений злочин, бо автомобіль не розпочав рух, а як незакінчений замах на його заволодіння, оскільки ОСОБА_8 , відчинивши двері, сівши в салон автомобіля, не вчинив далі усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме, не привів двигун в робочий стан за допомогою ключа запалювання або іншим способом.

5. Суд, враховуючи вищевикладені докази і мотиви, вважає доводи обвинуваченого, що в його діях уявляється склад хуліганства, що він не мав умислу на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_12 , а також доводи захисника, що в діях ОСОБА_8 взагалі відсутній склад будь-якого злочину, вважає такими, що за своєю суттю прямо суперечать установленим обставинам в ході цього провадження, та спростовуються сукупністю достовірних, належних і допустимих доказів, а тому підстав для зміни кваліфікації дій обвинуваченого на хуліганство або виправдання обвинуваченого, не вбачається.

5.1. Суд також не бере до увагу репліку захисника обвинуваченого про те, що провадження у справі необхідно взагалі закрити через закінчення строків давності. При цьому суд виходить з того, що санкція ч.2 ст.289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Відповідно до ст.12 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , відноситься до тяжких злочинів. Згідно ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років для тяжких злочинів. Як встановлено судом, вказаний злочин був вчинений ОСОБА_8 16.12.2015. Отже, строк давності не сплив.

5.2. Суд також не приймає до уваги, як безпідставні, і такі, що не ґрунтуються на матеріалах справи, твердження захисника про те, що судом не встановлена приналежність ОСОБА_12 автомобіля марки «SsangYong Kyron», 2007 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , і у зв`язку з чим, за наявністю сумнівів, які тлумачаться на користь обвинуваченого, обвинувачений підлягає виправданню. Навпаки, судом на підставі названих вище доказів встановлена приналежність потерпілому вказаного транспортного засобу, що не викликає сумнівів у учасників судового розгляду, у т.ч. у обвинуваченого.
5.3. Сукупністю наведених вище доказів також спростовується версія ОСОБА_8 , який, нібито, зі свого мобільного телефону викликав на місце події таксі, а потім скасував виклик через побоювання, що ОСОБА_12 у нетверезому стані розпочне керування своїм автомобілем, чим створить небезпеку. Ця версія є надуманою і суперечить встановленим обставинам справи. Такий висновок суду не хитає й та обставина, що обидва мобільних телефони ОСОБА_8 були втрачені з кімнати зберігання речових доказів Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, висновок службового розслідування від 24.12.2018, оскільки досліджених в судовому засіданні доказів достатньо для спростування версії обвинуваченого.
6. Потерпілий ОСОБА_12 у в`язку з вчиненням щодо нього кримінального правопорушення, заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 матеріальної шкоди в сумі 900 грн., моральної шкоди в сумі 100000 грн.

6.1. В обґрунтування матеріальної шкоди потерпілий ОСОБА_12 зазначив, що під час затримання ОСОБА_8 , який намагався незаконно заволодіти належним потерпілому транспортним засобом, були пошкоджені ручка і замок двері водія, брелок і ключ запалювання автомобіля, на ремонт і відновлення робочого стану яких довелося витратити 900 грн.

6.2. В обґрунтування моральної шкоди потерпілий ОСОБА_12 зазначив, що під час затримання ОСОБА_8 він отримав від останнього численні удари руками і ногами в область грудей, голови та передпліччя правої руки, якою захищався від ударів, що призвело до заподіяння йому тілесних ушкоджень пошкодження частини нігтя великого пальця правої руки і його забою, та крововиливу передпліччя правої руки. Від отриманих травм він, ОСОБА_12 , відчував сильний фізичний біль, певні життєві незручності, бо був порушений нормальний сон через хворобливий синдром руки, що ускладнювало на певний час повсякденну звичайну життєдіяльність людини і унеможливило здійснення адвокатської діяльності. Крім того, він деякий час не міг у звичайному порядку користуватися транспортним засобом через несправність дверей та ключа запалювання з брелоком. Усе це в сукупності призвело до зайвих переживань і страху, потребувало певних зусиль для відновлення звичайного укладу життя і режиму роботи.

6.3. Обвинувачений ОСОБА_8 цивільний позов не визнав у повному обсязі.

6.4. Підстави цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди підтверджуються дослідженими в суді наведеними вище доказами.

6.4.1. Розмір матеріальної шкоди підтверджується дублікатом наряду-замовлення на придбання запасних частин і ремонтними роботами по відновленню замка і ручки водійської двері автомобіля, всього в сумі 450 грн.; роздруківкою відправлень посилок Новою поштою запасних частин брелока ключа запалювання і витрат на доставку посилки, всього в сумі 450 грн., на загальну суму 900 грн.

