ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2649/19

09 жовтня 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду, м.Костопіль обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000119 від 07.06.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Костянтинівка Донецької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, із повною середньою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом осіб сержантського та старшинського складу, гранатометника механізованого взводу 5-ї механізованої роти 2-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом осіб сержантського та старшинського складу та проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира бойової машини - командира 3-го механізованого відділення 1-го механізованого взводу 5-ї механізованої роти 2-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, з мотивів небажання у певний проміжок часу виконувати обов`язки військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 27 травня 2019 року близько 08 год. 00 хв. без поважних на те причин вчинив самовільне залишення місця служби, де тимчасово дислокувалася військова частина НОМЕР_1 , на базі табірного збору військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 , та направився за місцем фактичного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , при тому, обов`язки щодо проходження військової служби не виконував до 27 серпня 2019 року, коли самостійно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання обов`язків щодо проходження військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєному злочині визнав повністю, щодо фактичних обставин справи не заперечував, щиро кається в скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 без поважних на те причин вчинив самовільне залишення місця служби, вчинене військовослужбовцем в умовах особливого періоду, крім воєнного стану і кваліфікує його дії за ч.4 ст. 407 КК України.

При обраннi мiри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.

Враховуючи наявні пом`якшуючі обставини та особу обвинуваченого, який є учасником бойових дій, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів може бути умовне покарання і рахує за можливе застосувати до нього ст.75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 371, 374, 375 КПК України, ст.ст. 75,76, 407 КК України суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації.

Покласти нагляд за засудженим на командира військової частини, а у випадку звільнення з військової служби на органи з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1