15.10.2019 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/222/19
Провадження № 1-кп/533/28/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора ОСОБА_2 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника обвинувачених ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина Полтавської області кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000674 від 27.10.2018 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Полтавської області, Кобеляцького району, с. Лівобережена Сокілка, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, має повну загальну середню освіту, офіційно неодруженого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого різноробочим СФГ «ЄММ», раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, має повну загальну середню освіту, одруженого, працюючий водієм СФГ «ЄММ», має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
26.10.2018 року близько 22 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 спільно із обвинуваченим ОСОБА_4 приїхали до домогосподарства свідка матері ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 .

Близько 23 години 00 хвилин під час перебування обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вищезазначеному будинку до приміщення будинку, з метою взяти сигарету, прийшов потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 дізнавшись, що прийшов потерпілий ОСОБА_8 та у зв`язку з тривалими неприязними відносинами до потерпілого, вийшов на подвір`я домогосподарства, де перебуваючи між останніми виникла сварка та бійка, під час якої обвинувачений ОСОБА_3 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_8 , декілька ударів руками та ногами по голові та інших частинах тіла.

Через деякий час, обвинувачений ОСОБА_4 вийшов з будинку та побачив, що поблизу будинку відбувається бійка між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_8 .

При цьому, в горизонтальному положенні на землі, обвинувачений ОСОБА_3 перебував зверху потерпілого ОСОБА_8 та тримали один одного за одяг.

Обвинувачений ОСОБА_4 з метою розборонити обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_8 взяв обвинуваченого ОСОБА_3 за плечі та почав його піднімати і відтягувати від потерпілого ОСОБА_8 при цьому, одночасно лівою ногою відштовхнув потерпілого ОСОБА_8 у лівий бік, а саме в область тулуба.

Відповідно до висновку експерта № 83 від 28.11.2018 року смерть потерпілого ОСОБА_8 настала в результаті тупої закритої черепно-мозкої травми голови з крововиливами у тканину головного мозку від набряку головного мозку. Смерть потерпілого настала через 10 годин після отримання травми. При судово-медичній експертизі трупа потерпілого ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження, а саме: закрита тупа травма голови, двобічні скалкові переломи нижньої щелепи, крововиливами у тканину головного мозку, двобічні множинні переломи ребер з права і зліва, з розривами і крововиливами у тканину легенів та печінки. Множинних синців, саден і ран на тілі. Виявлені тілесні ушкодження виникли від дії тупих (тупого) предметів (предмету), можливо від ударів, який має обмежену контактуючу поверхню в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки в момент заподіяння і носять прижиттєвий характер.

