УХВАЛА
29 липня 2019 року

м. Київ
справа № 369/15326/18

провадження № 51-3663ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Київського апеляційного суду від 16 травня 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 , просить змінити вирок апеляційного суду та звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК з іспитовим строком тривалістю 2 роки і покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Всупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі адвокат ОСОБА_5 , обмежившись загальними фразами про невідповідність рішення апеляційного суду вимогам кримінального процесуального закону, не конкретизував, у чому саме полягають допущенні цим судом такі порушення, як вони вплинули на законність й обґрунтованість ухваленого судового рішення, та були б підставою відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК для його зміни судом касаційної інстанції, з огляду на положення статей 370, 412-414, 420 цього Кодексу.
Крім того, адвокат у поданій касаційній скарзі, не наводить обґрунтування щодо явної несправедливості призначеного засудженому апеляційним судом покарання через суворість, зважаючи на положення статей 413, 414 КПК та приписи статей 50, 65, 75 КК у їх взаємозв`язку.

Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПКперешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Залишити без руху касаційну скаргуадвоката ОСОБА_5 і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3