Справа № 453/848/19
№ провадження 1-кп/453/113/19
ВИРОК
іменем України

18 липня 2019 року Сколівський районний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ;
з участю прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
та представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000211 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого на посаді лісника Орявського лісництва Сколівського ДЛГП «Галсільліс» обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» Львівської обласної ради, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , працюючи лісником Орявського лісництва Сколівського ДЛГП «Галсільліс» обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» Львівської обласної ради, будучи відповідно до укладеного договору від 02 січня 2019 року матеріально-відповідальною особою, якій ввірено, згідно наказу № 60 від 03.09.2018, обхід №2 Орявського лісництва, на початку травня 2019 року в кварталі № 8 виділ № 30 обходу № 2 Орявського лісництва Сколівського ДЛГП «Галсільліс», де на відведеній ділянці згідно лісорубного квитка серія ЛЬ ЛРК № 004818 від 03 вересня 2018 року відбувалась суцільна вузько-лісосічна рубка, ОСОБА_4 без документів на відпуск деревини, з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, умисно, незаконно, здійснив погрузку на віз гужового транспорту, який йому належить та вивіз 1,87 м. куб. ділової деревини та 4.23 м. куб. дров, загальною вартістю 3073,87 грн. з місця рубки до свого будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , де використав лісопродукцію на власні потреби, чим привласнив дане майно, що перебувало в його віданні та спричинив збитки на вказану суму Сколівському ДЛГП «Галсільліс» обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» Львівської обласної ради, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України.
Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 191 КК України, як привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні.
16.07.2019 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000211 від 15.05.2019 року, укладено угоду про примирення, на підставі вимог ст.ст. 468, 469, 471, 473, 476 КПК України, відповідно до якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 191 КК України, тобто у вчиненні злочину по обставинам, викладеним в обвинувальному акті, відшкодував заподіяні збитки кримінальним правопорушенням Сколівського ДЛГП «Галсільліс» обласного комунального

спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» Львівської обласної ради в розмірі 3073, 87 грн., зобов`язується вибачитись за скоєне перед потерпілою стороною, а також сторонами було узгоджено покарання ОСОБА_4 у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме: 850 грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Згідно умов даної угоди обвинуваченому та представнику потерпілого роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та ствердив, що розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклав добровільно.
Представник потерпілого ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просила затвердити добровільно укладену нею угоду про примирення та зазначила, що розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
За умовами ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання у виді штрафу, на який обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених ч. 7 ст. 474 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
У відповідності до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 16.07.2019 року у кримінальному провадженні №0000211, укладену між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - представником потерпілого Сколівського ДЛГП "Галсільліс" обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" Львівської обласної ради.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя