Справа № 172/1015/19
Провадження № 1-кп/172/114/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2019 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
законного представника - ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в селищі Васильківка обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000262 від 27.08.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в сел. Чаплине Дніпропетровської області, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніш судимий:
-14.10.2009 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186 КК України, позбавлення волі на строк 3 роки; 10.06.2011 року звільнений умовно-достроково, не відбутий термін 2 місяці 24 дні,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В
ОСОБА_6 25.08.2019 близько 21 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння проходив повз території дитячого майданчика, що розташований по АДРЕСА_2 де побачив, що на гойдалці знаходяться підлітки. В подальшому за вказаною адресою у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до неповнолітнього ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення останньому тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 , 25.08.2019, близько 21:30 передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, користуючись своєю перевагою у силі, розуміючи, що ОСОБА_4 є неповнолітньою особою, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в той час, коли ОСОБА_4 сидів на гойдалці, знаходячись в положенні стоячи, використовуючи нецензурну лайку, вхопив своєю лівою рукою за шию потерпілого. Потім, в той час, коли неповнолітній ОСОБА_4 разом зі своєю знайомою неповнолітньою ОСОБА_7 направлявся до виходу з дитячого майданчика ОСОБА_6 знаходячись в положенні стоячи, розташованими обличчям до обличчя один до одного наніс один удар долонею своєї лівої руки в область обличчя, а саме в область щелепи з правого боку ОСОБА_4 , в результаті чого останній впав на землю на правий бік, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді розриву слизової оболонки верхньої губи праворуч та садна на лівій сідниці. Тілесні ушкодження у потерпілого утворилися від дії тупого твердого предмету або при ударі об такий, можливо в строки та при обставинах, на які вказує сам потерпілий, тобто 25.08.2019. По своєму характеру виявлені тілесні ушкодження у потерпілого відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Умисне легке тілесне ушкодження вчинене ОСОБА_6 кваліфікується за ч. 1 ст. 125 КК України.
29 серпня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про примирення у відповідності до вимог
ст. 471 КПК України.
Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_4 представник потерпілого ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений у вигляді громадських робіт строком на 100 годин.
Обвинувачений дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання та зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України.
Обвинувачений розуміє, що, підписавши угоду про примирення, добровільно відмовився від здійснення прав, передбачених ст. 474 КПК України, а саме прав на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь.
Сторони розуміють наслідки невиконання цієї угоди, передбачені ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення.
Потерпілий ОСОБА_4 представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 просили суд затвердити укладену угоду про примирення.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.
Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає повністю.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені
п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_4 та представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 пояснили, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1
ст. 473 КПК України та просять затвердити зазначену угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, вид і розмір покарання, узгоджений обвинуваченим та потерпілим, визначені в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 468-469, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
У Х В А Л И В
Затвердити угоду про примирення, укладену 29 серпня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000262 від 27.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України.
Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частиною шостою чи сьомою статті 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1