Кримінальне провадження № 703/2572/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Сміла кримінальне провадження №0000979 по обвинуваченню

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Архангельськ Російська Федерація, жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, працюючого зварювальником кольорових металів ТОВ «Ектолайн Захід», маючого на утриманні малолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України

встановив:

ОСОБА_4 18 травня 2018 року близько 10 години перебуваючи на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення О241301 Сміла Сунки Плескачівка, між населеними пунктами Сунки Шевченка Смілянського району Черкаської області, у присутності та за допомогою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , осіб, яким не було відомо про вчинення кримінального правопорушення, таємно, умисно з корисливих мотивів, викрав три відрізки металевих тросів, тросового огородження вищевказаної автодороги, довжиною 15,3 м, 42,3 м 26,5 м, чим завдав Департаменту інфраструктури, розвитку та утримання мережі автомобільних доріг загального користування місцевого значення Черкаської обласної державної адміністрації матеріальної шкоди на загальну суму 1165 гривень 95 копійок, однак не зміг довести свої умисні дії до кінця , від причин, що не залежали від його волі та був затриманий на місці.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, замах на крадіжку.

Під час розгляду справи, 30 травня 2019 року між прокурором Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, яку останні просять затвердити та згідно якої сторони погодилися на призначення покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Крім того, в угоді про визнання винуватості зазначено про обов`язок обвинуваченого повністю та за власний рахунок встановити викрадені 42,3 м металевих тросів на місце їх попереднього розташування, про що і просив представник потерпілого у поданому цивільному позові.

В судовому засіданні учасники процесу просять суд угоду про визнання винуватості затвердити.

Розглянувши угоду про визнання винуватості суд вважає що її умови не суперечать закону, інтересам обвинувачених та суспільним інтересам. Оскільки перешкоди для затвердження угоди відсутні відтак така підлягає затвердженню судом.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, замах на крадіжку.

Суд враховує, що згідно угоди про визнання винуватості покарання ОСОБА_4 має бути призначено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого ОСОБА_4 який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та за відсутності обтяжуючих покарання обставин вважає за можливе призначити йому покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Крім того, суд враховуючи вимоги потерпілого викладені у поданому цивільному позові та узгодження таких в угоді про визнання винуватості вважає за необхідне наголосити на обов`язку обвинуваченого встановити викрадені 42,3 метри металевих тросів на місце їх попереднього розташування.

Перед затвердженням угоди суд з`ясував що обвинувачений правильно розуміє права, надані йому Законом, наслідки укладання та затвердження угоди, характер обвинувачення та обов`язок прокурора доводити кожну обставину щодо кримінального правопорушення, визначений ним вид покарання, а також інші заходи які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд також переконався що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин ніж ті що передбачені в угоді.

Враховуючи вищенаведене суд вважає за можливе угоду затвердити.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 472 - 475 КПК України, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 30 травня 2019 року між ОСОБА_4 та прокурором Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази:

- автомобіль «ВАЗ 21081» д.н.з. НОМЕР_1 та причіп «ММЗ 81024» д.н.з. НОМЕР_2 повернути власнику;

- три частини металевого тросу, що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Смілянського ВП повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1