Ленінський районний суд м.Харкова
В И Р О К
Іменем України
25 листопада 2019р. Справа №642/5951/16-к Провадження 1-кп/642/207/19
Суд у складіГоловуючого судді Суддів: Секретаря ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 ;
За участі сторін:Прокурора: ОСОБА_5 Захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

розглянувши кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, що зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

23.12.2013 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.296, ч.1 ст.122, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, на підставі п. «В» ст.1 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 звільнений від відбування покарання;

- за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Харкова, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

- за ч.4 ст.187 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцям.Харкова, громадянина України, що зареєстрований в АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

- за ч.4 ст.187 КК України;

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцям.Харкова, громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

- за ч.4 ст.187 КК України;

встановила:

В період часу з 20 по 22 липня 2014 року у денний час, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб,поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, спрямований на заволодіння майном із аптеки, з ОСОБА_14 та ОСОБА_12 які мали умисел на відкрите заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій умисел 25.07.2014р. біля 18.00 год. ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 на автомобілі «ToyotaCrown» під керуванням ОСОБА_14 проїхали на вул. Іл`їнську в м. Харкова, де ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , пішли до приміщення ДОРП «Обласний аптечний склад № 287», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Клапцова, 46, а ОСОБА_14 , слідуючи відведеній йому ролі, залишився в автомобілі і чекав на співучасників, забезпечуючи тим самим можливість швидкого залишення місця скоєння кримінального правопорушення.

Прибувши до приміщення ДОРП «Обласний аптечний склад № 278», ОСОБА_12 , залишився біля вхідних дверей з метою спостерігання за оточуючою обстановкою та забезпечення невтручання у дії співучасників сторонніх осіб.

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обравши вдалий момент, коли в аптечному складі відсутні покупці, увійшли до приміщення, де діючи за межами згоди, ОСОБА_10 дістав із ранця невстановлений слідством пістолет та направив у бік ОСОБА_15 , що знаходилась за скляною вітриною. ОСОБА_11 в цей час знаходився поблизу та своїм виглядом підтримував дії співучасника.

Після цього ОСОБА_10 , не ставлячи ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 у свідомість, маючи умисел на вмисне вбивство, застосував насильство за допомогою пістолета, небезпечне для життя та здоров`я особи, здійснив один постріл у бік провізора аптеки ОСОБА_16 , заподіявши тим самим наскрізне проникаюче вогнепальне кульове поранення передньої поверхні грудної клітки справа в 1 міжребер`ї до вихідної рани на задній поверхні грудної клітки зліва, проникаюче в плевральну порожнину з наскрізним ушкодженням по ходу раньового каналу правої легені, яке, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Від отриманого тілесного ушкодження ОСОБА_16 упала на підлогу та померла, а ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу групи, наблизились до вітрини де ОСОБА_10 пістолетом розбив вітринне скло вітрини, чим забезпечив безперешкодний доступ ОСОБА_17 до касового апарату з якого, ОСОБА_10 дістав гроші в сумі 5101 гривня 74 копійки, які належали ДОРП «Обласний аптечний склад № 278», після чого, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 з місця скоєння злочину з викраденим зникли.

Крім того, в один із днів в період з серпня по грудень 2014 року, точні дата та час в ході суду не встановлені, ОСОБА_10 , не маючи на те передбаченого законом дозволу, вирішив виготовити холодну зброю кастет.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 в один із днів в період з серпня по грудень 2014 року, точні дата та час в ході суду не встановлені, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_5 , використовуючи розплавлений свинець і саморобну форму для лиття, незаконно, без передбаченого законом дозволу, виготовив кастет, який для зручності користування довів до необхідної форми шляхом шліфування абразивними матеріалами.

Продовжуючи свої дії, ОСОБА_10 незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав кастет за місцем свого мешкання - у домоволодінні АДРЕСА_5 , а також носив при собі вказаний кастет.

09.12.2014 року об 00.10 год. під час проведення слідчих дій ОСОБА_10 був затриманий працівниками міліції на вулиці біля воріт домоволодіння АДРЕСА_5 . Під час огляду речей ОСОБА_10 співробітниками міліції в рюкзаку останнього було виявлено і вилучено наступні предмети:

