КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4745/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 червня 2019 року,
за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.06.2019 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_9 , погоджене заступником начальника Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності начальником управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України ОСОБА_10 про накладення арешту на майно та накладено арешт на квартиру загальною площею 72 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , напівпричіп д.н.з. НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_6 у вигляді заборони їх відчуження.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.06.2019 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на квартиру загальною площею 72 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , напівпричіп д.н.з. НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_6 у вигляді заборони їх відчуження відмовити.
Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, адвокат зазначає, що розгляд клопотання слідчого відбувався без повідомлення власника майна або його представника, а копія оскаржуваної ухвали була отримана представником 02.08.2019 року, у зв`язку з чим останній вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, представник ОСОБА_7 зазначає, що органом досудового розслідування не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При постановленні оскаржуваної ухвали, слідчим суддею було порушено право власника майна на справедливий суд, оскільки останнього безпідставно не було повідомлено про розгляд клопотання слідчого. Крім того, ані клопотання, ані матеріали провадження в цілому не містять доказів того, що накладення арешту було необхідним для досягнення цілей, визначених ст. 170 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, заслухавши пояснення представника власника майна, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення слідчого судді без змін, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Представник власника майна зазначає, що розгляд клопотання слідчого відбувався без повідомлення власника майна або його представника, а копія оскаржуваної ухвали була отримана представником 02.08.2019 року. Апеляційну скаргу було подано представником власника майна 05.08.2019 року, тобто вона подана в межах передбаченого законом строку, у зв`язку з чим, він поновленню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні 0000034 за фактом шахрайських дій, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що група осіб під керівництвом ОСОБА_11 , до складу якої у різний час увійшли ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 зорганізувалися в стійке злочинне об`єднання для вчинення низки злочинів, зокрема шахрайства, незаконного виготовлення пального та легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

ОСОБА_11 , відповідно до своєї ролі у складі організованої групи та інші її учасники, зокрема ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи реалізуючи свої злочинні наміри, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету отримання прибутку в результаті введення в оману фізичних та юридичних осіб в період часу з січня 2018 року по лютий 2019 року під приводом реалізації дизельного пального та бензину стандарту ЄВРО 5 здійснювали реалізацію дизельного пального та бензину, якість якого не відповідає вимогам ДСТУ, а отримані від учинення цих дій кошти привласнювали, розпоряджаючись ними на власний розсуд.

05.03.2019 року вказаним особам повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_6 перебуває квартира загальною площею 72 м2, за адресою: АДРЕСА_1 та напівпричіп д.н.з. НОМЕР_1 .

29.05.2019 року старший слідчий в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_9 за погодженням із заступником начальника Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності начальником управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України ОСОБА_10 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на квартиру загальною площею 72 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , напівпричіп д.н.з. НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.06.2019 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_9 , погоджене заступником начальника Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності начальником управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України ОСОБА_10 про накладення арешту на майно та накладено арешт на квартиру загальною площею 72 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , напівпричіп д.н.з. НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_6 у вигляді заборони їх відчуження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбачає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою, щодо якої такий захід застосовується, кримінального правопорушення, а у випадку застосування такого запобіжного заходу відносно юридичної особи, то застосування арешту майна з даних підстав вважатиметься законним, якщо відносно вказаної юридичної особи здійснюється кримінальне провадження.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання та з`ясувавши обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна прийшов до висновку про наявність передбачених п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_6 , а саме: квартиру загальною площею 72 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , напівпричіп д.н.з. НОМЕР_1 у вигляді заборони їх відчуження.

При цьому, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що вищевказане майно на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до матеріалів провадження, 05.03.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_6 перебуває квартира загальною площею 72 м2, за адресою: АДРЕСА_1 та напівпричіп д.н.з. НОМЕР_1 .

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні детектива та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої останньому підозри.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозри ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий суддя дійшов правильного висновку про накладення арешту на майно підозрюваного, зазначене в резолютивній частині ухвали.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріали провадження, додані до клопотання слідчого, які обґрунтовують необхідність накладення арешту на майно, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого та накладаючи арешт на майно ОСОБА_6 , діяв у спосіб та у межах чинного законодавства, арешт застосував на засадах розумності і співмірності, оскільки незастосування арешту на вищевказані об`єкти майна може призвести до подальшого незаконного їх відчуження та у подальшому унеможливить виконання рішення суду в частині забезпечення виконання рішення суду щодо конфіскації майна, у зв`язку з чим, посилання апелянта на незаконність ухвали слідчого судді слід визнати безпідставними.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення слідчого судді суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_18 адвоката ОСОБА_7 , без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 червня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_9 , погоджене заступником начальника Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності начальником управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України ОСОБА_10 про накладення арешту на майно та накладено арешт на квартиру загальною площею 72 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , напівпричіп д.н.з. НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_6 у вигляді заборони їх відчуження, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4