Згідно до висновку судово-медичної експертизи №12 від 10.01.2019 року обвинуваченим ОСОБА_3 нанесені потерпілому тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкодження по ознаці небезпеки для життя.Обвинуваченим ОСОБА_4 нанесені потерпілому тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 26.10.2018 року близько 22 години 00 хвилин в м. Кобеляки, він разом із обвинуваченим ОСОБА_4 відпочивав у кафе. Під час відпочинку зателефонував до своєї матері свідка ОСОБА_7 . Почувши її голос та зрозумівши, що остання знаходиться в нетверезому стані, намагався зателефонувати до сестри свідка ОСОБА_9 , щоб остання пішла подивитися що з мамою. На телефонні дзвінки свідок ОСОБА_9 не відповідала, а тому він вирішив разом із обвинуваченим ОСОБА_10 поїхали до матері. Приїхавши до матері виявив, що в будинку, а саме на кухні, окрім матері перебували і ще троє осіб, які сиділи за столом та вживали спиртні напої. Через деякий час, до будинку, за сигаретою зайшов потерпілий ОСОБА_11 . Свідок ОСОБА_7 виштовхала потерпілого на вулицю, оскільки йому не подобалося, що Закупра ходив в гості до його матері. Коли мати свідок ОСОБА_7 повернулася до будинку та з`ясувавши що відбувається в будинку, вирішив поїхати до дому. Перебуваючи на подвір`ї він побачив, що потерпілий ОСОБА_11 повертається до будинку матері. Між ними виникла розмова щодо заборони відвідувати будинок матері. Потерпілий Закупра, щоб пройти до будинку почав погрожувати, схватив за куртку та декілька разів, рукою жатою в кулак, наніс удари в обличчя, по ребрам, а також наніс удари ногою в пах та по нозі. У зв`язку з тим, що потерпілий тримав його за одяг, обмежував його у русі, він з метою самозахисту, для того щоб вирватися, був змушений потерпілому нанести рукою зжатою в кулак 3-4 удари в обличчя, але останній незважаючи на його удари, тримав його за одяг, при цьому вдаривши ногою по його нозі втратив свою рівновагу та впав на землю. Через деякий час, з будинку вибіг обвинувачений ОСОБА_10 та почав його відтягувати та з метою, щоб той відчепився, штовхнув своєю ногою потерпілого у бік. Коли обвинувачений ОСОБА_10 його відтягнув від потерпілого то приїхав на автомобілі свідок ОСОБА_12 з яким вони і поїхали додому.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що 26.10.2018 року близько 22 години 00 хвилин в м. Кобеляки, він разом із обвинуваченим ОСОБА_3 відпочивав у кафе. Обвинувачений ОСОБА_3 запропонував йому поїхати до його матері свідка ОСОБА_7 . Викликавши автомобіль під керуванням ОСОБА_12 , вони всі разом поїхали до ОСОБА_7 . Перебуваючи у будинку ОСОБА_7 виявили, що окрім матері обвинуваченого присутні невідомі йому особи. Останні сиділи за столом і вживали алкоголь. Обвинувачений ОСОБА_3 попрохав їх залишити будинок. Через деякий час, до будинку, за сигаретою зайшов потерпілий Закупра. Свідок ОСОБА_7 виштовхала потерпілого на вулицю. Обвинувачений ОСОБА_3 був сердитим, оскільки ОСОБА_7 його не слухалася та не припиняла вживати алкоголь. Обвинувачений ОСОБА_3 попрохав його викликати водія ОСОБА_12 , а сам в той же час, пішов на вулицю в туалет. Через деякий час, вийшовши на вулицю побачив, що між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим Закупрою відбувається бійка. Останні перебували в горизонтальному положенні на землі, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 перебував зверху потерпілого. Взявши обвинуваченого ОСОБА_3 за плечі почав його відтягувати від потерпілого, при цьому відштовхуючи потерпілого ногою в тулуб щоб припинити бійку. Відтягнувши ОСОБА_3 від потерпілого Закупри відійшли в інший бік, а згодом сіли до автомобіля та поїхали додому.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 надала показання, про те як відбулася дана подія їй не відомо. Про смерть свого батька ОСОБА_8 дізналась від слідчого.