- 27 бойових пістолетних патронів 7,62х25 ТТ, калібру 7,62 мм призначених для стрільби з бойової нарізної зброї відповідного калібру, які непридатні для проведення пострілів; металевий предмет, виготовлений саморобним способом по типу кастетів, який, відноситься до ударно-дробильної холодної зброї. Вказаний кастет, є холодною зброєю, ОСОБА_10 незаконно, без передбаченого законом дозволу, виготовив та носив до моменту припинення його злочинної діяльності співробітниками міліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України не визнав і пояснив: Він разом із ОСОБА_12 ремонтували його автомобіль «ToyotaCrown» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (кью), а ввечері в цей день виїхали перевірити справність автомобіля. Зупинившись в районі Одеської біля цигаркового кіоску, зустріли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Зазначив, що ОСОБА_10 попросив його поїхати на вул. Героїв Праці, по своїм справам. Однак, він посилаючись на те, що не має ні часу, ні бензину, відмовився. Після чого, ОСОБА_10 пропонує поїхати на Холодну Гору, пояснивши, що «За бензин возмещу». Він погодився. Разом з із ОСОБА_12 , він взяв ОСОБА_10 і ОСОБА_11 .. Коли приїхали на місце всі вийшли, він в свою чергу закрив автомобіль, пішов у туалет, всі троє знали, де знаходиться машина, тому коли він повернувся то чекав їх. Першим ОСОБА_18 , а за ним прибігли ОСОБА_12 із ОСОБА_11 . ОСОБА_10 був дуже знервований. На питання «Чтослучилось?» останній лише квапив його, та казав, що це не його справа, потрібно їхати. Вони направились в сторону Одеської, де ОСОБА_10 вийшов, дав гроші на бензин, а інших підвіз додому, про те, що трапилося дізнався з новин. В той день було літо, у чому всі були одягнені, не пам`ятає. Біля стоматологічної клініки він був перший раз. Більше він там ніколи не був. Біля стоматологічної клініки на Холодній Горі він не пам`ятає скільки часу, він знаходився, може 5 хвилин. 24 або 25 біля стоматологічної клініки він знаходився перший раз. ОСОБА_10 не говорив з якою метою він їхав до аптеки, він дав йому гроші за бензин, або 50 грн., або 100 грн., після поїздки, коли всі пішли. У ОСОБА_10 та ОСОБА_11 він не бачив шапок та шарфів. ОСОБА_10 був с рюкзаком темного кольору. Він був за кермом, автомобіль не був заведений. Коли хлопці прибігли, він завів автомобіль. Із автомобіля спочатку вийшов ОСОБА_10 , а потім інші. На аптечний склад він не заходив та нічого не придбавав. Його мобільний телефон на той час у 2014 році був 063 або НОМЕР_2 . Після того як повернулися хлопці, вони поїхали в район дому. Чогось підозрілого не було, він дивився на дорогу. Всі вийшли, а він далі поїхав один. Після подій 25.07.2014 він пару разів бачив ОСОБА_12 , однак нічого не обговорював. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 він не бачив. До 25.07.2014 ми разом з ОСОБА_10 та іншими не зустрічалися та нічого не обговорювали. 25.07.2019 вони раніше не зустрічалися та нічого не обговорювали. 25.07.2019 до аптеки, де було вбито дівчину, він не заходив, покупок не придбавав.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України не визнав і пояснив, що підтримує ОСОБА_14 , та зазначив, що в той день він у його брата ремонтував автомобіль із Мережком, міняли колодки, потім вони поїхали на Одеську перевірити справність автомобіля, зробили крюк, зупинились купити цигарки та воду, де побачили ОСОБА_10 і ОСОБА_11 . ОСОБА_10 попросив ОСОБА_14 відвезти його на Холодну гору по справам, щось купити, на що ОСОБА_14 відмовився, так як немає палива, на що ОСОБА_10 відповів, що на паливо дасть гроші. Після розмови, погодились на пропозицію ОСОБА_10 підвезти його по справам і ОСОБА_11 , та вони поїхали в аптеку на ОСОБА_19 , де ОСОБА_10 хотів щось купити. Коли приїхали туди, ОСОБА_14 залишався в автомобілі, щоб його зручно поставити в інше місце неподалік, потім він пішов у туалет, а ОСОБА_10 пішов за таблетками, він із ОСОБА_11 вирішили присісти на лавочці за 100 метрів від машини, захотіли покурити, вони його чекали. Він із ОСОБА_11 коли почули звук, схожий на сирену, побігли подивитися що трапилося, однак вибіг ОСОБА_10 та сказав нам бігти і мі всі побігли. Коли повернулися на Одеську, всі вийшли і з того часу вони розійшлися. Він не знав, що трапилося. ОСОБА_10 , скерував швидко їхати, нічого не міг виразно сказати з огляду на подію, яка там сталась. Він не питав ОСОБА_10 з якою метою йому потрібно їхати на Холодну гору. Він відразу виїжджав з ОСОБА_20 . Його ролі ніякої там не було. Він перший раз дізнався про цю аптеку. Він навіть не зрозумів. Він був одягнений і літній одяг: футболка світло - червоного кольору, шорти темного кольору, капці «в`єтнамки» білого кольору. Речі трохи поношені, це була робоча одежа. Хлопці також були одягнені у літні речі: шорти та футболку. Ні літніх речей: шарфів або шапок він у хлопців не бачив, тільки бачив рюкзак у ОСОБА_10 , однак що було у рюкзаку йому не відомо. Зброю та гроші він у ОСОБА_10 не бачив. У 2014 році він користувався мобільним номером НОМЕР_3 мобільний телефон. ОСОБА_11 не заходив до аптеки. Пролунав звук і вони інтуїтивно підійшли до аптеки та побачили як ОСОБА_10 вібігав зі сходин, вони не наблизилися з того місця, з якого він вибігав. Сходини були при вході у приміщення, двері були звичайні, вхідні. Звук був у виді сирени, хлопка або пострілу він не чув. У приміщенні було не більше 5ти поверхів. Він знаходився від приміщення не сильно далеко, приміщення на відстані 10 метрів. ОСОБА_11 знаходився від нього не далеко, вони пішли разом. З ОСОБА_11 він практично весь час був разом. Коли вони всі разом прибули до району Холодної гори і зупинився автомобіль, було 6 годин вечора. Вони уїхали всі разом через 10 хвилин. ОСОБА_11 з виду не втрачав. Там був потік людей. Він з ОСОБА_14 їхали з однією метою перевірити автомобіль та розійтися по справам.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.2 ст.263, ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України повністю не визнав і пояснив, що сам злочин він скоїв і не заперечує проти цього, однак сама по собі ситуація говорить про те, що його «поддельников» додали, однак це не так, він нікого не просив з ним йти та нікого цілеспрямовано не змушував, вони не знали куди та навіщо він іде. З ОСОБА_14 він взагалі не знайомий, з ОСОБА_11 теж. Він був знайомий лише з ОСОБА_21 , тому що займався футболом. Він ні з ким не домовлявся нікуди їхати. 