ЄУН № 337/6227/18
Провадження № 1-кп/337/169/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу

24 жовтня 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гродно Білорусія, українця громадянина України, який має повну середню освіту, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , мешкає за адресою : АДРЕСА_2 , у кримінальному провадженню,, внесеному до ЄРДР 23.11.2018 р. за 0002191, за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хортицького районного суду м. Запоріжжя на розгляді знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

24.10.2019 року прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, обвинувачений ОСОБА_6 , за ухилення від явки до суду неодноразово піддавався примусовому приводу. Крім того , через переховування від працівників поліції та суду двічі був оголошений у розшук, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України,а саме те, що обвинувачений ОСОБА_6 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання, знаючи, що він може бути засуджений до позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого покарання за вчинення тяжкого злочину, може зникнути та переховуватись від суду, що саме і є очевидним фактом за час розгляду кримінального провадження. Обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, останній раз 24.10.2011 р. Хортицьким районним судом міста Запоріжжя за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 135, ст. 166, 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі (приєднано 20.06.2011 визначено 6 років позбавлення волі). Звільнений 15.12.2016 року по відбуттю строку покарання. ОСОБА_6 для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України. Тобто вказане свідчить про те, що ОСОБА_6 здатен і в подальшому вчиняти злочини, а тому існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується вказаними вище обставинами та дає підстави вважати, що при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу окрім тримання під вартою неможливо запобігти зазначеним ризикам.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив відмовити у задоволені клопотання прокурора, посилаючись на те, що він не ухилявся від явки до суду, судових повісток він не отримував, має постійне місце проживання та роботи у м. Запоріжжі .

Захисник адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора , у зв`язку з тим , що його підзахисним не було отримано судових повісток.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, вислухавши думку учасників судового розгляду щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження , приходить до наступних висновків.

На теперішній час на розгляді у суді знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

У кримінальному провадженні ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався.

У судові засідання призначені на 14.01.2019 р., 24.01.2019 р., 06.03.2019 р., 13.05.2019 р., 20.05.2019 р., не з`явився, поважну причину не явки суду не повідомив.

Ухвалою суду від 20.05.2019 року відносно ОСОБА_6 був застосований привід у судове засідання, але ухвала суду не виконана, та як вбачається з рапорту о/у Хортицького ВП, за адресою зазначеною в обвинувальному акті: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 двері ніхто не відчинив та доставити його в судове засідання не виявилось можливим .

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2019 року обвинувачений ОСОБА_6 був оголошений у розшук. Після розшуку обвинуваченого ОСОБА_6 , останнього було доставлено до приміщення суду для вручення судової повістки. В подальшому обвинувачений ОСОБА_6 також неодноразово не з`являвся до суду без поважних причин та після не виконаних судових приводів у зв`язку із відсутністю за місцем свого мешкання, а саме за адресою : АДРЕСА_2 , 26.09.2019 р. ОСОБА_6 був оголошений судом у розшук, що свідчить про те, що він переховується від суду.

24.10.2019 року у зв`язку із встановленням місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_6 , вказаний громадянин був доставлений до приміщення суду у супроводі працівників поліції.

Відповідно до п. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Європейським судом з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Відповідно до ч. 2, ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

При вирішенні питання запропонованого запобіжного заходу належить оцінити у сукупності всі інші обставини, що відповідно до положень ст. 178 КПК України враховуються судом при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я ; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у постійного місця роботи; репутацію , його майновий стан; наявність судимостей.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Дослідивши матеріли кримінального провадження , підстави на які посилається прокурор у клопотанні про обрання саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, с точки зору їх належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав заявлене ним клопотання, обвинуваченого , який просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити та його захисника, який просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту , суд враховуючи вагомість наявного у справі ризику, передбаченого п. 1 частини 1 ст.177 КПК України, обвинувачений може продовжити переховуватися від суду, про що свідчать його дії, які суд вважає направленими на ухилення від явки до суду. Разом з цим, суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_6 який зареєстрований у м. Києві, тимчасово мешкає у м. Запоріжжя, але відповідних доказів у суду не має, не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, єдиним засобом для забезпечення життєдіяльності є здобуття собі матеріальних засобів для існування шляхом вчинення протиправних дій, обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, є особою раніше неодноразово судимою, судимості, за які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, що характеризує обвинуваченого , як особу схильну до вчинення правопорушень. ОСОБА_6 усвідомлює те, що він може потрапити до місць позбавлення волі, що в свою чергу вказує на те, що останній може продовжити переховуватись від суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вчиняти інші протиправні діяння , зокрема здобувати собі , як ніде не працююча особа, матеріальні засоби для існування . Застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_6 неможливо, оскільки останній не зможе та не буде виконувати обов`язки покладені на особу при обранні інших запобіжних заходів, тому суд вважає, що в даному випадку такий запобіжний захід як тримання під вартою з ізоляцією від суспільства є найбільш ефективним запобіжним заходом та забезпечить неупередженість повноту та все сторонність процесу судового розгляду та прийняття судом об`єктивного рішення за наслідками його розгляду, клопотання прокурора законне, обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Заперечення обвинуваченого та його адвоката ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є суперечливими, оскільки ОСОБА_6 зареєстрований у м. Києві , тимчасово мешкає у м. Запоріжжя , доказів про проживання у м. Запоріжжя , суду не надано. Документів про право власності на квартиру за місцем проживання зі слів ОСОБА_6 за адресою : АДРЕСА_2 , до суду не надано, що унеможливлює обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту , оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту , може порушити права інших не встановлених судом осіб.

Враховуючи, тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст.183 КПК України, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст. 183 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки: 1) прибувати до прокурора або суду, із визначеною періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду; 3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; 4) утримуватись від спілкування зі свідками.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,196,197, 202, 205, 309, 331, 369-372, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гродно Білорусія, українця громадянина України, задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Гродно Білорусія, українцю, громадянину України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60(шістдесят) діб.

Строк тримання під вартою відраховувати з 24 жовтня 2019 року до 22 грудня 2019 року включно.

Утримувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гродно Білорусія, українця, громадянина Українипід арештом в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».

Повідомити про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області, начальника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Розмір застави визначити в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осібв сумі 40140 (сорок тисяч сто сорок ) гривень, 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок (Отримувач коштів ТУ ДСАУ в Запорізькій області, Реквізити рахунку: 1205, Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м.Київ, Код , Код МФО: 820172).
Обвинувачений або заставодавець має право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками.

Роз`яснити обвинуваченому що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Хортицького районного суду м. Запоріжжя коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суддю Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави, обвинувачений ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Вручити копію ухвали обвинуваченому ОСОБА_6 , прокурору та захиснику.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1

24.10.2019