Крім цього, потерпіла ОСОБА_13 направила до суду заяву про те, що вона немає претензій до обвинувачених, прохає суворо не карати.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні скористалася своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України та відмовилася від надання показань щодо вищезазначеної події, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 є її рідним сином.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_14 , який визнаний потерпілим в кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 125 КК України по факту нанесення йому обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тілесних ушкоджень та провадження відносно яких закрите за відмовою потерпілим підтримувати приватне обвинувачення (Т.2 а.с.22, 27-28) надав показання, що того дня прийшов до матері обвинуваченого ОСОБА_7 , де допомагав їй по господарству, а ввечері разом з нею та ОСОБА_15 розпивали горілку. Через деякий час, приїхали обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які також разом з ними випивали. Крім цього, в будинку знаходився ОСОБА_16 , який не вживав спиртні напої. Через деякий час, до будинку, за сигаретою зайшов потерпілий Закупра. Свідок ОСОБА_7 його на порозі пригостила і останній пішов. За потерпілим з будинку вийшли обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Через деякий час, з даного будинку він вийшов та побачив обвинувачених, які перебували на подвір`ї біля входу до будинку, а потерпілий Закупра лежав біля колодязя . Обвинувачений ОСОБА_3 сказав забрати Закупру і йти звідси. Підійшовши до потерпілого Закупри він звернувся до нього, але останній не відповідав. Не зумівши його підняти, розвернувся та пішов додому, де ліг відпочивати.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надала показання, що ОСОБА_3 є її рідним братом. 27.10.2018 року о 10 годині вона прийшла провідати свою матір свідка ОСОБА_7 . Зі слів матері їй стало відомо, що 26.10.2018 року ОСОБА_14 та ОСОБА_16 сиділи в коридорі будинку та вживали спиртні напої. Крім цього, свідок повідомила їй, що того ж дня також приїжджали обвинувачені. Через деякий час, мати вийшла до вбиральні та побачила потерпілого Закупру, який лежав побитим на землі. Зі слів матері, вона йому пропонувала викликати швидку допомогу, але останній відмовився.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надав показання, що свідок ОСОБА_7 є його співмешканкою з якою проживає протягом останніх 6 років. 26.10.2018 року він привіз дрова, після чого зайшов до будинку, де перебували свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 . Того дня, спиртні напої не вживав та пішов відпочивати. Через деякий час, його розбудила свідок ОСОБА_7 та розповіла, що на подвір`ї лежить побитий ОСОБА_8 . Вийшовши на подвір`ї він самостійно намагався відвести потерпілого до його будинку, але йому це не вдалося, оскільки Закупра ногами не йшов. Через деякий час, разом зі свідком ОСОБА_17 занесли потерпілого Закупру до його будинку, де і поклали на диван, а самі пішли до дому.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 надав показання, що дійсно допомагав свідкові ОСОБА_16 заносити потерпілого Закупру, який лежав на траві біля подвір`я свідка ОСОБА_7 . Останній мав явні тілесні ушкодження, на одязі була кров. Про смерть потерпілого ОСОБА_8 дізнався наступного дня від свідка ОСОБА_7 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 надав показання, що перебуваючи в будинку потерпілого ОСОБА_8 в якості понятого, побачив як той лежав між ліжком та стіною лицем до низу, піднявши його зі слідчим та перевернувши лицем до гори було виявлено дуже побите обличчя, в роті була кров та синє обличчя.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надав показання, що дійсно він на власному автомобілі з м. Кобеляки в с. Лівобережена Сокілка привозивобвинувачених, а згодом на їх прохання приїхав знову та відвіз додому. Обставини вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_8 йому невідомі.

