ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1718/19

19 вересня 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сарни, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, колишнього військовослужбовця військової служби за контрактом осіб рядового та сержантського складу, головного сержанта комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 .

Судовим слідством суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом осіб рядового складу та проходячи військову службу на посаді головного сержанта комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст.ст. 11,16,127,128, 129,130,199,216,217 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1 Закону України «Про оборону України», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану 08.04.2019 року близько 20 год. 00 хв. без будь-яких поважних причин, з метою ухилитись від військової служби, самовільно залишив місце служби місце табірного збору військової частини НОМЕР_1 на базі військової частини НОМЕР_2 (на НОМЕР_3 загальновійськовому полігоні АДРЕСА_2 ) та до 9 год. 00 хв. 02.05.2019 року до моменту з`явлення до військової частини НОМЕР_1 , проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби за місцем свого проживання у АДРЕСА_3 .

Дані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Під час судового провадження між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником ОСОБА_5 , 19 вересня 2019 року укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним віднесений до тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 та ст. 473 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди, судом з`ясовувалось питання щодо можливої подачі обвинуваченим скарг.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема, вимогам ст. ст. 75, 76 КК України, інтересам держави та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, ст.ст.75,76 КК України, суд

ЗАСУДИВ:

Угоду від 19 вересня 2019 року по кримінальному провадженню №0000100 від 29.05.2019 року про визнання винуватості укладеної між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Рівненського апеляцiйного суду через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1