Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2019 року

м. Київ
справа № 686/3251/13-к
провадження № 51-3121 км 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
представника цивільного
відповідача ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги захисника ОСОБА_6 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 24 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2018 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 24 квітня 2019 року щодо нього, у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000540, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Київ, проживаючого у АДРЕСА_1 , працюючого генеральним директором ТОВ «Приватна справа», одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 25 липня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви захисника ОСОБА_10 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Хмельницької області від 7 вересня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_7 .
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 24 квітня 2019 року ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2018 року залишено без змін.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 та засуджений ОСОБА_7 просять ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 25 липня 2018 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 24 квітня 2019 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Захисник та засуджений вказують на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили судам ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Суд першої інстанції допустив, на їх думку, істотні порушення вимог ст. ст. 7, 20, 22, 94, 370 КПК. Так, у вироку суд послався на завідомо неправдиві показання потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , на неправильний висновок будівельно-технічної експертизи, яким визначено вартість магазину-павільйону, що призвело до неправильної кваліфікації дій обвинуваченого.
Наголошують, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419, не наведено належні і достатні мотиви та підстав її ухвалення, висновки на доводи апеляційної скарги з питань щодо доведеності або недоведеності обставин, кваліфікації злочину, про покарання.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважав касаційну скаргу захисника та засудженого необґрунтованою та просив відмовити у її задоволенні. Захисник та засуджений свої касаційні скарги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.
Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_9 подали заперечення на касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , в якій просили відмовити вїї задоволенні.

Мотиви Суду
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Залишаючи без задоволення заяву захисника ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Хмельницької області від 7 вересня 2015 року Хмельницький апеляційний суд вказаних вимог закону дотримався.
Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульовано Главою 34 КПК та відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
За ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. Тобто такі обставини повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.
Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, що передбачає дотримання принципу остаточності судових рішень. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
Згідно з пп. 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
У заяві про перегляд вироків за нововиявленими обставинами захисник послався на неправдиві, на його думку, показання потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які були покладені судом в основу обвинувального вироку, та висновок будівельно-технічної експертизи № 837 від 22 березня 2012 року, який, на його думку, не відповідає вимогам закону. Вказані обставини захисник вважав нововиявленими й достатніми для скасування обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 у порядку, передбаченому главою 34 КПК процедури.
Доводи засудженого та його захисника щодо визнання як нововиявленими обставинами показань потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_9 про обставини вчинення злочину, які були покладені судом в основу обвинувального вироку, на думку суду, спростовуються дослідженими судом матеріалами кримінального провадження щодо право власності на магазин -павільйон «Ані» потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_9 і тому колегія суддів погоджується з таким висновком.
Судом встановлено, що Договір №1 оренди майна з правом викупу та Договір №2 купівлі продажу від 1 березня 2018 року укладено між ТОВ «Приватна справа» та ОСОБА_12 , на які посилається сторона захисту, укладено після набрання законної сили вироком суду апеляційної інстанції та майже через дев`ять років після вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення.
Таким чином, висновки суду щодо того, що засудженому ОСОБА_7 були відомі обставини, які він вважає нововиявленими, ще при розгляді кримінального провадження, і про такі обставини заявник зазначав, як в ході судового розгляду в суді першої інстанції, так і у апеляційній та касаційній скаргах на ухвалений стосовно нього вирок, а тому такі обставини не можуть бути визнані нововиявленими, оскільки вони були відомі засудженому і суду ще при розгляді кримінального провадження та на момент ухвалення судового рішення.
Доводи адвоката та засудженого, що суд апеляційної інстанції безпідставно визнав висновок судової будівельно-технічної експертизи №4427/17-26 від 28 березня 2018 року неналежним і недопустимим доказом, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки його було отримано стороною захисту після ухвалення оскаржуваних в апеляційній скарзі рішень, і зазначений доказ не міг бути досліджений судом з тих підстав, що не існував під час судового розгляду кримінального провадження, а виник після набрання вироком законної сили.
З огляду на це, розглянувши заяву захисника засудженого ОСОБА_10 про перегляд вироку апеляційного суду Хмельницької області від 7 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 в порядку глави 34 КПК, не встановивши обставин на підтвердження доводів захисника, які б згідно з ч. 2 ст. 459 КПК можна було визнати нововиявленими, суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви без задоволення.
Судове рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК.
Апеляційна скарга захисника ОСОБА_10 , доводи якої аналогічні за змістом доводам викладеним захисником ОСОБА_6 та засудженим ОСОБА_7 у касаційних скаргах, була предметом розгляду судом апеляційної інстанції, який, відповідно до вимог ст. 419 КПК, ретельно перевірив їх і з наведенням мотивів спростування визнав їх необґрунтованими та залишив апеляційну скаргу без задоволення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону колегією суддів не встановлено, а тому підстав, передбачених ст. 438 КПК, для скасування оскаржуваних судових рішень та задоволення касаційних вимог захисника та засудженого немає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2018 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 24 квітня 2019 року залишити без зміни.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3