Вина обвинувачених крім показань обвинувачених, потерпілих та свідків, підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
- протоколом обшуку від 27.10.2018 року та відеозаписом до протоколу, з яких вбачається, що обшук домоволодіння проводився за місцем проживання потерпілого. Під час обшуку було виявлено тіло потерпілого ОСОБА_8 з явними ознаками тілесних ушкоджень (Т. 1 а. с. 89-96);
- постановами про визнання предметів речовими доказами від 27.10.2018 року, з яких вбачається, що пачку сигарет «Marvel» (в пачці знаходиться 4 сигарети) недопалки сигарет, мобільний телефон марки «Nomi» із сім - картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», чохол до мобільного телефону, виріз із килима на якому мається пляма речовини бурого кольору, виріз підодіяльника на якому мається пляма речовини бурого кольору, одяг в який був одягнутий потерпілий ОСОБА_8 , а саме: кофту, сорочку, футболку, штани, труси, шкарпетки, зрізи нігтьових пластин ОСОБА_8 , які поміщено до паперового конверту із написом до висновку експерта № 335, зрізи нігтьових пластин ОСОБА_3 , які поміщено до паперового конверту із написом до висновку експерта № 336, зрізи нігтьових пластин ОСОБА_4 у двох паперових конвертах, які вилучені під час обшуку домоволодіння від 27.10.2018 року визнано речовим доказом та здано на зберігання до камери зберігання речових доказів ( Т.1 а. с.100-101);
- висновком експерта № 83 від 28.11.2018 року та фототаблицею до нього, з яких вбачається,що смерть потерпілого ОСОБА_8 настала в результаті тупої закритої черепно-мозкої травми голови з крововиливами у тканину головного мозку від набряку головного мозку. Смерть потерпілого ОСОБА_8 настала через 10 годин після отримання травми. При судово-медичній експертизі трупа тіла потерпілого ОСОБА_8 встановлено такі ушкодження: закрита тупа травма голови, двобічні скалкові переломи нижньої щелепи, крововиливами у тканину головного мозку, двобічні множинні переломи ребер з права і зліва, з розривами і крововиливами у тканину легенів та печінки. Множинних синців, саден і ран на тілі. Виявлені тілесні ушкодження виникли від дії тупих (тупого) предметів (предмету), можливо від ударів, який має обмежену контактуючу поверхню в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки в момент заподіяння і носять прижиттєвий характер. По даних судово-медичної експертизі підекспертний міг отримати тілесні ушкодження від неоднократної дії тупого предмету, який має обмежену контактуючу поверхню, які наносились зі значною силою. За даними судово-медичної експертизи трупа потерпілого ОСОБА_8 ушкодження виявлені у потерпілого могли бути заподіяні тупими (тупим) предметами (предметом) індивідуальні особливості, якого(яких) не відобразились в місцях ушкоджень і такими предметами могли бути кулаки рук чи ніски ніг при ударах. Враховуючи характер і локалізацію та однотипність тілесних ушкоджень, підекспертному було нанесено усі ушкодження в короткий проміжок часу. Враховуючи однакові морфологічні ознаки, всі ушкодження могли виникнути одночасно. При судово-медичній експертизі трупа потерпілого ОСОБА_8 тілесні ушкодження -прижиттєві. Зважаючи на дані матеріалів кримінального провадження, зокрема на дані дослідження одягу, експерт вважає, що в момент отримання тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_8 знаходився у вертикальному положенні обличчям до нападаючого і вірогідно після цих ушкоджень, потерпілий ОСОБА_8 впав і решту ушкоджень отримав будучи в горизонтальному положенні. Після отримання ушкоджень (закритої черепно-мозкової травми), ймовірно, що потерпілий міг здійснювати будь-які активні дії, самостійно пересуватись, так як черепно-мозкова травма має «світлий» період. При судово-медичній експертизі трупа потерпілого ОСОБА_8 не виявлено тілесних ушкоджень, характерних при самозахисті. Виявлені при судово-медичній експертизі, трупа потерпілого ОСОБА_8 тілесні ушкодження не могли утворитися при падінні останнього, як на площину, так і на виступаючу поверхню. Постраждалий ОСОБА_8 під час отримання тілесних ушкоджень, міг не відчувати особливо нестерпний біль,так як міг втратити свідомість, не виключено декілька разів. При судово-токсикологічній експертизі №3465 крові від трупа потерпілого ОСОБА_8 не виявлено: метиловий, етиловий, опропіловий, пропіловий, ізобутіловий, бутіловий, ізоаміловий спирти, і момент смерті був тверезим ( Т.1 а. с.106-115);
- висновком експерта № 152 від 31.10.2018 року, з якого вбачається, що при судово-медичній експертизі у ОСОБА_4 будь-яких ушкоджень не виявлено (Т.1 а. с.118);

- висновком експерта № 153 від 31.10.2018 року, з якого вбачається, що при судово-медичній експертизі обвинуваченого ОСОБА_3 виявлені такі ушкодження: набряк м`яких тканин і синець на внутрішній поверхні правого колінного суглобу, синці на передній поверхні грудної клітки справа на рівні проекції 8 ребра по передньо-підпахвовій лінії, в правій паховій області. Вище вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. Виявлені ушкодження могли виникнути в термін 26.10.2018 р., як вказує сам підекспертний. ОСОБА_3 не міг отримати тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту. Виявлені тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів. Судово-медичних даних які б свідчили, що вказані ушкодження є наслідком самоушкодження не мається ( Т. 1 а. с. 121);