25 липня 2014 року він вийшов біля 18 години 30 хвилин вечора, однак поліція написала так, як їм було вигідно. В цей день він зустрів ОСОБА_11 , потім вони зустріли хлопців ОСОБА_14 та ОСОБА_12 . На його прохання ОСОБА_14 повинен був їх відвезти на вул. Героїв Праці. однак, за браком часу той відмовився. Після цього, він попросив щоб ОСОБА_14 відвіз його з ОСОБА_11 на ОСОБА_19 , туди ближче. Крім цього, обвинувачений пояснив, що коли вони всі разом направились на ОСОБА_19 , він пригадував, де продаються ліки, і згадав одну з аптек у будинках через дорогу біля супермаркету «АТБ», в яку потім зайшов, однак там не виявилося того, що було необхідно. Коли він повернувся, побачив хлопців, які сиділи на лавочці. Він достав телефон, подзвонив товаришу, який йому сказав, що потрібні пігулки знаходяться не там, а в іншій аптеці біля супермаркету «Рост» і він пішов туди. З його знайомих ніхто в аптеці не працював. ОСОБА_22 йому не відома. У нього була мета купити пігулкт та були на них гроші. Він би їх забрав у продавця та пішов би. Він хотів сказати потерпілій: « ОСОБА_23 , давай таблетки!» та пішов би, нічого більшого. Зайшовши до аптеки, він розбив скло, заліз у вітрину та забрав пігулкт, гроші не брав, каса була закрита. В аптеці крім провізора він нікого не бачив. Таблетки провізор достала та вони лежали на прилавку. Вона поклала пігулки, присіла та сказала, що пігулки без рецепту не продасть. Після чого він почав доставати пістолет, щоб залякати потерпілу, однак пістолет підскочив та трапився постріл. Коли був постріл, він гільзу не забирав з собою. Він казав з початку, що пістолет був у несправному стані, патрон стояв таким чином, що трапився постріл. Коли він достав пістолет, трапився хлопок, і він побачив як жінка спочатку побігла і подумав, що нічого не трапилося, потім відкрилися двері, хтось почав кричати. Він поклав пістолет назад у рюкзак, застебнув його. Хлопці були на вулиці, з ним нікого не було, ніхто не знав, навіщо він прийшов до аптеки, він розбив вітрину, щоб забрати таблетки, а співробітники поліції написали, що він забрав гроші. Де був ОСОБА_11 йому не відомо. Після того як він розбив вітрину, почув ще більший крик жінки, забрав таблетки та вибіг на вулицю, де побачив як до нього бігли хлопці, потім почув як лунав звук сирени. Потім сів у машину з хлопцями та сказав їхати швидше, на ОСОБА_24 вийшов та сам пішов додому. Дома сидів та думав, що накоїв, було страшно. Пістолет приніс додому та розібрав його. На наступний день побачив у новинах, що вбив людину та перелякався. Поліція знайшла його дома. Понятих було дві людини. Співробітники поліції казали, що йому казати. Він не збирався вбивати, і якщо чесно дуже жалкує про це. Він був одягнений у білу футболку, жовтих кросівках та штанах. Шарфа у нього не було. В той день у 2014 році грала команда «Металіст» на стадіоні. Пістолет він поклав у коробку та відвіз з собою у село. Із співробітників поліції пістолет ніхто не хотів забирати з собою. У нього дома був проведений обшук, однак у нього нічого не вилучили. Співробітники поліції знайшли рюкзак та поклали до нього кастет, патрон та сказали, щоб він все з нього доставав. Він заперечував, що це були його речі, тоді на них мали б бути відбитки його пальців. Після подій 25.07.2014 він повідомив ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , що їде до АТО. Ім`я хлопця, з яким він спілкувався по телефону, який підсказав йому аптеку, він не пам`ятає, зазначив, що той наркоман. Препарат, який він хотів купити називається «терофун», з нього варять наркотик. Раніше він вживав наркотичні засоби. На момент затримання він не страждав наркотичною залежністю. У момент пострілу зброя знаходилася за в рюкзаку. Приміщення аптеки складалося з дверей з правої сторони, коридору при вході до приміщення, дверей на право та дверей прямо і на відстані 3-4 метрів віконце. Коли він заходив до приміщення, двері були закриті. Він не помітив, чи були обладнані двері. Двері автоматично закривалися. Після пострілу кров він не бачив. Куди потрапила куля він не бачив. Після подій у приміщення ніхто не заходив. В той момент коли вони вийшли з автомобіля, ОСОБА_14 знаходився в автомобілі за кермом і коли він повернувся, ОСОБА_14 теж знаходився за кермом. Він давав гроші ОСОБА_14 за бензин. Розмов в автомобілі не було. ОСОБА_14 та інші не знали про те, що трапилося в аптеці. ОСОБА_12 перед тим як він пішов до аптеки, бачив у автомобілі, а коли він повернувся ОСОБА_12 та ОСОБА_11 знаходилися на лавочці відносно поруч з автомобілем, на відстані два будинка від аптеки, біля магазину. Мобільний номер, яким він користувався він не пам`ятає. Чи натискав він на курок пістолета не може сказати, він розгубився. Коли він дістав пістолет, він задумався, чи потрібно воно йому. Пістолет впав у нього, та він його підхватив. Знаходився його палець на курку чи ні, він не розуміє. Пістолет здійснив постріл у стекло, вітрина була више його поясу. Він не користувався пістолетом. Він не заряжав пістолет. Він знав, що пістолет заряжений. Він його з собою взяв, так як він завжди його з собою носить. Він подумав, що коли був постріл, потерпіла побігла, а потім повернулася. Потерпіла стояла, він зайшов до аптеки, потерпіла сиділа, він попросив «терафун», вона підійшла, достала пігулки та спитала про рецепт, на що він відповів, що немає рецепта, на що вона відповіла, що не продасть, потім сіла та почала щось печатати у комп`ютері. Постріл відбувся у перше межреберья. В той час як був постріл, він повертає голову та баче як стоїть жінка у білому халаті та почала щось кричати, потім повернулася. З хлопців ніхто не знав, що у нього є пістолет. В автомобілі були ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 . Автомобіль був білого кольору, він не водій не розбирається у автомобілях. Йому потрібно було купити таблетки, які були заборонені та в іншій аптеці їх не було. Пістолет був постійно заряжений без глушника. Пістолет був повний патронами.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України не визнав і пояснив, що 25.07.2014 у м. Харкові по вул. Клапцова, 46, він опинився таким чином: зустрів ОСОБА_10 , який попросив його з`їздити на Героїв Труда, на що він погодився, тому що йому не було що робити, по дорозі зустріли знайомих хлопців, що їхали на автомобілі, ОСОБА_12 і ОСОБА_14 . Вони зупинились, біля сигаретного кіоску. Після розмови, вони сіли до автомобілю та поїхали на Холодну гору, до аптеки, однак ОСОБА_10 повернувся та сказав, що таблетки дорого коштують, подзвонив по телефону, поговорив, а потім сказав, що йому потрібно поїхати у іншу аптеку на ОСОБА_25 , куди вони й поїхали. Коли приїхали на місце, вийшли з машини та він із ОСОБА_26 сіли неподалік на лавці та почали курити. ОСОБА_10 пішов до аптеки. Він знав з якою метою ОСОБА_10 пішов до аптеки за таблетками. Потім він встав та теж пішов до аптеки. ОСОБА_10 перший зайшов в приміщення аптеки. Він на сходах, підіймаючись, почув звук «хлопок», і зайшов у передбанник, дверці були відкриті. Він чув як кричала дівчина у приміщенні аптеки та як сипалося скло. Він бачив, так як стояв у передбаннику. Сам момент як розбивалося скло він не бачив. Потім він розвернувся та пішов до ОСОБА_12 в сторону автомобіля, нас наздогнав ОСОБА_10 та у паніці кричав, щоб вони швидше їхали, однак нічого не пояснив. Вони поїхали на ОСОБА_24 та розійшлися. При ньому гроші нікому не передавалися. Після подій він з ОСОБА_10 не бачився, а з хлопцями бачився. ОСОБА_10 побачив у райвідділі 09.12.2016. Свої дії він не може оцінити, він там нічого не зробив. Після затримання його били током. У райвідділі його серйозно катували та з цього приводу він звертався до свого захисника, подавав заяву 09.12.2014 у РО, однак у ЄРДР воно внесено не було. Про те, що раніше в цій аптеці працювала його знайома дівчина ОСОБА_27 він знав, у них були дружні стосунки, він до неї приїжджав та зустрічав її з роботи біля магазину «Помідорчик». З хлопцями він спілкувався не часто, спільними інтересами був стадіон, де можна було грати у футбол та баскетбол. ОСОБА_10 знав куди їхати. ОСОБА_14 був за кермом. Раніше в аптеці він не був. Він не знав, що у ОСОБА_10 була зброя. Він був одягнений у літній одяг. Він не знає, чи купив ОСОБА_10 ліки. ОСОБА_14 був в автомобілі. Автомобіль не був заведений.

