Справа №636/4902/19
Провадження №1-кс/636/2014/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2019 року м. Чугуїв
Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та додані до клопотання матеріали кримінального провадження за №0001391 від 06.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, стосовно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чугуєва, Харківської області, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні ІНФОРМАЦІЯ_2 , такого, що офіційно не працює, раніше судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Чугуївським ВП ГУНП України в Харківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0001391 від 06.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 28 жовтня 2019 року приблизно о 04 годині 00 хвилин (точного часу досудовим розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний із проникненням у сховище, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, впевнившись, що його дії залишаться непоміченими потерпілим та іншими особами, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після чого, шляхом вільного доступу через незачинені двері таємно проник до приміщення погребу, звідки викрав п`ять сіток з картоплею сорту «Беларосса», загальною масою 125 кг, вартість якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи за №3756/19 від 11 листопада 2019 року, становить 1625,00 гривень, а також мішок з харчовим буряком, загальною масою 12 кг, вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи за №3756/19 від 11 листопада 2019 року, становить 62 гривні 76 копійок, що належали ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заподіявши таким чином матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 1687 гривень 76 копійок, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

15.11.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами огляду місця події, показаннями свідків, показаннями потерпілої, висновком експерта, показаннями підозрюваного, слідчим експериментом за участю підозрюваного.

У відповідності до п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України існують ризики, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (у зв`язку з мірою покарання, яка загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні злочину), вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 6 років, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, офіційно не працює, раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, що дає підстави вважати про наявність достатніх ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, однак він вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення, що дає підстави застосувати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, на підставі вище викладеного в ході досудового розслідування виникла необхідність обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор та слідчий подане клопотання підтримали, просили його задовольнити, вважали, що підозра є обґрунтованою, наявні, перелічені в клопотанні ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п. 1, п. 5 КПК України, які дають підставу для застосування саме зазначеного запобіжного заходу, а відтак просили обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з 22 години вечора до 6 години ранку, тривалістю два місяці. Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечував, повністю погодився з обставинами, викладеними в ньому.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного:
Зі змісту ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог, передбачених в ст. 178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, повинен оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Частина 2 цієї статті наголошує, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження встановлено, що 06.11.2019 року до ЄРДР за №0001391 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч. 3 ст. 185 КК України.
15.11.2019 року ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України.
Про обґрунтованість підозри свідчать вище зазначені та досліджені слідчим суддею під час розгляду клопотання докази: протоколи допиту потерпілого та свідків, протокол огляду місця події, висновок експерта, протокол проведення слідчого експерименту. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є обґрунтованою. При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження не можна вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування, продовження дії щодо підозрюваного обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми для того, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року слідує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, SeriesA, № 182).
Розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді його тримання під домашнім арештом, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Про існування ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення свідчать: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характер та суспільна небезпека скоєного кримінального правопорушення, наявність судимості та повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі до 6 років та яке згідно статті 12 цього кодексу, кваліфікується як тяжкий злочин. Але на думку слідчого судді навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням обрання вказаного запобіжного заходу, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: той факт, що підозрюваний раніше судимий, розлучений, утримує неповнолітню дитину, має постійне місце проживання за яким характеризується з негативного боку, працює.

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Враховуючи наведене, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п. 1, п. 5 КПК України, на які вказували слідчий та прокурор та недостатність застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя вважає за можливе клопотання задовольнити та з урахуванням даних про особу підозрюваного обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, з покладенням на підозрюваного, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184-186, 193-194, 196 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду з 22 години вечора до 6 години ранку.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язати підозрюваного:

1) прибувати до визначеної службової особи за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Визначити строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк два місяці, тобто по 19.01.2020 року включно.

Вказані вище обов`язки діють з дня застосування домашнього арешту, тобто по 19.01.2020 року включно.

Ухвала про тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області за місцем проживання підозрюваного, на якого покласти контроль за поведінкою підозрюваного під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Роз`яснити підозрюваному що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло підозрюваного, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

На дану ухвалу у п`ятиденний строк може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1