Справа № 639/2772/19
Провадж. № 1-кп/639/371/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/2772/19 (в ЄРДР №0000465 від 20.03.2019 року) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, офіційно не працюючої, пенсіонерки, не заміжньої, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-13 березня 2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850,00 грн.;

-31 жовтня 2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125, ст. 71 КК України до штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700,00 грн.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи засудженою 31.10.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, та відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднано не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.03.2017 у виді штрафу у розмірі 850 гривень, та остаточно призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, діючи умисно та протиправно, скоїла кримінальне правопорушення проти правосуддя за наступних обставин:

Так, після отримання 17.12.2018 вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.10.2018 Новобаварським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, який розташований за адресою: м. Харків, пл. Свободи 5, Держпром, 3-й під`їзд, у той же день засудженій ОСОБА_4 направлено повідомлення про необхідність сплатити штраф за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.10.2018 у місячний строк після набрання вироком законної сили (вирок Жовтневого районного суду м. Харкова набрав законної сили 03.12.2018).

При цьому ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, в порушення вимог ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, за відсутності будь-яких упущень чи упереджень з боку посадових осіб Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, вирішила стати на шлях злочинної діяльності проти правосуддя та не сплатила призначений їй згідно вироку суду штраф у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
У зв`язку з цим на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України заступником начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківські області винесено подання від 04.01.2019 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміни несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських робіт або виправних робіт стосовно ОСОБА_4 , та згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.02.2019 у задоволенні даного подання відмовлено.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, у зазначений вище період часу, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, в порушення вимог ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, за відсутності будь-яких упущень чи упереджень з боку посадових осіб Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, не сплатила призначений їй згідно вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.10.2018 штраф у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_4 , передбачена ч. 1 ст. 389 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину у вказаному інкримінованому їй злочині визнала повністю, вищезазначені обставини не оспорювала, пояснила, що їй було відомо, що вирок суду набрав законної сили, але вона з ним не згодна, а тому не сплатила штраф.

Обвинувачена вважала недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нею не оспорюються. Цю позицію висловили і прокурор та захисник.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини, а також, що вона не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченої, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням доказів, що характеризують її особу.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченою ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що її вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від сплати штрафу.

Перевіркою даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше судима; незаміжня; офіційно не працює; пенсіонерка, має постійне місце проживання та реєстрації; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; за місцем переживання характеризується задовільно.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, передбачених ст. 67 КК України, також не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення обвинуваченої до скоєного, особу винної, її вік, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому суд відзначає, що відповідно до ч. 1 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. (ч. 1 ст. 65 КК України)
Санкцією частини 1 статті 389 КК України передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеженням волі на той самий строк.
Судовим розглядом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 є пенсіонеркою, а тому, в силу положень ч. 2 ст. 57, ч. 3 ст. 61 КК України, передбачені ч. 1 ст. 389 КК України види покарання не можуть бути до неї застосовані (призначені).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 8 Постанови №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані.
Таким чином, з огляду на те, що до ОСОБА_4 не може бути застосоване основне покарання у виді виправних робіт або обмеженням волі, а більш м`яке покарання за конкретних обставин справи призначити не можна, суд приходить до висновку про необхідність визнання обвинуваченої винуватою у пред`явленому обвинуваченні без призначення покарання, що відповідатиме правовій позиції, висловленій в ухвалі ВССУ від 04.11.2014 р. (справа ;5-3853км14)
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України без призначення покарання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1