6.4.2. Щодо цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди за заподіяння тілесного ушкодження передпліччя правої руки, що підтверджується наданою потерпілим фотокарткою та висновком судово-медичної експертизи, суд виходить з наступного.

6.4.3. Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України в судовому засіданні відповідним рішенням суду може бути стягнута лише шкода, завдана кримінальним правопорушенням. Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_8 висунуто обвинувачення лише у злочині проти власності ч.2 ст.289 КК України. Обвинувачення ж у вчиненні злочину проти життя, здоров`я потерпілого ОСОБА_8 не висувалося. Отже, правових підстав, для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди саме за заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, не вбачається.

6.4.4. Разом з тим, через вчинення ОСОБА_8 злочину проти власності потерпілому ОСОБА_12 заподіяна моральна шкода, пов`язана із неможливість певний час користуватися транспортним засобом, необхідністю вжиття певних зусиль для відновлення пошкоджених замка і ручки водійської двері автомобіля, брелока ключа запалювання тощо, що неминуче призвело до змін звичайного укладу його життя на певний час.

6.4.5. Виходячи з викладеного, суд находить можливим задовольнити цивільний позов в частині моральної шкоди в сумі 5000 грн., що буде достатнім і справедливим.

6.4.6. Відповідно до ст.ст.1166, 1167, 1177 ЦК України, цивільний позов потерпілого в частині матеріальної шкоди підлягає повному задоволенню на суму 900 грн., в частині моральної шкоди частковому задоволенню на суму 5000 грн. В іншій частині позову слід відмовити.

7. Судом не встановлено обставин, які пом`якшують покарання, які можливо було б врахувати при призначенні покарання ОСОБА_8 .

8. Відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України суд при призначенні покарання ОСОБА_8 визнає обставиною, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

8.1. Обставина, яка обтяжує покарання - рецидив злочину, не зазначена прокурором в обвинувальному акті. У такому випадку суд самостійно не вправі враховувати таку обставину, оскільки її врахування судом без позиції прокурора під час висунення обвинувачення, буде погіршенням правового становища обвинуваченої особи, буде порушенням права її на захист.

8.2. За відсутністю обставин, які пом`якшують покарання, та за наявністю обставини, яка обтяжує покарання, з урахуванням того, що новий умисний тяжкий злочин вчинено в період іспитового строку, суд не находить законних підстав для не застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, зазначеного як альтернативне в санкції статті.

9. Згідно висновку органу пробації ризик вчинення ОСОБА_8 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, а ризик небезпеки для суспільства або для окремих громадян як середній. Виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства за умови здійснення за ним інтенсивного нагляду з боку органу пробації і застосування соціально-виховних заходів, що запобігатимуть повторному вчиненню злочинів.

10. Згідно ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
11. Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені вирішується відповідно до ст.100 КПК України.

11.1. В ході досудового розслідування були вилучені мобільний телефон Samsung чорного кольору з сім-картою червоного кольору Life та мобільний телефон Samsung сірого кольору із сім-картами Life та Kyivstar, які належать обвинуваченому ОСОБА_8 . Вказані телефони відповідно до постанови слідчого від 15.02.2016 були визнані речовими доказами, та передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Київського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області по квитанції №000437 від 15.02.2016. Вказані речові докази підлягають поверненню обвинуваченому ОСОБА_8 , оскільки вони не були предметами чи знаряддями злочину і не містять на собі слідів злочину. Разом з тим, вказані речові докази два мобільних телефони виявилися втраченими, що підтверджується висновком службової перевірки від 24.12.2018.
12. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Згідно довідки Одеського НДКЦ МВС України витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні складають 306,90 грн.
13. На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 129 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років три місяця з конфіскацією особисто належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.03.2014, а саме один рік позбавлення волі, і призначити остаточне покарання ОСОБА_8 за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк шість років три місяця з конфіскацією особисто належного йому майна.

Обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою і до набрання вироком законної сили утримувати його в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Початок строку відбування покарання обвинуваченому відраховувати з часу його фактичного затримання.
Речові докази у справі після набрання вироком законної сили:

-автомобіль марки «SsangYong Kyron», 2007 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_12 вважати повернутим володільцеві - ОСОБА_12 ;
-зразок стерильного бинта у конверті білого кольору, 1 змив речовини темно бурого кольору у конверті білого кольору, 1 змив з брилока автомобільного ключа у конверті білого кольору, 1 змив з керма автомобіля у конверті білого кольору, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Київського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області знищити;

-мобільний телефон Samsung чорного кольору з сім-картою червоного кольору Life та мобільний телефон Samsung сірого кольору із сім-картами Life та Kyivstar підлягають поверненню володільцеві ОСОБА_8 .
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 задовольнити частково і стягнути на його користь з ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 900 (Дев`ятсот) грн., моральну шкоду в сумі 5000 (П`ять тисяч) грн. В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 306 (Триста шість) грн. 90 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1