ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2451/19 Справа № 205/661/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036, № 0000526, № 0000762 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2019 року, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:
- 13.07.2017 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці.
На підставі ст. 71 КК України призначено покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання не відбутий строк покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2017 року у виді 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та 9 місяців.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно з вироком суду, обвинувачену ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, за таких обставин.
Обвинувачена ОСОБА_6 , будучи раніше засудженою за ч. 1 ст. 309 КК України та вчиняючи злочин повторно, 04 січня 2018 року, близько 09 години, знаходилась біля буд. 5 по вул. Новоорловська, в м. Дніпро, де реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знайшла на землі під лавкою медичний шприц, об`ємом 2,5 мл., заповнений до позначки 1,2 мл. рідиною коричневого кольору та будучи обізнаною особою, що в шприці знаходиться наркотичний засіб «опій-ацетильований», підняла його та поклала до правої зовнішньої кишені пуховика, таким чином незаконно, без мети збуту, придбала зазначений особливо небезпечний наркотичний засіб та стала незаконно зберігати при собі. Після чого, в той же день, обвинувачена ОСОБА_6 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб, слідувала по вул.Новоорловська, в м.Дніпро, де біля буд. 5 була зупинена працівниками поліції, які в період часу з 10 години до 10 години 20 хвилин, під час проведення поверхневої перевірки, з правої кишені вдягнутого на ній пуховика, в присутності двох понятих, виявили та вилучили медичний шприц, об`ємом 2,5 мл., в середині якого знаходилась речовина коричневого кольору, масою 1,1804 г, яка у своєму складі містить «опій ацетильований», який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0516 г.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачена ОСОБА_6 , 05 березня 2018 року, близько 12 години, знаходилась поблизу ПАТ «Дніпроважмаш», за адресою: м. Дніпро, вул. Сухий Острів 3, де реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знайшла на землі одноразовий медичний шприц, об`ємом 2,5 мл. з голкою та захисним ковпачком, який був заповнений рідиною коричневого кольору до відмітки 1,3 мл. та будучи обізнаною особою, що в шприці знаходиться наркотичний засіб «опій-ацетильований», підняла його та поклала до правої зовнішньої кишені пальто, таким чином незаконно, без мети збуту, придбала особливо небезпечний наркотичний засіб та стала незаконно зберігати при собі. Після чого, в той же день, обвинувачена ОСОБА_6 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб, пішим ходом направилася в бік вул.Курінна, в м. Дніпро, де близько 16 годині 15 хвилин, біля буд. 55 була зупинена працівниками поліції, які в період часу з 16 години 25 хвилин до 16 години 48 хвилин, під час проведення поверхневої перевірки, в присутності двох понятих, з правої зовнішньої кишені пальто виявили та вилучили медичний шприц, об`ємом 2,5 мл. з голкою та захисним ковпачком, в середині якого знаходилась речовина коричневого кольору, масою 1,1882 г, яка у своєму складі містить «опій-ацетильований», який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0667 г.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачена ОСОБА_6 , 03 квітня 2018 року, близько 12 годин 30 хвилин, знаходилась за адресою: м. Дніпро, вул.Юрія Кондратюка 114, де реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знайшла на дорозі біля лавки, одноразовий медичний шприц, об`ємом 2,0 мл., який був заповнений рідиною коричневого кольору до відмітки 1,0 мл. та будучи обізнаною особою, що в шприці знаходиться наркотичний засіб «опій-ацетильований», підняла його та поклала до правої зовнішньої кишені куртки, таким чином незаконно, без мети збуту, придбала зазначений особливо небезпечний наркотичний засіб. Після чого, в той же день, близько 12 години 50 хвилин, обвинувачена ОСОБА_6 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб, знаходилась поблизу буд.110 по вул. Юрія Кондратюка, в м.Дніпро, де була зупинена працівниками поліції, які в період часу з 13 години 15 хвилин до 13 години 30 хвилин, під час проведення поверхневої перевірки, в присутності понятих, з правої зовнішньої кишені куртки виявили та вилучили медичний шприц, об`ємом 2,0 мл., в середині якого знаходилась речовина коричневого кольору, масою 1,0696 г, яка у своєму складі містить «опій ацетильований», який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0455 г.
Не погоджуючись з вказаним вироком, обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням доповнення, просить вирок суду в частині призначення покарання змінити, застосувавши до неї положення ст. 69 КК України.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги обвинувачена зазначає, що судом першої інстанції не було враховано її захворювання, а саме: судинне захворювання та гепатит С.
Заслухавши доповідь судді, обвинувачену ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, просила вироку суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Так, висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 309 КК України, доведеність його вини в апеляційному порядку не оспорюються, у зв`язку з чим, судом апеляційної інстанції не переглядаються.
Так, суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.
Перевіривши доводи обвинуваченої ОСОБА_6 щодо необхідності призначення їй більш м`якого покарання, колегія суддів вважає їх безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, суд при призначенні покарання ОСОБА_6 врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченій, та призначив покарання в межах санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі із застосуванням положень ст. 71 КК України.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні саме такого покарання дотримався вимог кримінального закону. Будь - яких підстав для призначення більш м`якого покарання з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі обвинуваченої, колегія суддів не вбачає, та підстав вважати таке покарання несправедливими унаслідок суворості, немає. Колегія суддів з правильністю висновків суду першої інстанції погоджується та, з урахуванням вищенаведених обставин, вважає призначене покарання законним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, доводи апеляційної скарги обвинуваченої вказаних висновків суду не спростовують, оскільки обставини, на які вона посилається, були відомі суду першої інстанції та достатньою мірою враховані при призначенні покарання, та, на думку колегії суддів, у сукупності не свідчать про необхідність призначення іншого розміру покарання.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі Скоппола проти Італії від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 щодо неврахування судом першої інстанції відомостей про стан її здоров`я, а саме наявність у неї судинного захворювання та гепатиту С, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції належним чином враховано дані про особу обвинуваченої, що і стало підставою для призначення покарання в майже мінімальному розмірі.
Під час апеляційного провадження судом не встановлено декількох обставин, що пом`якшують покарання, та які б істотно знижували ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що є обов`язковою умовою для застосування ст. 69 КК України (п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24.10.2003 року № 7, з наступними змінами).
Крім того, колегія суддів приймає до уваги дані про особу обвинуваченої яка, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не стала та вчинила нові злочини у сфері обігу наркотичних засобів в період іспитового строку.
Відсутність у даному кримінальному провадженні декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, в сукупності з вищезазначеними відомостями про особу обвинуваченої, виключає можливість застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України.
Враховуючи викладене, підстав для призначення більш м`якого покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , колегія суддів не вбачає, так як призначене судом першої інстанції покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку, в матеріалах кримінального провадження колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2019 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченою, що тримається під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: