МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/812/482/19 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст.197-1 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000001 за апеляційною скаргою прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 березня 2019 року, якою відносно:

ОСОБА_7 , який обвинувачується за частиною 1 статті 197-1 Кримінального кодексу України (надалі КК України),

- обвинувальний акт повернуто прокурору.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_9 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.

Просить скасувати ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 березня 2019 року, обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000001 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за частиною 1 статті 197-1 КК України, повернуто прокурору.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.

На думку апелянта, висновки суду, які викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження,

На переконання апелянта, ухвала суду постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що в обвинувальному акті вказано, що власником земельної ділянки, яку самовільно зайняв ОСОБА_7 , є держава.

Вказує, що під час підготовчого судового засідання прокурором заявлено письмове клопотання про залучення судом у кримінальному провадженні №0000001 в якості потерпілого Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
До Снігурівського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000001 відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується за частиною 1 статті 197-1 КК України.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції дійшов висновку, що стороною обвинувачення, в порушення положень Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України), в обвинувальному акті не зазначено, який орган державної влади має статус потерпілого.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення захисника, який вважав її безпідставною, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до змісту статті 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій обвинуваченого, визначаються межі судового розгляду. Також, враховуючи положення КПК України зазначається потерпілий.

За правилами пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню провадження до судового розгляду.

Згідно положень статті 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Як видно з обвинувального акта, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 197-1 КК України, а саме у самовільному зайнятті земельної ділянки, що завдало значної шкоди її власнику.

В обвинувальному акті вказано, що власником земельної ділянки, яку самовільно зайняв ОСОБА_7 , є держава, але відсутні будь-які відомості щодо юридичної особи, якій було заподіяно матеріальну шкоду у сумі 78824 (сімдесяти восьми тисяч вісімсот двадцяти чотирьох) гривень 19 копійок.

За такого, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо невідповідності вимогам КПК України обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого частиною 1 статті 197-1 КК України.
З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись статтями 376, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 березня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується за частиною 1 статті 197-1 КК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: