Справа № 502/1035/19
УХВАЛА

28 травня 2019 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

власників майна: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання

слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 ,

погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3

про арешт тимчасово вилученого майна

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся 27.05.2019 р. до слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 26.05.2019 р. під час огляду місця події в ході досудового слідства у кримінальному провадженні.

На обґрунтування вказаного клопотання слідчий у ньому зазначив та прокурор, який погодив клопотання, в судовому засіданні пояснив, що 26.05.2019 р. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи мотоциклом марки «Kanuni Eagle» реєстраційний номер НОМЕР_1 на перехресті вул. Грецька та вул. Кіченко в м. Кілія не виконав вимогу знаку «Дати дорогу», виїхав на головну дорогу, при цьому не переконався у відсутності транспортних засобів та в`їхав в лівий бік автомобіля марки «ВАЗ-2104» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у виді відкритого перелому лівого стегна.

26.05.2019 р. слідчим в ході проведення огляду місця події, серед іншого, було вилучено: автомобіль марки «ВАЗ-21104» реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та посвідчення водія серії НОМЕР_5 .

За даним фактом 27.05.2019 р. відповідні відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

На підставі викладеного та зважаючи на те, що відповідні речі вважаються тимчасово вилученим майном, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та використовувалось як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, і без нього неможливо провести повне, всебічне та об`єктивне досудове розслідування, оскільки стороні кримінального провадження необхідно призначити автотехнічну і транспортно-трасологічну експертизи, слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні просили слідчого суддю задовольнити клопотання та накласти арешт на відповідне майно, заборонивши користуватись та розпоряджатись ним та дозволити експерту, який буде проводити експертизи, повне або частко знищення транспортного засобу, на який накладено арешт.

Власники тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, зазначивши, що у даній ДТП винен інший учасник, а вони є постраждалою стороною. Автомобіль використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів в якості таксі та був джерелом доходу для родини. Крім того, посвідчення водія необхідне для того, щоб мати можливість отримувати дохід від перевезення пасажирів.

Заслухавши пояснення прокурора та власників тимчасово вилученого майна, дослідивши додані до клопотання матеріали та проаналізувавши відповідні положення законодавства, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як зазначено в ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим, серед іншого, згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Як зазначено в ч.ч. 1-2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
А згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 даної статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 5) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим здійснюється досудове розслідування у відповідному кримінальному провадженні.

Зазначене у клопотанні майно постановою слідчого від 27.05.2019 р. визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, майно у вигляді транспортного засобу та реєстраційного документу на нього, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, а отже на нього може бути накладено арешт за клопотанням сторони обвинувачення.

А враховуючи, що для виконання завдань кримінального провадження є необхідність, щоб тимчасово вилучене майно на період досудового розслідування та здійснення слідчим певних слідчих дій, зокрема звернення до слідчого судді з клопотанням про призначення експертиз та на період їх проведення, залишалось у незміненому стані, приходжу до висновку про необхідність накладення арешту на відповідне майно, оскільки в даному випадку обмеження права власності є співрозмірним завданням кримінального провадження.

Щодо накладення арешту на посвідчення водія слідчий суддя виходить з того, що слідчим не надано доказів про те, що вказане посвідчення використовувалось як засіб вчинення кримінального правопорушення та є необхідність у проведенні щодо нього певних слідчих дій.

Отже у вказаній частині клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 170-173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 26.05.2019 р. під час проведення огляду місця події у кримінальному провадженні, внесеному 27.05.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, майно:

-транспортний засіб ВАЗ моделі 21104, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_6 , зареєстрований на ОСОБА_4 ;

-свідоцтво серії НОМЕР_7 про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ моделі 21104, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_6 .

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1