Справа № 172/454/18
Провадження № 1-кп/191/273/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000166 від 22.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свиридове, Васильківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта неповна середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.10.2018 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області, за ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 277, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі.

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185КК України

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 21.03.2018 року 13.00 годині, знаходився за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 . В цей момент у ОСОБА_3 виник намір, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна з вагонів які періодично прибувають на станцію Чаплине Придніпровської залізниці в складі потягів.

Так, 21.03.2018 року близько 13.40 годині ОСОБА_3 прийшов на територію залізничної станції Чаплине ПАТ «Українська залізниця» Придніпровської залізниці, що розташована по вул. Залізничній сел. Чаплине Васильківського району Дніпропетровської області, де на 23 колії побачив вагон № 58022062 на котрому розміщені чотири горизонтальних важеля. Пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є непоміченими, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення майна ПАТ «Українська залізниця» філія «Рефрижераторна вагонна компанія», достовірно усвідомлюючи, що його дії носять злочинний характер, діючи умисно з корисливою метою, за допомогою знайденого на місці каменю, шляхом вибиття, від`єднав чотири горизонтальних важеля вагону № 58022062. Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на свій розсуд. Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2097-18 від 26.04.2018 року середня ринкова вартість чотирьох горизонтальних важелів становить 201,24 грн.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду ПАТ «Українська залізниця» філія «Рефрижераторна вагонна компанія» на суму 201,24 грн.

В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним злочину. В судовому засіданні пояснив, що 21.03.2018 року близько 13.40 годині прийшов на територію залізничної станції Чаплине ПАТ «Українська залізниця» Придніпровської залізниці, що розташована по вул. Залізничній сел. Чаплине Васильківського району Дніпропетровської області, де на колії побачив вагон № 58022062, з якого здійснив крадіжку, таємно, чотирьох горизонтальних важелів. Крадіжку вчинив, з корисливих мотивів, щоб придбати продукти харчування. В скоєному щиро каявся, просив не призначати сувору міру покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив розглянути кримінальне провадження за його відсутності. Зазначили, що претензій до обвинуваченого не має. З`ясувавши думку учасників провадження, суд ухвалив проводити судовий розгляд за відсутності потерпілого з урахуванням положень ст. 325 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина обвинуваченого в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю.
Умисні дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Суд вважає, що таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою та відповідає критерію доведеності вини «поза розумним сумнівом». Вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю. Він діяв з прямим умислом, з корисливих мотивів, таємно. Обвинувачений є суб`єктом цього злочину, оскільки є осудним та повнолітньою особою. Кваліфікуючими ознаками пред`явленого в обвинуваченні злочину є таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено - щире каяття.
Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив злочин до постановлення попереднього вироку, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку не можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України відсутні.
На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі з наближенням до нижчої межі, оскільки обвинувачений щиро каявся, відшкодував завдані збитки, шляхом повернення майна. Вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому суд вважає, що оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин 21.03.2018 року, а саме до постановлення вироку Васильківського районного суду Дніпропетровської області 25.10.2018 року за яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 185 ч.1 ст. 277 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, який набрав законної сили 26.11.2018 року то остаточне покарання останньому сліди призначити за сукупністю злочинів за правилами, передбаченими статтями ч.4 ст. 70 цього Кодексу шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді позбавлення волі, оскільки призначенням іншого виду покарання не буде досягнуто мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні ухвалою від 29.05.2018 року був тимчасово залишений в Державній установі «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» Міністерства юстиції України для можливості його конвоювання до суду, тому в строк призначеного покарання слід зарахувати зазначений період.
Згідно анкети арештованого затриманий ОСОБА_3 за вироком Васильківського районного суду Дніпропетовської області від 25.10.2018 року був 07.05.2019 року, тому суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання період з 07.05.2019 року до 28.05.2019 року включно.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а питання щодо процесуальних витрат - відповідно до вимог ст. 124 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком вигляді 1(одного) року позбавлення волі поглинути більш суворим покаранням призначеним за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25.10.2018 року за ч.2 ст. 185 ч.1 ст. 277 ст. 70 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 29 травня 2019 року.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк призначеного покарання строк з 07 травня 2019 року до 28 травня 2019 року з розрахунку день за день.

Залишити ОСОБА_3 в Дніпропетровській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№4) до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово товарознавчої експертизи, в розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 коп., одержувач платежу: УК у Шевченківському районі м. Дніпро/24060300; н/р 4004; МФО 899998; експертиза № 11/12.1/1012 від 28.11.2018 року.

Речові докази - чотири горизонтальні важелі залишити за належністю представнику потерпілому ( Т.2 а.с. 16-17).

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1