Прокурором у судовому засіданні в якості доказу винуватості обвинувачених у скоєнні інкримінованих їм кримінальних правопорушень надані наступні докази:

Свідок ОСОБА_28 ( ОСОБА_29 ) суду пояснила, що 25.07.2014 вона вирішила завітати до своєї подруги ОСОБА_30 ( ОСОБА_31 ), яка працювала в аптеці. Коли вона прийшла до аптеки, на зміні було двоє дівчат: її подруга ОСОБА_32 та стажер ОСОБА_33 , потім познайомилася з ОСОБА_34 . ОСОБА_33 попросила ОСОБА_35 попрацювати на касі, тому що їй потрібно було виходити на роботу через день, щоб краще навчитися. Потім ОСОБА_32 запросила її піти пити чай до підсобного приміщення. Вона перебувала в аптеці та вони пили чай приблизно з 18 години 30 хвилин. По дзвіночку на дверях було чутно, що декілька людей заходило до приміщення у цей період. Інна періодично виходила з підсобного приміщення та питала у ОСОБА_36 , чи все добре. Десь на початку восьмої години, після 19 години 00 хвилин вечора, одночасно відбувся дуже грімкий хлопок та звук битого скла. Спочатку вони не надали цьому значення, подумали щось розбилося. Інна вибігла подивитися, а вона залишалася у підсобному приміщення. І коли ОСОБА_32 крикнула, вона почула біганину з зали і зрозуміла, що щось сталося. Інна прибігла до неї дуже перелякана, після чого вона виглянула у коридор. Інна натиснула кнопку охорони. Потім знову повернулася до неї. У ОСОБА_37 був приступ паніки, кричала та плакала. Вона намагалася заспокоїти ОСОБА_35 , щоб та розповіла, що трапилося, однак не змогла. Вона почала дзвонити до швидкої допомоги. Інна почала дзвонити також до швидкої допомоги. Вони разом викликали швидку допомогу. Поки ОСОБА_32 дзвонила до міліції, вона вийшла до залу та побачила розбите вікно провізора скло, біля каси відчинені двері настіж і ОСОБА_38 , яка була вже збоку від каси, ніби вона бігла до них у підсобне приміщення. ОСОБА_33 лежала обличчям вниз, вся у склі та було дуже багато крові, тому вони повторно дзвонили до швидкої допомоги. Хвилин через п`ять після того як вони викликали міліцію, приїхала охорона, а потім міліція і останньою приїхала швидка допомога. Коли приїхала охорона, вони просили їх вийти з приміщення. Вони виходили з приміщення аптеки разом з охороною і чекали швидку допомогу, тому що у ОСОБА_36 було дуже серйозне поранення. Коли вийшли на ганок на сторону аптеки та ветеринарної аптеки валялися рукавички в`язані чорного кольору та шарф з символікою якоїсь футбольної команди, не пам`ятає якої саме. Коли вона вийшла з підсобного приміщення та побачила ОСОБА_38 , вона лежала не біля каси, а у куті, ніби вона бігла у підсобне приміщення, там де сиділи вони. ОСОБА_33 була від каси, якщо дивитися лицем на касу, з лівої сторони. Чи жива була ОСОБА_33 , ОСОБА_32 перевіряла два рази, вона не перевіряла. Саму касу вона не бачила. На той момент ОСОБА_32 про касу нічого не говорила. Коли вона вийшла з підсобного приміщення, то побачила як стояла ОСОБА_32 і що від напрямку каси хтось біжить на вулицю. Постать того, хто біг від каси на вулицю, вона не може сказати, однак навряд чи то була жінка, скоріше чоловік. На фігурі чоловіка, що біг був лише темний одяг. Їй здалося, що з аптеки вибігало декілька осіб, але один вже вибіг, а інший просто біг. Хлопок був дуже гучний та різкий водночас з биттям скла. Голоси вона не чула, лише біганину. Погрози також не чула. Вона була в аптеці після 18.00 години, до події приблизно хвилин 40-45. Подія сталася після сьомої години. Двері були в одне підсобне приміщення та в інше, в якому знаходилися вони. Дзвіночок на дверях лунав, однак вона не знає скільки людей заходило до приміщення аптеки та взагалі скільки людей знаходилося в аптеці, вона не рахувала та не бачила. Коли ОСОБА_32 прийшла до неї і сказала, що трапилося, у приміщенні хтось знаходився. Вона не могла підійти до потерпілої, біля неї була ОСОБА_32 . Більш детально одяг тих, хто біг, не може описати. З підсобного приміщення нічого не можна було побачити, лише чути. До входу у торгову залу з підсобного приміщення, метрів 2 2,5. Коли прийшла ОСОБА_32 до приміщення, то говорила їй: «Викликай швидку, а потім міліцію! Нас пограбували!» і плакала. Інна не казала їй, що щось забрали.

Свідок ОСОБА_39 яка пояснила, вона працювала в аптеці провізором. Так, її подруга ОСОБА_29 напередодні в вечорі повідомила, що прийде у гості. 25.07.2014р. з нею з ранку на роботу вийшла стажер ОСОБА_33 . Близько 18-20 год. прийшла її подруга ОСОБА_40 , і вона провела її в матеріальну кімнату. ОСОБА_41 залишалась в троговому залі. А вона з подругою пили чай, почула грохот, їй здалося, що впала скляна вітрина, злякавшись побігла в зал до ОСОБА_36 , побачив лише вмить двох чоловіків, один з яких начебто ліз в касу, а інший стояв біля касової зони, у одного з них був намотаний шарф на руці. Вона, намагалась знайти тривожну кнопку, а в кабінеті у завідуючої нажала на брелок сигналізації, а при своєму поверненні до торгового залу встигла розгледіти тільки один силует спини молодого чоловіка, інший був в окулярах, який на частку секунди озирнувся на неї і побіг. Вона підбігла до ОСОБА_36 , яка лежала на животі в калюжі крові, викликала швидку.

Свідок ОСОБА_42 пояснив, що в день подій у його було зламана нога, до його приїхав його товариш та вони вийшли до під`їзду на вулицю вул. Клапцова 48. Він стояв задом до Клапцова 48, біля Клапцова 46 та пошти. Почув звучні топати обернувся та побачив трьох хлопців, яки біжали, перший був вже далеко, зріст метро вісімдесят у кепки білого кольору, футболка, темні брюки. Другий був по крупніше у клітчатих бриджах, світла футболка ОСОБА_43 був менш за всіх,одягнутий в толстовку темну або футболку та на кісті був шарф, або металіст або Україна штани темні. Зникли вони у бік вул. Іллінівська.

Від допиту інших свідків сторона обвинувачення відмовилась, про що надала заяву суду.

Згідно наданих стороною обвинувачення письмових доказів, судом встановлено:

Висновок судово-медичної експертизи № 1/2334-Дм/14 від 23 грудня 2014 року (т.1 а.с.214-217), відповідно до якого у ОСОБА_16 мали місце наступні ушкодження: тулубу:

- наскрізне проникаюче вогнепальне кульове поранення передньої поверхні грудної клітини справа в 1-му міжребер`ї (рана №1, згідно умовної нумерації в дослідницькій частині «Висновків експерта» № 2334-Дм / 14) до вихідної рани на задній поверхні грудної клітки зліва (рана №2) проникаюче в плевральну порожнину з наскрізним ушкодженням по ходу раньового каналу правої легені.

