ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду Чернівецької області від 25 вересня 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.289, ч.2 ст.289, ч.3 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду Чернівецької області від 25 вересня 2019 року продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 24.11.2019 року. Одночасно визначено розмір застави в розмірі 480 000,00 (чотириста вісімдесят тисяч) гривень.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд послався на те, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в подальшому належить утримувати його під вартою, ризики передбачені ст. 177 КПК України, на даний час не перестали існувати, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу обвинуваченому як тримання під вартою.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги апелянти обґрунтовує тим, що його утримують під вартою вже більше двох з половиною років, чим порушують його право на свободу. Вважає, що доводи прокурора у клопотанні про продовження строку тримання під вартою відносно нього, є формальними і такими, що не відповідають вимогам ст.199 КПК України. Посилання прокурора на те, що він ЄУН №727/7661/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8
Провадження №11-кп/822/452/19 Суддя доповідач: ОСОБА_1
обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів та те, що він являється раніше судимою особою, на думку апелянта, свідчить про його упереджене ставлення до нього. Прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою та у судовому засіданні суду першої інстанції не обґрунтував ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла такого висновку.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні, 25.09.2019р. в судовому засіданні Шевченківського районного суду Чернівецької області від 25 вересня 2019 року, в порядку ст.331 КПК України, було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та доводи обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та останнім в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Наявність тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_6 перебуває під вартою з 18.02.2017р., має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, на думку колегії суддів, ці обставини в цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Разом з цим, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, а саме, що у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 12 років, а також було враховано судом кількість епізодів та суми, які ставляться в обвинувачення ОСОБА_6 ; особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який є особою раніше неодноразово судимою за вчинення умисних корисливих злочинів, зареєстрований та проживає у іншій області, не має постійного місця роботи, стабільного заробітку, не одружений, не має на утриманні дітей, що свідчить про наявність передбачених ст.177 КПК ризиків, які не припинили існувати, тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останнього та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Всі викладені обвинуваченим апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні йому строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду Чернівецької області від 25 вересня 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:

________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3