ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/1923/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/323/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Шахрайство
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 вересня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки села Слабунівка, Балаклійського району, Харківської області, українки, громадянки України, заміжньої, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 186 КК України і призначено покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч.2 ст. 186 КК України - у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, строком на 3 роки.

На підставі статті 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_7 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено долю речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно вироку, 16 червня 2018 року, приблизно о 21 годині, ОСОБА_7 , знаходячись з дозволу власника ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_3 , під час спільного розпиття спиртних напоїв, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою з боку ОСОБА_8 , отримала від останнього на своє прохання для здійснення дзвінків мобільний телефон марки «S-TELL» моделі «С257» вартістю 522 гривень 50 копійок, в якій знаходилась флеш-карта пам`яті на 8 Gb моделі «micro», вартістю 117 гривень 33 копійки, з вказаного місця зникла, розпорядившись зазначеним майном на свій розсуд, тим самим незаконно заволоділа телефоном марки «S-TELL» моделі «С257», чим завдала потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 639 гривні 83 копійки.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинила злочин, передбачений частиною першою статті 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

24 червня 2018 року, приблизно о 20 годині, ОСОБА_7 , знаходячись з дозволу власниці ОСОБА_9 в квартирі АДРЕСА_4 , після спільного розпиття спиртних напоїв, скориставшись відсутністю уваги з боку ОСОБА_9 , яка в цей час перебувала в іншій кімнаті, повторно, маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, з метою збагачення, діючи з корисливих мотивів, в присутності брата потерпілої - ОСОБА_10 , поза волею власника майна ОСОБА_9 , взяла зі столу в кімнаті мобільний телефон марки «Nokia» 6060, який належить останній і, незважаючи на вимоги ОСОБА_10 , який усвідомлюючи факт противоправних дій, вчинюваних ОСОБА_7 , та намагався припинити протиправні дії останньої, вимагав повернути вказаний телефон, ОСОБА_7 , нехтуючи вимогами з боку ОСОБА_10 , відкрито викрала мобільний телефон, та зникла з місця вчинення злочину, тим самим довела свій злочинний умисел до кінця. Внаслідок противоправних дій ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду в розмірі 200 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, за ч.2 ст. 186 КК України - у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, строком на 3 роки.

На підставі статті 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_7 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги посилається на те, що суд неправильно призначив обвинуваченій покарання, оскільки ОСОБА_7 має двох малолітніх дітей - за правилами ч.3 ст. 61 КК України не можна призначати їй покарання у виді обмеження волі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційне прохання та доводи апеляційної скарги прокурора пов`язані з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильного призначеного судом першої інстанції покарання обвинуваченій за ч.1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі.

Відповідно до положень ч.3 ст. 63 КК України обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до 14 років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено судом першої інстанції дійсно обвинувачена є матір`ю двох малолітніх дітей.

З огляду на викладене покарання у виді обмеження волі не може застосовуватися до обвинуваченої.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок підлягає зміні в частині призначеного покарання, що відповідає п.1 ч.1 ст. 408 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити.
Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 вересня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 частині призначеного покарання змінити.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.2 ст. 186 КК України - до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі статті 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_7 такі обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Повний текст ухвали оголосити о 16 годині 25 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді -