Справа № 308/4614/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12.06.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/265/19, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 (далі прокурор),
В С Т А Н О В И В :

ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 квітня 2019 року відмовлено в задоволенні погодженого прокурором клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 (далі слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й застосовано щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України кримінального правопорушення запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та із забороною залишати місце проживання ( АДРЕСА_1 ), цілодобово.

На підозрюваного ОСОБА_10 покладені наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Визначено, що строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, та встановлено дату його закінчення 24.06.2019.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 25 квітня 2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України кримінального правопорушення, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), належного гр. ОСОБА_11 , поєднаному з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, що мало місце 23.04.2019 приблизно о 07 год. 30 хв. із підвального приміщення по АДРЕСА_2 . Стверджує, що підозра ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме, протоколами: ОМП від 23.04.2019, допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , впізнання, огляду предмету (відеозапису) від 25.04.2019, а також речовими доказами. Посилається на те, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний ОСОБА_10 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Вважає, що тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , дані про особу підозрюваного, та фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення із застосуванням насильства, свідчать про те, що менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, у тому числі й визначення розміру застави, будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, однак, не доведено неможливості запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам шляхом обрання підозрюваному більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а також не підтверджено жодним доказом, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності, підозрюваний ОСОБА_10 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також зазначається, що тяжкість інкримінованого ОСОБА_10 злочину не може безумовно свідчити про те, що підозрюваний, у випадку застосування щодо нього менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, і при цьому, прокурором не зазначено будь-яких даних про особу підозрюваного та не наведено будь-яких фактів поведінки останнього, які б свідчили про наміри ОСОБА_10 переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тому, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та забороною цілодобово залишати місце постійного проживання, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігання передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідністю викладених у ній висновків фактичним обставинам кримінального провадження. Посилається на те, що під час розгляду клопотання та прийнятті рішення, слідчий суддя належним чином не оцінив викладені в клопотанні обставини в їх сукупності. Стверджує, що слідчий суддя не врахував факт вчинення підозрюваним ОСОБА_10 тяжкого злочину, будучи обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні, в якому обвинувальний акт перебуває на розгляді в Ужгородському міськрайонному суді, що свідчить про небажання підозрюваного ставати на шлях виправлення, нехтування довірою суду та наявність ризику можливого вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Разом із тим, зазначає, що ризик можливого переховування ОСОБА_10 від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, що, будучи викритим свідками при вчиненні злочинних дій, ОСОБА_10 робив спробу втечі з місця вчинення злочину. Тому, вважає, що обраний підозрюваному ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є занадто м`яким. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які судове рішення вважають законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Із журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання участь у його розгляді приймали як підозрюваний ОСОБА_10 , так і його захисник адвокат ОСОБА_15 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_10 на захист

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що прокурором та слідчим наведені обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, зокрема, протоколами: ОМП від 23.04.2019, допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , впізнання, огляду предмету (відеозапису) від 25.04.2019, а також речовими доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_10 про підозру, копія якого 24 квітня 2019 року, з урахуванням положень ст. 278 КПК України, йому вручена (а. с. 42-51). Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення стороною захисту не оспорюється.

Проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього матеріали, колегія суддів обґрунтованим вважає і висновок слідчого судді про те, що наведені в клопотанні доводи про існування передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків є припущеннями, які не обґрунтовані будь-якими фактичними даними,- погоджується з указаним висновком, вважає його належним чином вмотивованим, таким, що ґрунтується на вимогах закону.

Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів враховує й наявні в матеріалах судового провадження дані про особу підозрюваного ОСОБА_10 є молодим за віком, раніше не судимий, позитивно характеризується (а. с. 27, 53).

Тому, колегія суддів обґрунтованим вважає і висновок слідчого судді про те, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином не мотивоване, а викладені в ньому доводи, з достатністю не вказують на наявність обставин та ризиків, підтверджених фактичними даними, які би давали підстави вважати, що застосування щодо підозрюваного найсуворішого виду запобіжного заходу буде виправданим, що у свою чергу свідчить і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не наведено доводів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Погоджуючись із такими висновками слідчого судді, колегія суддів зазначає, що обґрунтована підозра ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та його тяжкість, не свідчать про те, що при застосуванні щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та впливати на потерпілого чи свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення, про що вказується у клопотанні.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, врахувавши вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, прийшов до належних висновків про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_10 .

Доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_10 кримінальне правопорушення, вчинив будучи обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді в Ужгородському міськрайонному суді, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, - колегія суддів, з урахуванням наведеного вище, відхиляє як необґрунтовані, непідтверджені відповідними процесуальними документами й такі, що не свідчать про незаконність висновку слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Не підтвердженими колегія суддів вважає і доводи клопотання про те, що підозрюваний ОСОБА_10 кримінальне правопорушення вчинив із застосуванням насильства, оскільки у їх підтвердження у матеріалах судового провадження відсутні будь-які дані, на наявність таких даних прокурор не посилався під час розгляду апеляційної скарги.

На інші доводи в обґрунтування апеляційної скарги, які б свідчили про незаконність судового рішення, в апеляційній скарзі не вказується, і на такі не посилався прокурор у ході її розгляду.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів також враховує те, що апеляційному суду не надані які-небудь дані про те, що підозрюваний ОСОБА_10 не виконував покладені на нього слідчим суддею процесуальні обов`язки із часу застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Під час розгляду апеляційної скарги підозрюваний ОСОБА_10 також підтвердив, що під час досудового розслідування кримінального провадження не перешкоджав повному та всебічному встановленню обставин справи, і добросовісно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки ; що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено й обвинувальний акт надіслано на розгляд до Ужгородського міськрайонного суду.

Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з дотриманням вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, визначено строк дії постановленої ним ухвали, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_10 покладені передбачені п. п. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу, яку подав прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 квітня 2019 року, якою відмовлено в застосуванні щодо підозрюваного за ч. 3 ст. 186 КК України ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 24.06.2019, включно, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: