У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши подання начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» про приведення у відповідність вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2019 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:
До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло подання начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» про приведення у відповідність вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2019 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування подання зазначено, що 18 вересня 2019 року до ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» прибув для відбування міри кримінального покарання засуджений ОСОБА_3 , засуджений 19 червня 2019 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст.185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 20 липня 2019 року. При виконанні даного вироку встановлено, що ОСОБА_3 , засуджений 07 травня 2019 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ст.185 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 07 червня 2019 року і даний вирок не врахований судом при постановленні вироку від 19 червня 2019 року. У теперішній час вищевказані вироки набрали законної сили та звернуті до виконання, а тому засуджений відбуває покарання за двома діючими вироками, що унеможливлює дотримання норм діючого законодавства.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.
Згідно ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Слід зазначити, що відповідно до ст.1 КК України та ст.2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.
Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.
Зокрема, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст.43 КК України не було вирішено.
Крім того, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду в такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.
Суд зазначає, що подання начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» про приведення у відповідність вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2019 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без розгляду.
Відповідно до п.11 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків та звертатися з поданням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Керуючись положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства про вирішення питань, повязаних з виконанням вироків» від 21 грудня 1990 року № 11, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ст.ст.537,539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Подання начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» про приведення у відповідність вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2019 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без розгляду.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1