На підставі об`єктивних судово-медичних даних, отриманих під час судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_16 , приймаючи до уваги дані лабораторних методів експертиз, вбачається, що причиною смерті останньої, виявилось проникаюче вогнепальне кульове поранення передньої поверхні тулубу з пошкодженням внутрішніх органів, що потягли гостру кровотечу, що і виявилось безпосередньою причиною смерті. Покази підозрюваного ОСОБА_10 не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, триманим під час судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_16 , у відношенні механізму спричинення їй тілесних ушкоджень (вогнепальне поранення) та направлення травмую чого об`єкта у бік потерпілої.

Висновок судово-медичної експертизи № 2334-Дм/14 від 25 липня 2014 року (т.1 а.с.219-222), відповідно до якого у ОСОБА_16 мали місце наступні ушкодження: проникаюче вогнепальне кульове поранення грудної клітини з пошкодженням внутрішніх органів, утворилися при життєво, незадовго до настання смерті, внаслідок одного пострілу з вогнепальної зброї, заряд (куля) якого мала діаметр поперечного перерізу в межах 0,9см, і носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя (згідно п.2; 1.1.а., п.2; 1.2., П.2.1.3.Й, «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995г .).Є прямий причинний зв`язок між отриманими ушкодженнями і смертю ОСОБА_16 .

Висновок судово-медичної експертизи № 510-МК-Дм/14 від 28 липня 2014 року (т.1 а.с.224-228), з якого вбачається, що в ході огляду одягу фармацевта аптеки, халата медичного і блузки вихідне вогнепальне пошкодження на халаті медичному відповідає вихідному вогнепальної пошкодження на блузці і утворюють собою єдиний канал.Ці ушкодження утворилися в результаті однократного пострілу з якої-небудь вогнепальної зброї.

Висновок експерта № НОМЕР_4 від 23 грудня 2014р. (том1 а.с. 230-233) згідно якого на дослідженому халаті мається вогнепальне вихідне куліве пошкодження. На дослідженої блузи мається вихідне вогнепальне куліве пошкодження.

Висновок судово-медичної експертизи № 268-МК-С/14 від 23.12.2014р., та фото таблицею до нього (т.1,а.с.235-240), з якого вбачається, що на правій боковій поверхні рюкзака, у нижньому відділі, в 3,1 см. доверху від місця з`єднання із дном і в 4,5 см. до заду від переднього бокового шва мається сковзне пошкодження, із властивостями вогнепального. Наскрізне вогнепальне пошкодження, що знаходиться на правій боковій поверхні рюкзака, у нижньому відділі, могло виникнути в результаті дії одинокого вогнепального снаряда (кулі), в тому числі і при вистрілі кулі калібру 7,65 мм із вогнепальної зброї, на яку вказує ОСОБА_10 . Однак, відсутність продуктів близького вистрілу на внутрішній поверхні стінок рюкзака може свідчити про наявність додаткової перепони між дульним зрізом зброї і стінки рюкзака як першого слідосприймаючого слою.

Згідно висновку експерта №213 від 01.08.2014р. (том1а.с.242-248) з якого вибачається, що на наданих кількох відрізках ліпкої стрічки, встановлено придатність стрічки для ідентифікації особи.

Висновок судової балістичної експертизи № 348 від 17 листопада 2014 року (т.2 а.с.3-5), з якого вбачається, що наданий на дослідження предмет є частиною боєприпаса, найбільш вірогідно, оболонковою кулею пістолетного патрона калібру 7,65 мм (7,65x17 Бр) до нарізної зброї. Куля виготовлена заводським способом. Сліди на кулі вказують на те, що вона була відстріляна з каліберної нарізної вогнепальної зброї з середнім ступенем зношеності каналу ствола і контактувала з перешкодою. Слідоутворення на кулі характеризує в якості застосування серію пістолетів іноземного виробництва калібру 7,65 мм (7,65x17 Бр), наприклад, пістолети Вальтера «РР», «РРК», пістолет «С2-27», інші пістолети зі схожим слідоутворенням. Також не виключена можливість застосування переробленої, саморобної зброї з використанням ствола або його фрагменту стандартного пістолета.

Висновок судово-медичної експертизи № 974-Ц/14 від 20 серпня 2014 року, (т.2 а.с.7-11) з якого вбачається, що кров трупа громадянки ОСОБА_16 відноситься до групи А (II) з ізогемагглютініном анти-В. Під час проведення судово-медичної експертиз п`яти змивів з підлоги під столом, шафи, шафи з лівої сторони під №9, з холодильника, з клавіатури і зі скрібів (об`єкт №6), вилучених з місця події, виявлена кров людини.

Під час серологічного дослідження виявлені антиген А і ізогемагглютінін анти-В. Отже, кров, сліди якої були виявлені, може належати будь-якій людині з груповою диференціацією крові А (II) з ізогемагглютініном анти-В, в тому числі громадянці ОСОБА_16 .

Висновком судової експертизи звуко-та відеозапису № 35 від 10.09.2014р. (т.2 а.с.14-16) згідно якого, вбачається, що на наданому на дослідження оптичному диску, у кореневому каталозі, містися один відео файл, у якому зафіксовано відеозапис з камери спостереження за період часу з 19:20:14 25.07.2014р. по 19:33:20 25.07.2014р. де на виготовлених стоп-кадрах відображені силуети осіб, які переміщалися в зоні дії камер відео спостереження.

Висновок комплексної судової дактилоскопічно-трасологічної експертизи № 215 від 28.09.2014р. (т.2 а.с.19-25), та фото таблицею до нього, вбачається, що на двісті восьми десяти п`яти фрагментах скла вилучених 25.07.2014 року по вул. Клапцова 46 м. Харкова у приміщенні аптеки № 287, виявлено сліди рук, які непридатні для ідентифікації особи. Фрагменти скла №47, №48, №24, №30, №68, №15, №19, вилучені 15.07.2014 року по вул. Клапцова 46 в м. Харкові у приміщенні аптеки № 287, складали раніше єдине ціле. Фрагменти скла №23, №69 складали раніше єдине ціле. Інші фрагменти скла ймовірно складали раніше єдине ціле. Розділення скла на дані фрагменти утворилось в результаті механічного дії.

Висновок криміналістичної експертизи № 6 від 19.01.2015р. та фото таблицею до нього (т.2 а.с.28-33), з якого вбачається, що фрагмент скла, вилучений 23.12.2014р. в ході обшуку автомобіля «Тайота-Кровн» д.н.з. НОМЕР_5 та фрагмент скла № 33, вилучений 25.07.2014р. по вул. Клапцова, 46 в м. Харкові у приміщені аптеки № 287 складали раніше єдине ціле.

Висновок судової балістичної експертизи № 596 від 09.12.2014 р. (т.2 а.с.36) з якого вбачається, що представлені на дослідження 27 патронів є боєприпасами бойовими пістолетними патронами 7,62х25ТТ калібру 7,62мм, призначеними для стрільби з бойової нарізної зброї відповідно калібру (пістолети, пістолети-кулемети). Патрони не придатні для проведення пострілів.