- проколом проведення слідчого експерименту від 11.12.2018 року та фототаблицею до даного протоколу, з якого вбачається, що слідчий експеримент проводився за місцем проживання свідка ОСОБА_7 . Під час слідчого експерименту, обвинувачений ОСОБА_4 розповів та показав в якому положенні знаходився обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_8 на момент коли він вийшов з будинку та в якому положенні знаходився потерпілий ОСОБА_8 після того, як він відтягнув обвинуваченого ОСОБА_3 . Крім цього, показав як одночасно лівою ногою відштовхнув потерпілого ОСОБА_8 в лівий бік в область тулуба від обвинуваченого ОСОБА_3 (Т. 1 а. с.122-128);

- висновком експерта за даними слідчого експерименту № 187 від 18.12.2018 року, з якого вбачається, що показання ОСОБА_4 дані ним під час слідчого експерименту від 11.12.2018 року відповідають об`єктивним даним судово-медичної експертизи (Т. 1 а. с. 131);

- проколом проведення слідчого експерименту від 11.12.2018 року та фототаблицею до даного протоколу, з якого вбачається, що слідчий експеримент проводився за місцем проживання свідка ОСОБА_7 . Під час слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_3 показав як наносив удари потерпілому ОСОБА_8 , а також показав як потерпілий ОСОБА_8 наносив йому удари (Т. 1 а. с. 132-142);

- висновком експерта за даними слідчого експерименту № 188 від 18.12.2018 року, з якого вбачається, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 надані ним під час слідчого експерименту від 11.12.2018 року, відповідають об`єктивним даним судово-медичної експертизи в частині нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 і не відповідають в частині падіння ОСОБА_8 на цегляну доріжку головою, так як не виявлено слідів падіння (Т. 1 а. с. 145);

- висновком додаткової судово-медичної експертизи № 12 від 10.01.2019 року, з якого вбачається, що відповідно до показань наданих обвинуваченим ОСОБА_3 під час слідчого експерименту від 11.12.2018 року: «...наніс 1 удар правою рукою в ліву частину обличчя», «...як наніс 2 удари обома руками потерпілому ОСОБА_8 в ліву та в праву частину лівою ногою відштовхував ОСОБА_8 в лівий бік в область тулуба», «... ОСОБА_3 наніс, ще один удар в ліву частину обличчя. В моменти нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 вказав, що можливо наносив ще удари по тулубу, однак точно не пам`ятає куди та скільки.». Згідно Висновку експерта № 83 - всі виявлені тілесні ушкодження, оцінюються, як тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя.
Відповідно до показань наданих обвинуваченим ОСОБА_4 під час слідчого експерименту від 11.12.2018 року «….лівою ногою відштовхнув ОСОБА_8 в лівий бік в область тулуба». Згідно висновку експерта № 83- виявлені переломи ребер зліва 9-11- попередньо-підпахвовій лінії», які оцінюються, як ушкодження середнього ступеня тяжкості (Т. 1 а. с. 150-151);
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.10.2018 року за № 000674 з якого вбачається, що 26.10.2018 року в с. Лівобережна Сокілка, Кобеляцького району Полтавської області потерпілому ОСОБА_8 були нанесені тілесні ушкодження від яких останній помер ( Т. 1 а. с.211-212);
- постановами про об`єднання матеріалів досудового розслідувань від 16.01.2019 року та від 24.01.2019 року, з яких вбачається, що матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000674, № 0000072 та № 0000675 було об`єднано в одне провадження під спільним номером № 0000674 ( Т.1 а. с.213 - .214);

Суд звертає увагу на те, що потерпілий ОСОБА_14 під час судового слідства відмовився від підтримання приватного обвинувачення за ч. 2 ст. 125 КК України (Т.2 а.с.22, 27-28) по факту нанесення йому обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, а тому суд не дає оцінку письмовим доказам, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Отже, судом проводиться розгляд кримінального провадження лише в межах пред`явленого обвинувачення обвинуваченим ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 121 КК України та ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України.

