КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 13 листопада 2019 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 19 серпня 2019 року,

за участі: прокурора захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України.

В обґрунтування ухвали слідчий суддя зазначив, що органом слідства не надано матеріалів кримінального провадження №0003427 від 08 травня 2019 року, що унеможливлює належну оцінку зазначеним у скарзі обставинам щодо законності повідомлення про підозру ОСОБА_6 у зазначеному кримінальному провадженні, а відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 19 серпня 2019 року, постановити нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 задовольнити та скасувати повідомлення про підозру.
Мотивуючи доводи викладені в апеляційній скарзі адвокат зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, постановлена з істотними порушенням процесуального права, ґрунтується на припущеннях, при неповному з`ясуванні всіх обставин справи.
Стверджує, що слідчий суддя порушив принцип змагальності, і нівелював право підозрюваного на скасування повідомлення про підозру, що є істотним порушенням норм КПК України.
Вважає, що повідомлення про підозру не містить фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України, у вчиненні якого підозрюється особа, зокрема, не вказано в чому саме проявлялися дії підозрюваного у грубому порушенні громадського порядку, явній неповазі до суспільства ігноруванні елементарних правил поведінки, моральність та добропристойності; не вказано в чому проявлялась особлива зухвалість. Оскільки з підозри фактично вбачається лише те, що сторона обвинувачення пред`явила підозру у вчиненні злочину - хуліганства, лише на тій підставі, що підозрюваний безпричинно наніс потерпілому один удар металевим прутом, спричинивши йому тілесні ушкодження.
Посилається апелянт на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду (ВС/ВП від 03.07.2019, справа № 288/1158/16-к), згідно з яким сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Заслухавши доповідь доповідача, доводи захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України, зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені вимоги закону слідчим дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Деснянським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснювалосяя досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 07 травня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003427, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України.
03 липня 2019 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру від 01 липня 2019 року, у вчиненні грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались винятковою зухвалістю та цинізмом із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень та в умисному нанесенні тілесного ушкодження середньої тяжкості.
12 липня 2019 року адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав до Деснянського районного суду м. Києва скаргу про скасування згаданого повідомлення про підозру.
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 19 серпня 2019 року у задоволені вказаної скарги адвокату відмовлено.
Зазначене рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Слідчий суддя в постановленій ухвалі вірно зазначив, з чим в повній мірі погоджується і колегія суддів, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованих підозрюваному ОСОБА_6 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, колегія суддів вбачає обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у її розумінні практики Європейським судом з прав людини.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Посилання адвоката на те, що в повідомленні про підозру не міститься жодної згадки про будь-які фактичні дані, які б підтверджували причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України, є безпідставними, оскільки спростовуються змістом повідомленої підозри.

Що стосується інших доводів, які викладені в апеляційній скарзі, то вони є безпідставними, оскільки спростовуються висновками слідчого судді, з якими погоджується колегія суддів.

Окрім того, згідно інформації наданої прокурором, кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 надіслано до суду першої інстанції для розгляду по суті.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 02 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/5212/2019 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_9

Категорія ст.303 КПК Доповідач ОСОБА_1