Висновок судової балістичної експертизи №400 від 09.12.2014р. (т.2 а.с.39-41), згідно якого, вбачається, що наданий на дослідження предмет, вилучений 09.12.2014р. у ОСОБА_10 , є холодною зброєю. Даний предмет виготовлений саморобним способом по типу кастетів і відноситься до ударно-дробильної холодної зброї.

Протокол огляду місця події від 25.07.2014р. (т.2 а.с.51-56), та ілюстративним матеріалом до нього (т.2 а.с.65-89), в ході якого було оглянуто приміщення аптеки «Обласний аптечний склад» та прилеглий до неї ганок, де на сходах виявлено рукавичка та шарф, фрагменти розбитого скла на підлозі та у залі. Предметів на стійці вітрини, молотка, місця розташування трупа за вітриною на підлозі та пошкодження на ньому ОСОБА_16 , плям бурого кольору, робочого місця касира, бейджик потерпілої. З місця огляду вилучені предмети.

Протокол огляду трупа від 25.07.2014р., з пошкодженими ділянками тіла (т.2 а.с.57-60). Труб було направлено в ХОБСМЄ.

Протокол огляду трупа від 26 липня 2014 р., в ході якого, вилучався одяг, одягнений на трупі, халат синтетичний білого кольору, блузка світло коричневого кольору, бюстгальтер синтетичний чорного кольору, джинси синього кольору, спідню білизну, шкарпетки бежевого кольору, резинові тапки голубого кольору, що визнані речовими доказами(т.2 а.с.61-62; 88-89).

Протокол огляду місця події від 26 липня 2014 р., в ході якого оглядалось приміщення аптеки, за шафами навпроти касової зони вилучалась куля, калібру 7,62 з вираженими слідами деформації головної частини (т.2 а.с.63-64).

Протокол (додаткового) огляду місця події від 27 липня 2014 р., в ході якого оглядалась аптека № НОМЕР_6 , за адресою в м. Харків, вул. Клапцова, 46, місце виявлення кулі, вилучались, касові стрічки (т.2 а.с.90-92;93-103).

Протокол слідчого експерименту від 10.12.2014р. (т.2 а.с.125) за участю ОСОБА_11 , в ході якого він розповів та показав, як він у змові з іншими учасниками потрапив в аптеку, і де стояв ОСОБА_10 тримаючи зброю. До протоколу долучено відеозьомка.

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 09.12.2014р. згідно якого свідок ОСОБА_42 , впізнав ОСОБА_11 по рисам обличчя, статурі тіла, як особу, яку він бачив, коли той покидав місце скоєння злочину у дворі будинку по АДРЕСА_5 (т.2 а.с.129-131);

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 09.12.2014р. згідно якого свідок ОСОБА_44 впізнала ОСОБА_11 по рисам обличчя, статурі, як особу, яку вона бачила, що покидали приміщення аптеки № 287 (т.2 а.с.132-134).

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 09.12.2014р. згідно якого ОСОБА_39 впізнання ОСОБА_10 по зросту, тулубу, рисам обличчя, частині обличчя біля носу, як людину, яка скоїла напад на аптеку, що на мить затрималась перед дверима коли вбігав (т.2а.с.135-137).

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 09.12.2014р. згідно якого ОСОБА_44 впізнала ОСОБА_10 , як особу, що покидала місце скоєння злочину (т.2 а.с.138-140).

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 09.12.2014р. згідно якого ОСОБА_42 , впізнав особу ОСОБА_10 , як особу що покидала місце скоєння злочину у дворі будинку по АДРЕСА_5 (т.2 а.с.141-143).

Протокол слідчого експерименту від 10.12.2014р. (т.2 а.с.153-155) та відеозаписом до нього, в ході якого ОСОБА_10 на місці показав та розповів про обставини нападу на «Обласний аптечний склад» під час якого він заволодів грошовими коштами аптеки, а також вистрілу в провізора. Також показав як він тримав пістолет, де стояв провізор, як знайшов у своєму рюкзаку гільзу, яку викинув у змивний сток.

Протокол проведення слідчого експерименту від 12.12.2014р. (т.2 а.с.165-168) за участю ОСОБА_12 , згідно якого, останній розповів як ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запропонували йому та ОСОБА_14 здійснити пограбування аптеки з метою заволодіння грошима. Так, 25.07.2014р. вони на автомобілі ОСОБА_14 приїхали до аптеки по вул. Клапцова в м. Харкові, де ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 зайшли в аптеку, а він залишився на сходах в аптеку.

Протокол проведення слідчого експерименту від 10.12.2014р. (т.2 а.с.170-171) за участю ОСОБА_14 , згідно якого, останній розповів яке саме правопорушення було скоєно 25.07.2014р.

Згідно протоколу огляду від 27.07.2014 (том1а.с.173), яким були оглянуті касові стрічки з метою встановлення останнього часу касових дій в аптеки.

Згідно протоколу огляду від 11.12.2014 (том1а.с.176-177, був оглянутий мобільний телефон який вилучено у Сичіка.

Протокол обшуку автомобіля, що перебував у користуванні ОСОБА_14 від 23.12.2014р., проведеним на підставі ухвали слідчого судді, від 24.11.2014р., з ілюстративним матеріалом, в ході якого був вилучений фрагмент скла (т.2 а.с.181-187;188-189).

Протокол огляду місця події від 09.12.2014р. (т.2 а.с.196-198), в ході якого, за місцем проживання ОСОБА_10 в домоволодінні АДРЕСА_5 , були вилучені патрони і кастет, з приводу яких останній зауважень не мав, вказуючи, що заходів впливу до нього не застосовувалось, на підставі його заяв про згоду на огляд особистих речей (т.2 а.с.199).

Протокол проведення слідчого експерименту від 10.12.2014р. (т.2 а.с.235-239) за участю ОСОБА_14 , згідно якого, вбачається, що 25.07.2014р. він зустрів ОСОБА_11 який попросив його разом із хлопцями відвезти на ОСОБА_19 . Після отримання його згоди, вони всі разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 поїхали в район Холодної гори в м. Харкові. Так, коли вони вийшли із машини, він залишився чекати на них. Близько 10-15 хв. коли вони повернулись, то він помітив, що ОСОБА_10 був знервований. У його рюкзаку він помітив щось схоже на пістолет. Після чого вони поїхали додому, після чого ОСОБА_10 дав йому 100 грн. на бензин.

Протокол слідчого експерименту із застосуванням відеозапису від 02.08.2014р. за участю свідка ОСОБА_45 , в ході якого свідок пояснив, що 25.07.2014р. біля аптеки по вул. Клапцова в м. Харкові він бачив трьох хлопців, які на його погляд були дуже схоже вдягнені. Після того, як він виходив із продуктового магазину, він побачив як ці троє хлопців бігли від аптеки та повернули в двір між будинками (т.2 а.с.242-244);

Протокол обшуку від 23.12.2014р. проведеного на підставі слідчого судді за місцем проживання ОСОБА_14 , а саме в кв. АДРЕСА_6 , в ході якого був виявлений одяг, а також речі, що були вдягнені на ньому під час вчинення злочину, посвідчення водія (т.3 а.с.66-69).