Суд, не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника, що останній захищався від неправомірних дій потерпілого ОСОБА_8 , оскільки зазначене спростовується висновком експерта № 83 від 28.11.2018 року ( Т.1 а. с.106-115), згідно якого вбачається, що по даних судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_8 наносилися тілесні ушкодження зі значною силою.

Крім цього, суд вважає, що виявлені у обвинуваченого ОСОБА_3 тілесні ушкодження, які спричинені потерпілим ОСОБА_8 і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень та кількість тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 , які спричинені обвинуваченим ОСОБА_3 і за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкодження по ознаці небезпеки для життя не можуть свідчити про перевищення меж необхідної оборони або самозахисту обвинуваченого від дії потерпілого.
Отже, оцінивши сукупність досліджених доказів, керуючись законом та внутрішнім переконанням, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними і достатніми для визнання
ОСОБА_3 винними в нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 і його дії вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 121 КК України
ОСОБА_4 винними в нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_8 і його дії вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 122 КК України.

Приймаючи рішення про призначення обвинуваченим покарання, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, а також одним із загальнолюдських вимірів права.
Відповідно до ст. 3 Загальної Декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.

Отже, вирішуючи питання про покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого, а також те, що обвинувачений має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше не судимий.
Обставина, яка пом`якшує покарання відшкодування шкоди потерпілій.
Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину щодо особи похилого віку (Т.1. а.с. 192).
Враховуючи викладене та з урахуванням положень ч.2 ст.50, ст.65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчинення нових злочинів, наявність пом`якшуючої обставини та наявності обтяжуючої обставини, думку прокурора щодо призначення реального покарання, думку захисника та потерпілої щодо призначення покарання непов`язаного з реальним відбуттям, суд вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 реальну міру покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Крім цього, не встановлено підстав для застосування до основного виду покарання обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України та призначення покарання нижче нижчої межі, ніж передбачена в санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого, висновок органу пробації щодо середнього ризику вчинення нового злочину, а також те, що обвинувачений має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше не судимий.
Обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, відшкодування шкоди потерпілій.
Обставина, яка обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку (Т.1. а.с. 192).
З врахуванням викладеного та положень ч. 2 ст. 50, ст. 65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчинення обвинуваченим нових злочинів, наявність пом`якшуючих обставин та наявності обтяжуючої обставини, думку прокурора, захисника, потерпілої щодо призначення покарання, яке непов`язане з реальним відбуттям, суд вважає, за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із застосування ст. 75 КК України та покладення обов`язків згідно п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для перевиховання та запобігання вчинення обвинуваченим нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадження стороною обвинувачення не надано, а тому суд вважає, що останні відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на стадії розгляду кримінального провадження не обирався, підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого відсутні.
З метою виконання вироку суду, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили та з метою в подальшому виконання вироку обрати у вигляді тримання під вартою, взявши його негайно під варту в залі суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік
В порядку ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази: пачку сигарет «Marvel» (в пачці знаходиться 4 сигарети) недопалки сигарет, виріз із килима на якому мається пляма речовини бурого кольору, виріз підодіяльника на якому мається пляма речовини бурого кольору, одяг в який був одягнутий потерпілий ОСОБА_8 , а саме: кофту, сорочку, футболку, штани, труси, шкарпетки, зрізи нігтьових пластин ОСОБА_8 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_3 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_4 знищити.

Мобільний телефон марки «Nomi» із сім - картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», чохол до мобільного телефону - повернути потерпілій ОСОБА_13 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили та з метою в подальшому виконання вироку обрати у вигляді тримання під вартою, взявши його негайно під варту в залі суду. Строк покарання рахувати з 15.10.2019 року.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Козельщинський районний суд Полтавської області, а засудженими в той же строк з моменту його отримання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим та прокурору.
Копію вироку направити потерпілій для відома та ознайомлення.
Вирок надрукований суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя