УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003543, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Суми, учня 2 курсу ДПТНЗ Сумський центр ПТО № 1, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

встановив:

Слідчий своє клопотання від 04.12.2019, погоджене з прокурором мотивує тим, що 23.11.2019 близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебував разом із своїми товаришем ОСОБА_8 поблизу будинку, що розташований за адресою м. Суми, провул. лік. І. Дерев`янка, 1. У цей час ОСОБА_9 та ОСОБА_4 звернули увагу на раніше незнайому ОСОБА_10 , яка тримала в руках свій мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7», чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 . В цей момент в ОСОБА_4 та ОСОБА_9 виник умисел на відкрите заволодіння майном потерпілої та домовились про вчинення відкритого викрадення майна належного ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на відкрите для потерпілого та оточуючих викрадення майна ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом і корисливим мотивом, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілій матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_9 підійшов до потерпілої та шляхом ривку, знаходячись перед потерпілою, вирвав правою рукою мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7» з рук потерпілої. В цей час ОСОБА_4 діючи згідно спільного злочинного умислу перебуваючи поряд з ОСОБА_9 , спостерігав за обстановкою та за шляхом відходу з місця правопорушення.

Таким чином, у результаті неправомірних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_9 спричинили ОСОБА_10 матеріального збитку на заявлену суму 2600 гривень, та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли і вказаним майном розпорядилися на власний розсуд.

В результаті вчинення вищевказаних дій, які виразилися у відкритому, з прямим умислом спрямованим на незаконне збагачення, з корисливим мотивом, за попередньою змовою з ОСОБА_9 викраденні майна ОСОБА_10 , на заявлену суму 2600 грн., ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючими ознаками якого є «вчинене за попередньою змовою» та «вчинене повторно»

28.11.2019 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за фактом відкритого викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючими ознаками якого є «вчинене за попередньою змовою групою осіб» та «вчинене повторно»

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушень, підтверджується наступними матеріалами: показаннями потерпілої ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_11 ; оглядом мобільного телефону «Fly-BL9105» та «Samsung gt-c3530»; іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами у їх сукупності.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 , побоюючись покарання за вчинення вище вказаного кримінального правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, тому наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 ст. 177 КПК України та з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном 60 діб, заборонивши з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. залишати житло за місцем проживання: АДРЕСА_1 та зобов`язати підозрюваного повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з потерпілим, свідками у кримінальному провадженні; залишити на зберіганні у відповідних органах державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з наведених у ньому підстав і просила задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 не заперечував щодо застосування запобіжного заходу з покладенням обов`язків. Підозрюваний заперечував щодо своєї причетності до злочину.
Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши, що підозра є необгрунтованою та відсутні будь-які ризики.
Заслухавши сторони кримінального провадження, та перевіривши надані докази, приходжу до наступних висновків.

За вимогами ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям.

Відповідно до ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу. Про затримання і взяття під варту неповнолітнього негайно сповіщаються його батьки чи особи, які їх замінюють.

Слідчим суддею встановлені такі обставини.

Сумським відділом поліції ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003543, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2019 за ч. 2 ст. 186 КК України.

28.11.2019 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за фактом відкритого викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючими ознаками якого є «вчинене за попередньою змовою групою осіб» та «вчинене повторно».

У відповідності з вимогами ч.ч.1 і 2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Чеботарь проти Молдови» зазначив: п.48. Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі ст.5 §1 (с), поліція не зобов`язана мати у своєму розпоряджені докази, достатніми для пред`явлення обвинувачення, не в момент арешту, не під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були в кінцевому рахунку пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа предстала перед судом. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, які були підставою для затримання. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів або інформації, які могли б впевнити об`єктивного спостерігача, що особа можливо, вчинила злочин.

Крім того, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

При цьому, слідчий суддя зазначає, що питання кваліфікації дій особи вирішується безпосередньо при розгляді матеріалів кримінального провадження по суті, тобто після спрямування обвинувального акту до суду, а не на стадії досудового розслідування.

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчим суддею встановлено, що надані стороною кримінального провадження з боку обвинувачення докази вказують на наявність фактів, які у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення у якому останньому повідомлено про підозру.

Оцінюючи сукупність обставини, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується вікові та психологічні особливості ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину за яким повідомлено про підозру, репутацію, зокрема, незважаючи на сімнадцятирічний вік останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у іншому кримінальному провадженні судом ухвалено вирок відносно ОСОБА_4 , який станом на 05.12.2019 не набрав законної сили.

Вказані обставини свідчать про наявність доведеного прокурором ризику, передбаченого п.п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки поведінка неповнолітнього вказує на те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя вважає необґрунтованими та не доведеними доводи сторони обвинувачення про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. У слідчого судді на момент розгляду відсутні об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний має намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду та прокурором не доведено наявність зазначеного ризику.
Слідчий суддя вважає потенційно наявним ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки місцеперебування викраденого майна, а саме мобільного телефону потерпілої, не встановлено.

Також наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КІІК України, а саме: незаконно впливати на потерпілу, оскільки вони особисто знайомі між собою, також в судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що потерпіла його оговорює та каже неправду, неодноразово намагався спілкуватись нею з приводу викраденого телефону, може впливати на зміну показів потерпілою.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КІІК України, а саме: можливість вчинити інші кримінальні правопорушення існує на тій підставі, що підозрюваний ніде не працює, так як є неповнолітнім та навчаєтьс, не має постійного джерела прибутку, щодо нього ухвалено вирок за вчинення крисливого злочину.

Оцінюючи сукупність обставини, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується вікові та психологічні особливості ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину за яким повідомлено про підозру, репутацію, зокрема, незважаючи на неповнолітній вік останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, наявний вирок суду, який не набрав законної сили.

Відповідно ч.ч. 1 і 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Виходячи з доведеності обґрунтованості підозри та наявності встановлених ризиків передбачених у п.п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання неповнолітнім підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного обґрунтування клопотання прокурором.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 493 КПК України, оскільки батьки на неповнолітнього не мають дієвого впливу, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу у виді передання під нагляд батьків.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на неповнолітнього підозрюваного обов`язків забезпечить його належну процесуальну поведінку, відповідатиме його віковим та психологічним особливостям.

Керуючись ст. ст. 131 - 132, 176 - 178, 181, 193 - 197, 309 КПК України слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 20.00 год. до 07.00 год.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок прибувати за кожною вимогою разом з законним представником до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

1) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, навчання;

2) утриматися від спілкування з потерпілою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визначити строк дії ухвали слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу та покладення обов`язків на підозрюваного по 23 січня 2020 року включно.
Роз`яснити підозрюваному та законному представнику, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Сумському відділу поліції ГУНП в Сумській області для негайної постановки на облік підозрюваного, про що необхідно повідомити слідчого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 .

Копію ухвали негайно після проголошення вручити слідчому, підозрюваному, захиснику, прокурору, законному представнику.

На підставі ст. 535 ч. 4 КПК України слідчому повідомити слідчого суддю, який постановив ухвалу, про її виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1