Протокол обшуку ОСОБА_11 від 23.12.2014р., на підставі ухвали слідчого судді за місцем мешкання якого був, виявлений одяг та речі останнього, в яких він знаходився 25.07.2014р. (т.3 а.с.70-76).

Протокол огляду предметів від 23.12.2014р., з ілюстративним матеріалом, речей та одягу, вилученого за місцем мешкання ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , які визнані речовими доказами (т.3 а.с.77-79; 80-81).

Протокол пред`явлення речей для впізнання від 14.01.2015р., згідно якого свідок ОСОБА_42 , впізнав речі які були вдягнені на ОСОБА_11 25.07.2014р. тобто в день скоєння злочину (т.3 а.с.82-84;84-87).

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, і не викликають у суду сумнівів.

Але, суд не визнає розписку (т.2 а.с.195) та протокол огляду записки між камерного зв`язку від 15.01.2015р. (т.2 а.с.190), як доказ причетності ОСОБА_12 до скоєного злочину, т.я. отримані в суперечь встановленому законом порядку, що свідчить про недопустимість доказу.

Отже, суд приходить до висновку, що розписка ОСОБА_12 не може бути використані при прийнятті рішення.

Під час судового розгляду, стороною обвинувачення у якості доказу, надано полімерний пакет опечатаний паперовою биркою з пояснювальним написом «Касові стрічки, вилучені під час додаткового огляду місця події 27.07.2014р. в приміщенні аптеки № 287». Вказано, що під час огляду касових стрічок особлива увага була приділена касовим операціям виконаним за короткий проміжок часу до вчинення злочину. Згідно яких було встановлено, що касові операції здійснювались 25.07.2014 в 18:40:22 на суму 78,16 грн., 18:46:56 на суму 22.31 грн. після чого касові операції здійснювались в наступний час: 19:09:32 на суму 6,42 грн., 19:10:32 на суму 9,33грн,19:19:58 на суму 76,58 грн., після 19:19:58 касових операцій не здійснювалось.

Суд вважає, неналежність вказаного доказу враховуючи положення ст. 85 КПК України, так як надані касові чеки не містять будь якої інформації щодо обставин, які підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також не узгоджуються з іншими доказами.

Оцінюючи протокол огляду мобільного телефону «Нокіа501», що належить ОСОБА_10 , від 11.12.2014 р., а саме файлам із фотознімками особи вдягненої в бриджі синього кольору, спортивну куртку з довгими рукавами чорного кольору, маску, яка закриває все обличчя, кепку і чорні сонцезахисні окуляри. В руках на зазначених фотознімках чоловік тримає предмети схожі на вогнепальну зброю пістолети. Під час огляду телефону ОСОБА_10 виготовлено два скріншоти, а також надруковано три виявлені фотознімки, які долучені до протоколу огляду на підтвердження знаходження у ОСОБА_10 вогнепальної зброї, суд вважає, що вказані фотознімки самі по собі без висновків експерта не можуть бути належним доказом у кримінальному провадженні. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Твердження обвинувачених, щодо застосуванні до них недозволених методів досудового слідства не знайшла свого підтвердження у суду, про що свідчать матеріали перевірки надані стороною обвинувачення. Суд вважає таки твердження обвинувачених способом захисту та ухилення від доведеності вини у кримінальному правопорушенні.

Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд дійшов висновку, що вина у кримінальних правопорушень за встановленими судом обставинами обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 є доведеною.

Суд був позбавлений можливості вислухати думку матері ОСОБА_46 , з підстав наданої заяви про розгляд справи за її відсутності.

При ухваленні вироку суд враховує особливості нового розгляду судом першої інстанції, визначені ст. 416 КПК України.

Так, відповідно до ч.2 ст. 416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону спрямовані на забезпечення правової визначеності для обвинуваченого шляхом встановлення законодавчої заборони погіршення його становища під час нового розгляду в суді першої інстанції після скасування апеляційним судом попереднього судового рішення місцевого суду, крім випадків, прямо передбачених законом.

У даному кримінальному провадженні іншим складом судової колегії Ленінського районного суду м. Харкова постановлено від30 липня 2015 року постановлено вирок, згідно з яким:

- ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч. 2 ст. 263 КК України та призначено покарання:

За п.6 ч.2 ст.115 КК України - 15 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;за ч.4 ст.187 КК України - 12 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч. 2 ст. 263 КК України - 2 роки позбавленні волі;

Відповідно до ст. 70 КК України остаточно призначено ОСОБА_10 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 15 років, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавленні волі на строк 8 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- ОСОБА_12 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді позбавленні волі на строк 5 років.На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_12 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.Відповідно до п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України його зобов`язано не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, з`являтися для реєстрації у вказану інспекцію і повідомляти її про зміну місця проживання або роботи.

ОСОБА_14 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді позбавленні волі на строк 4 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_14 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки. Відповідно до п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України його зобов`язано не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, з`являтися для реєстрації у вказану інспекцію і повідомляти її про зміну місця проживання або роботи.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 15 серпня 2016 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_7 задоволено частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 30 липня 2015 року, ухвалений стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 - скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вказаний вирок було скасовано лише за апеляційного скаргою обвинуваченого та його захисника, та виключно з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.Питання скасування вироку через необхідність посилення покарання обвинуваченому апеляційним судом не вирішувалось .

Отже, вирок було скасовано не за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання, а тому відповідно до ч.2 ст. 416 КПК України застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання стосовно кожного з обвинувачених при винесенні вироку новим складом суду не допускається.

Таким чином, розглядаючи справу після скасування попереднього вироку, виходячи з вимог ч. 2 ст. 416 КПК України, суд не має повноважень посилити покарання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також не застосувати при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_14 положення ст.ст.75, 76 КК України, таким чином, посиливши обвинуваченим покарання та погіршивши їхнє становище що є неприпустимим з огляду на вимоги ч.2 ст.416 КПК України.

Суд виходить з того, що у кримінальному процесі діє принцип заборони повороту до гіршого (reformatioinpejus). Нормативно він закріплений, зокрема, у ст.ст. 416, 421, 437, 439 КПК України. На практиці він означає те, що ніяке наступне судове рішення не може погіршувати становище засудженого у порівнянні з попереднім рішенням, якщо воно не було скасовано у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання за скаргою прокурора, потерпілого чи його представника, а також якщо при новому розгляді буде встановлено, що обвинувачений вчинив більш тяжке кримінальне правопорушення, або якщо збільшився обсяг обвинувачення.

