Провадження № 1-в/761/322/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м. Київ
Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 , представника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , цивільного позивача ОСОБА_9 , в приміщенні суду, розглянувши клопотання начальника слідчого ізолятора - начальника арештного дому ДУ "Київський слідчий ізолятор" ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бучі Київської області, громадянки України, з середньою освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Ірпінського міського суду Київської області від 03 червня 2015 року за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком три роки,
У С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся з клопотанням начальник слідчого ізолятора - начальник арештного дому ДУ "Київський слідчий ізолятор" ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , засудженої вироком Ірпінського міського суду Київської області від 03 червня 2015 року за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком три роки, у зв`язку з тим, що засуджена відбула половину строку призначеного їй судом покарання, своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.
Прокурор в судовому засіданні а також представник ДУ «Київський слідчий ізолятор», кожний окремо, не заперечували щодо задоволення зазначеного клопотання.
Засуджена ОСОБА_5 зазначила, що вона залучена в ДУ «Київський слідчий ізолятор», де відбуває покарання, до господарських робіт, виконує свою роботу відповідально та належним чином, має ряд заохочень від адміністрації ДУ «Київський слідчий ізолятор» при відсутності стягнень. Крім того вона вказала, що добровільно, ще під час розгляду щодо неї кримінального провадження Ірпінським міським судом Київської області, нею було частково відшкодовано потерпілій у справі ОСОБА_7 заподіяні збитки, в розмірі 19 000 грн. 00 коп., що підтверджується наданою нею копією розписки від імені потерпілої. Просила задовольнити клопотання та звільнити її умовно-достроково від відбування покарання.
Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 заперечувала щодо задоволення вказаного клопотання, зазначивши, що клопотання не є належним чином обґрунтованим. Протиправні дії засудженої ОСОБА_5 призвели до отримання її довірителькою каліцтва та інвалідності, проте ОСОБА_5 не виявляла бажання та не вчиняла жодних дій, спрямованих на відшкодування потерпілій стороні завданої кримінальним правопорушенням шкоди після ухвалення щодо неї вироку 03 червня 2015 року Ірпінським міським судом Київської області.
Цивільний позивач ОСОБА_9 також заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши, що і відносно нього також з боку засудженої ОСОБА_5 не вчинено жодних дій, спрямованих на відшкодування збитків, заподіяних протиправними діями останньої.
Як вбачається з вироку Ірпінського міського суду Київської області від 03 червня 2015 року, ОСОБА_5 засуджена за ч. 2 ст. 286 КК України на п`ять років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком три роки. Крім того, відповідно до вказаного вироку, цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задоволено частково, та стягнено з ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 200 000 грн. 00 коп., при цьому також вирішено питання щодо стягнення з останньої певних сум коштів на користь інших цивільних позивачів ( ОСОБА_11 матеріальної шкоди у розмірі 1 440 грн. 00 коп., моральної 75000 грн.; ОСОБА_9 моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. 00 коп.)
Згідно матеріалів особової справи засудженої ОСОБА_5 , остання відбуває покарання в межах ДУ «Київський слідчий ізолятор», при цьому зарахована з 21 листопада 2016 року на вакантну посаду підсобного робітника в Київському слідчому ізоляторі.
Відповідно до положень ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
В той же час, незважаючи на те, що ОСОБА_5 на поточний момент фактично відбула половину строку призначеного покарання у виді позбавлення волі, який визначений ст. 81 КК України, проте всіх правових підстав, визначених згаданою нормою закону, в судовому засіданні не встановлено, і про це вказує наступне.

Так, згідно характеристики ОСОБА_5 з місця відбування покарання (ДУ «Київський слідчий ізолятор»), остання з 21 листопада 2016 року працевлаштована в господарчу обслугу, і до праці ставиться сумлінно, при цьому має в цілому позитивні відгуки з боку керівництва цієї установи.
Зазначені обставини, в тому числі і пояснення в суді засудженої ОСОБА_5 , прямо вказують на отримання останньою певного заробітку на протязі строку відбування покарання, і хоча згаданий заробіток, за виключенням необхідних витрат на власні потреби, не покриває всього розміру збитків, нанесених останньою, внаслідок вчинення злочину, однак свідчить про реальну можливість ОСОБА_5 хоча б у мінімально допустимих межах вживати заходи щодо відшкодування завданої шкоди, зокрема в першу чергу відносно потерпілої сторони.
В цьому аспекті суд звертає увагу, що з моменту винесення вироку (03 червня 2015 року) і по даний час засудженою ОСОБА_5 у жодний спосіб не вирішувалось питання щодо виконання згаданого вироку в частині відшкодування потерпілій ОСОБА_7 а також іншим цивільним позивачам встановленого розміру моральної та матеріальної шкоди, що оцінюється судом як відсутність усіх правових ознак, які б переконливо свідчили, що засуджена ОСОБА_5 стала на шлях виправлення та її поведінка під час відбування покарання є сумлінною.
Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання начальника слідчого ізолятора - начальника арештного дому ДУ "Київський слідчий ізолятор" ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , є належним чином необґрунтованим, а відтак задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання начальника слідчого ізолятора - начальника арештного дому ДУ "Київський слідчий ізолятор" ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1