ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1469/19 Справа № 205/6380/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №90002143 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 18.05.2017 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В с т а н о в и л а:

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, призначено покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутий строк покарання за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2017 року у виді одного року одного місяця позбавлення волі та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 1 місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено відраховувати з 06 березня 2019 року.
Зараховано в строк покарання частково відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2017 року з 02 серпня 2016 року до 05 березня 2019 року включно.
Судом також вирішено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 22 серпня 2017 року, у невстановлений час, знаходячись в камері ДВК №89, яка розташована по вул.Д.Галицького 1, в м.Дніпро, почув у розмові серед інших засуджених про те, що 23 серпня 2017 року, близько 11 години 30 хвилин, буде здійснено перекид невстановленою особою наркотичного засобу через паркан в районі гаража, що знаходиться в промисловій зоні ДВК №89, після чого у нього виник умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_7 , 23 серпня 2017 року, близько 11 години 30 хвилин, знаходився біля гаражу, розташованого в промисловій зоні ДВК №89, за адресою: м.Дніпро, вул.Д.Галицького 1, де побачив на землі завернуту в прозорий поліетиленовий пакет формату А4 головку цибулі, в якій містився пластмасовий флакон білого кольору, який раніше був перекинутий через паркан. Продовжуючи вчиняти злочин, обвинувачений ОСОБА_7 підняв зазначений пакет з овочем та відкривши флакон, побачив в ньому рідину коричневого кольору, після чого, розуміючи, що рідина є наркотичним засобом, поклав овоч до кишені штанів, тим самим незаконно придбав та став зберігати при собі наркотичний засіб «опій ацетильований» для особистого вживання, без мети збуту. В той же день, тобто 23 серпня 2017 року, в період часу з 12 години 25 хвилин до 12 години 55 хвилин, у обвинуваченого ОСОБА_7 , під час проведення огляду особистих речей, працівниками поліції, в присутності понятих, з правої кишені штанів був вилучений пластмасовий флакон білого кольору, який знаходився в середині овочу, з рідиною коричневого кольору, масою 2,545 гр., яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «опій ацетильований», маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0542 гр.

Обвинувачений ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить перерахувати йому на підставі ч.5 ст. 72 КК України один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 02.08.2016 року по 14.08.2017 року. Просив апеляційну скаргу розглядати за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка проти задоволення скарги заперечувала, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Висновок суду відносно фактичних обставин кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Згідно з вимогами ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Частиною 5 ст. 72 КК України визначено, що у разі засудження до позбавлення волі суд зараховує строк попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення.
Колегією суддів встановлено, що в межах кримінального провадження №90002143 від 24.08.2017 року, яке наразі переглядається судом апеляційної інстанції, обвинуваченому ОСОБА_7 , який скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, 22.08.2017 року, запобіжний захід не обирався, а ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2017 року тимчасово залишено засудженого ОСОБА_7 в ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4 до закінчення розгляду кримінального провадження.
Разом з цим, як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_7 був попередньо ув`язнений в межах іншого кримінального провадження, №0004041 від 15.11.2015 року, розглянутого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 18 травня 2017 року з ухваленням вироку. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні було до набрання вироку законної сили залишено без змін. Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено відраховувати з 02 серпня 2016 року. Даним вироком суду було застосовано положення ч.5 ст.72 КК України та зроблено зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_7 в строк відбування покарання з 02 серпня 2016 року до 18 травня 2017 року включно з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Що стосується апеляційних вимог засудженого про зарахування йому строку попереднього ув`язнення з моменту затримання, 02.08.2016 року саме по 14.08.2017 року, колегія суддів зазначає наступне.
Як убачається з матеріалів провадження, вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2017 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, не оскаржувався в апеляційному порядку і набув чинності 20.06.2017 року.
До ДУ Дніпровська виправна колонія №89 засуджений ОСОБА_7 прибув 14.08.2017 року.
Таким чином, з дати набрання вироком законної сили та до моменту прибуття до виправної колонії ОСОБА_7 вважався таким, що тимчасово перебував у ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4, оскільки даний слідчий ізолятор не визначено місцем відбування покарання засудженим ОСОБА_7 , а він знаходився в його умовах в очікуванні етапування до місця виконання покарання за вищевказаним вироком суду.
Враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК України та Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року незалежно від процесуального порядку попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.
З огляду на викладені обставини, доводи обвинуваченого про наявність підстав для зарахування йому строку попереднього ув`язнення до призначеного покарання з 02.08.2016 року по 14.08.2017 року, окрім цього, в межах іншого кримінального провадження, є необґрунтованими та такими, що вимогам закону України про кримінальну відповідальність не відповідають.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 413 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4