Така правова позиція узгоджується із сталою судовою практикою Верховного Суду згідно постанов у кримінальних справах № 137/2191, 644/4252/15-к, 739/2035/16-к, 742/1671/16-к, 414/686/16-к, №51-3708км18 від 25.07.2018, №51-2424км18 від 11.10.2018, Постанова ВС від 24 червня 2019

Отже, правова кваліфікація кримінального правопорушення обвинуваченого ОСОБА_10 судом визначена:

- п.6 ч.2 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів;

- за ч.4 ст.187 КК України, оскільки, він вчинив розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;

- за ч.2 ст.263 КК України, тобто незаконне поводження із зброєю, тобто виготовлення і носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Кваліфікація кримінального правопорушення обвинуваченого ОСОБА_11 , визначена:

- за ч.4 ст.187 КК України, як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Кваліфікація кримінального правопорушення обвинуваченого ОСОБА_12 та ОСОБА_14 визначена як кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 186 КК України: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні міри покарання суду, відповідно до ст.65 КК України, ст.416 КПК України враховує, ступінь тяжкості вчинених особами діянь, суспільної небезпечності злочинів, їх конкретні обставини, і ставлення кожного обвинуваченого до вчиненого, роль і ступінь фактичної участі кожного співучасника, значення такої участі для досягнення мети злочину,відомості про обвинувачених.

Визначаючи міру покарання ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , суд, згідно із вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини за якими вчинений злочин, конкретну роль і ступінь участі у вчинені злочинів, і вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 в межах санкції статті кримінального закону у вигляді позбавлення волі, з застосуванням додаткового покарання у вигляді конфіскацією усього майна, до призначеного покарання ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , яке є їх власністю.

При призначені покарання ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , застосувати положень ст.75 КК України, т.я. це буде відповідати вимогам ст.416 КПК України.

Суд враховує, що матеріальні збитки у справі відшкодовані, з боку потерпілої відсутні претензії матеріального чи морального характеру.

Під час досудового розслідування директором ДОРП «Обласний аптечний склад» заявлений цивільний позов, від якого він відмовився під час судового розгляду. (т.1 а.с.134). Відмова прийнята судом, наслідки відмови роз`яснені.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно п.3 ч.1ст. 205 ЦПК України, суд закриває провадження у справі в разі відмови позивача від позову.

Враховуючи відмову від позову та прийняття її судом, провадження в частині цивільного позову підлягає закриттю.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі суд покладає на обвинувачених в межах доведеності вини по кожному епізоду злочинної діяльності.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, за п.6 ч.2 ст.115, ч.4ст.187, ч.2 ст.263 КК України та призначити покарання:

- за п.6 ч.2 ст.115 КК України, у виді 15 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.4 ст.187 КК України, у виді 12 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч. 2 ст. 263 КК України, і призначити покарання у виді 2 років позбавленні волі.

Відповідно до ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_10 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 15 років, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 09 грудня 2014 року.

Зарахувати ОСОБА_10 строк перебування під вартою з 09 грудня 2014р., у вигляді 4 років 11 місяців16 днів, в строк відбуття покарання, що в силу положень ч.5 ст. 72 КК Країни відповідає 9 рокам 11 місяцям 2м дням.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_10 залишити без змін - у виді тримання під вартою.

ОСОБА_11 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, і призначити покарання у виді позбавленні волі на строк 8 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 08 грудня 2014 року.

Зарахувати ОСОБА_11 строк перебування під вартою з 08 грудня 2014р., у вигляді 4 років 11 місяців 17 днів, в строк відбуття покарання, що в силу положень ч.5 ст. 72 КК Країни відповідає 9 рокам 11 місяцям 4м дням, а тому призначене покарання вважати відбутим.

Звільнити ОСОБА_11 із під варти в залі суду.

ОСОБА_12 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити покарання у виді позбавленні волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_12 не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, з`являтися для реєстрації у вказану інспекцію і повідомляти її про зміну місця проживання або роботи.

Зарахувати ОСОБА_12 строк перебування під вартою з 10 грудня 2014р., по 30 липня 2015р. у вигляді 7 місяців 20 днів, в строк відбуття покарання, що в силу положень ч.5 ст. 72 КК Країни відповідає 1 року 3 місяцям 10 дням.

ОСОБА_14 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити покарання у виді позбавленні волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_14 не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, з`являтися для реєстрації у вказану інспекцію і повідомляти її про зміну місця проживання або роботи.

Зарахувати ОСОБА_14 строк перебування під вартою з 10 грудня 2014р., по 30 липня 2015р. у вигляді 7 місяців 20 днів, в строк відбуття покарання, що в силу положень ч.5 ст. 72 КК Країни відповідає 1 року 3 місяцям 10 дням.

Провадження за цивільним позовом ДОРП «Обласний аптечний склад» на суму 7 552, 92 грн., закрити у зв`язку з відмовою цивільного позивача від позову. (т.1 а.с.134)

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати щодо проведення експертиз у сумі 9883.88грн.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати щодо проведення експертиз у сумі 5347.88грн.

Речові докази :

- речі ОСОБА_10 , кепку, сонцезахисні окуляри, футболку штани, кросівки, речі ОСОБА_11 кепку червоного кольору, кепку чорного кольору, светр чорного кольору, штани чорного кольору і кросівки повернути у їх розпорядження, а в разі відмови знищити.

- речі ОСОБА_14 , футболку, шорти, мокасини, а також посвідчення водія на ім`я ОСОБА_14 , повернути останньому.

- фрагмент битого скла вилучений під час обшуку автомобіля ОСОБА_14 - (т.3 а.с.80-81), відрізки липкої стрічки зі слідами пальців рук; шарф синього кольору; перчатки темно-синього кольору: фрагменти розбитого скла; змиви речовини бурого кольору; молоток, халат синтетичний білого кольору; блузку світло - коричного кольору; бюстгальтер синтетичний чорного кольору; джинси синього кольору; спідню білизну; шкарпетки бежевого кольору; резинові тапки голубого кольору, вилучені 26.07.2014 кулю калібру 7,65 мм. - зберігати разом із матеріалами провадження.

- грошові кошти в сумі 2980,05 грн. та 2601,04 грн., касові стрічки, повернуті представнику ДОРП «Обласний аптечний склад № 287» - залишити у їх володінні.(т.3 а.с.88-89;106-107)

- мобільні телефони Samsung GТ-Е1200 номер телефону НОМЕР_2 іmеі: НОМЕР_7 і ІРhоnе З 8Gb номер НОМЕР_8 ; вилучені у ОСОБА_14 повернути власнику.

- мобільний телефон Nokia 501 номер телефону НОМЕР_9 іmеі1: НОМЕР_10 , іmеі2: НОМЕР_11 , вилучений у ОСОБА_10 , мобільний телефон Sony Ericson номер телефону НОМЕР_12 іmеі: НОМЕР_13 вилучений у ОСОБА_11 (т.3 а.с.112) конфіскувати в дохід держави.

Копія вироку негайно надати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , прокурору.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений. Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими - з дня вручення копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2