Єдиний унікальний номер №943/1824/19
Провадження №1-кп/943/187/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096, про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із неповною середньою освітою, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: вироком Залізничного районного суду м. Львова від 21 жовтня 2019 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
26 березня 2019 року приблизно о 17:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні роздягальні Народного дому м. Буськ, що знаходиться за адресою Львівська область м. Буськ вул. Грушевського, 5, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна та переконавшись в тому, що його ніхто не бачить, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та керуючи ними, таємно викрав зі сумки малолітнього ОСОБА_6 мобільний телефон марки «iPhone 6S 64 gb Space gray», моделі «MKRY2LLIA» imei: НОМЕР_1 , вартістю 7000 грн., із поміщеною всередині сім-карткою оператора «Київстар» вартістю 50 грн., силіконовим чохлом до вказаного мобільного телефону вартістю 150 грн. та універсальну мобільну батарею марки REMAX Power Bank 10000 mh вартістю 400 грн., що належить потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 7600,00 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердивши розуміння ним пред`явленого обвинувачення та не оспорив наведених в обвинувальному акті фактичних обставин та пояснив, що він дійсно 26 березня 2019 року викрав вищевказаний мобільний телефон, який наступного дня продав невідомій особі за ціною приблизно 3000-4000 грн. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, ним, як і іншими учасниками судового провадження не оспорюються обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена повністю. Відтак, суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним діяння, яке є умисним злочином середньої тяжкості, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, востаннє вироком Залізничного районного суду м. Львова від 21 жовтня 2019 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців, неодружений, непрацюючий, утриманців не має. Разом із тим, негативної характеристики щодо ОСОБА_4 в матеріалах кримінального провадження не має, а згідно представленої ним медичної довідки від 31.05.2019 року вбачається, що ОСОБА_4 скерований в хірургічне відділення №2 8 МКЛ з діагнозом: «Трофічні виразки обох гомілок, пластика, пересадка шкіри».

Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину є обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 в силу вимог ст. 66 КК України. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого в силу вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, особу обвинуваченого, думку потерпілого, який просив суворо покарати обвинуваченого через те, що заподіяна потерпілому шкода обвинуваченим не відшкодована, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства і до нього слід застосувати покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, яке буде достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Крім того судом встановлено, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 21 жовтня 2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вказаним вироком обвинуваченому призначено покарання на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання ОСОБА_4 невідбутого покарання за попереднім вироком Галицького районного суду м. Львова від 13.09.2018 року у виді шести місяців позбавлення волі.
Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відтак, оскільки ОСОБА_4 вчинив даний злочин до постановлення вищевказаного вироку Залізничного районного суду м. Львова від 21 жовтня 2019 року, який набрав законної сили від 21.11.2019 року, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, обвинуваченому слід остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів за вказаними вироками, шляхом часткового складання покарань.
Процесуальні витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні відсутні, арешти на майно не накладались, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Залізничного районного суду м. Львова від 21 жовтня 2019 року, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк три роки сім місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення цього вироку до виконання.
Речовий доказ компакт-диск CD-R фірми «OMEGA», об`ємом 700 МВ із відеозаписом з камер відеоспостереження, розташованих в приміщенні Буського районного Народного дому за 26.03.2019, що зберігається в опечатаному конверті як окремий аркуш матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію цього вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1