Справа № 638/7944/17
Провадження № 1-кс/638/3786/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання військового прокурора Харківського гарнізону капітана юстиції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецької області, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
встановив:
Військовий прокурор прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу до залу судових засідань Дзержинського районного суду міста Харкова для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Своє клопотання обґрунтовує тим, що з 04.08.2014 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Проходячи військову службу, ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9. 11, 16,. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України , затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551- XIV (далі - Статутів) повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військову присягу, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берети військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків. Виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України
Незважаючи на вищевикладене. ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
На виконання розпорядження командуючого Національної гвардії України від 14.10.2014 від №3/18/2-2835 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2014 №84 с/ч військовослужбовцям була надана відпустка строком на 10 діб з 03.11.2014 по 12.11.2014.
12.11.2014 з відпустки не повернувся кулеметник 1 відділення 3 взводу оперативного призначення 1 роти оперативного призначення 1 батальйону оперативного призначення солдат ОСОБА_4 , чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконує, час проводить на власний розсуд не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 НГУ про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.
Таким чином, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 в порушення вимог ст.ст. 9. 11, 16. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, без дозволу безпосереднього командира з 12.11.24314 вчинив не з`явлення вчасно до військової частини НОМЕР_1 , без поважних причин та до теперішнього часу не повертався до місця служби, час проводить на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим вчинив не з`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 407 КК України.
У зв`язку із чим, 29.08.2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. З ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні місця служби без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Враховуючи, що під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_5 оголошено ОСОБА_4 у розшук.
16.08.2019 прокурором направлено клопотання до слідчого судді про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час був повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що воно є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню на підставі наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З матеріалів клопотання вбачається, що 16.03.2015 року внесені відомості до ЄРДР за № 0000145 за ч. 3 ст. 407 КК України за фактом того, що 12 листопада 2014 року вирішив стати на злочинний шлях та не з`явився до місця служби військової НОМЕР_1 НГУ, та станом на сьогоднішній день до місця служби не повернувся, а з`явившийся, у зв`язку з цим вільний час використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби.
Однак, суду не надано доказів про вручення підозри ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 407 КК України, тобто на теперішній час неможливо однозначно визначити статус останнього по кримінальному провадженню.
Крім того, з часу внесення вказаних вище відомостей до ЄРДР, тобто з березня 2015 року та до часу звернення до слідчого судді з даним клопотанням, орган досудового розслідування неодноразово звертався із клопотаннями про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з приводу чого слідчими суддями постановлені відповідні ухвали.
Також, ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України.
Вказані обставини свідчать про зловживання органом досудового розслідування правами, наданими діючим КПК України, який в свою чергу не передбачає такої підстави для звернення з клопотанням про дозвіл на затримання, як закінчення строку дії попередньої ухвали.
Прокурором в клопотанні не доведено достатність підстав вважати, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, оскільки з часу оголошення останнього у розшук, тобто з 29.08.2016 року не надано жодного доказу, що свідчить про заходи вжиті для встановлення місцезнаходження останнього, в тому числі за місцем проживання за адресою, що міститься в матеріалах справи.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість даного клопотання та про відмову в його задоволенні.
Керуючись ст. ст. 188, 189 КПК України, суд
постановив:
У задоволенні клопотання військового прокурора Харківського гарнізону капітана юстиції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя