ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000360 від 28 травня 2019 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 вересня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт.Лужани Кіцманського району Чернівецької області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 квітня 2016 року за ч.1 ст.317, ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 06 грудня 2018 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

за участю учасників судового провадження:
секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
У С Т А Н О В И Л А:
На вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 вересня 2019 року обвинувачений ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок, призначивши йому покарання із застосуванням ст.ст.69,75,76 КК України та не позбавляти його волі.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що районний суд призначив надто суворе покарання, не врахувавши, що він як на досудовому розслідуванні, так і під час судового розгляду визнав свою вину у повному обсязі, активно сприяв розкриттю злочину.

Крім того, апелянт вказує на те, що має ряд хронічних захворювань, що необхідно врахувати як обставину, яка пом`якшує покарання.

На думку обвинуваченого, районний суд не врахував зазначені вище обставини та призначив надто суворе покарання, а тому вирок підлягає зміні.

_____________________________________________________________________________________
ЄУНСС: 718/1779/19
Провадження №11-кп/822/491/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_7
Категорія:ст.309 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 вересня 2019 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання у виді двох років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу залишено обраний у виді особистого зобов`язання.

Строк відбуття покарання встановлено рахувати з моменту фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 942 грн. 06 коп.

Прийнято рішення стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно вироку районного суду, 28.05.2019 року, приблизно о 17.00 год., працівники поліції зупинили ОСОБА_4 на вул. Центральній в смт. Лужани Кіцманського району Чернівецької області, за вчинення адміністративного правопорушення та під час проведення поверхневого огляду, у лівій кишені спортивної куртки ОСОБА_4 виявили один прозорий поліетиленовий пакет із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка, відповідно до висновку експертизи № 359-Х від 13.06.2019 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено маковою соломою.

Маса макової соломи у перерахунку на суху речовину становить 55,17 г.

Вказаний наркотичний засіб макову солому ОСОБА_4 зберігав в себе для власних потреб без мети збуту.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційних вимог та просила залишити без змін вирок районного суду, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора у судових дебатах, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Обвинувачений та його захисник у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.
Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Оскільки в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення правового становища обвинуваченого, а прокурор не заперечила проти судового розгляду апеляційної скарги без участі обвинуваченого та захисника, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності ОСОБА_4 та його захисника.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, а саме визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, а тому висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, у відповідності з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Вирішуючи питання стосовно призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги

обвинуваченого щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого не знаходять свого підтвердження у ході апеляційного розгляду.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Дотримуючись вказаних вимог, суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення. Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , належить до злочинів середньої тяжкості.
Крім того, судом були досліджені та враховані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема, те, що він раніше судимий за вчинення аналогічного злочину (т.1 а.с.61-62), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 67), перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з діагнозом F11.24 (т.1 а.с.68), має негативну характеристику за місцем проживання (т.1 а.с.69), дані про його стан здоров`я.
Також суд першої інстанції обґрунтовано визнав обставинами, що пом`якшують покарання, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Разом з тим, районний суд вказав на обтяжуючу обставину повторність, що є помилковим, з огляду на наступне.
Встановлено, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за кваліфікуючими ознаками вчинене повторно, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.317 КК України. Вказане обвинувачення визнано районним судом доведеним та відображено у вироку.
Відповідно до ч.4 ст.67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
За таких обставин вказівка суду першої інстанції про визнання повторності обставиною, що обтяжує покарання, підлягає виключенню з вироку суду.
Разом з тим, судом обґрунтовано взято до уваги дані досудової доповіді, складеної відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якої виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, а ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є високим.
Дослідивши вищевказані обставини, колегія суддів вважає, що районним судом, у відповідності до ч.1 ст.65 КК України, призначено покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у найнижчих межах санкції ч.2 ст.309 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, повною мірою враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та належним чином вмотивоване рішення щодо призначення йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

При цьому, районним судом повною мірою враховані і ті обставини, на які посилається апелянт та прийнято вірне рішення про не застосування до нього положень ст.ст.69,75 КК України.

Погоджуючись з позицією суду першої інстанції, колегія суддів враховує також практику Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Таким чином, на думку колегії суддів, призначене районним судом покарання відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

За таких обставин доводи апеляційної скарги обвинуваченого не можуть бути підставою для зміни вироку суду в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 вересня 2019 року, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку районного суду про визнання обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 вчинення злочину повторно.

В решті вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим., який утримується під вартою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

28.11.2019 року
(дата засвідчення копії)