Провадження № 1-кс/161/8549/19
У Х В А Л А
про відмову у клопотанні про арешт майна

м. Луцьк 11 жовтня 2019 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт нерухомого майна, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , а саме: частини нежитлового приміщення загальною площею 82,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивує тим, що СУ ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001338 від 26.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.2 КК України.
З метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення на загальну суму 75 999 грн (що встановлена органом досудового розслідування), керуючись завданням із запобігання можливості відчуження вказаного майна, виникла необхідність у накладенні арешту на частину нежитлового приміщення належного ОСОБА_5 , тому старший слідчий звернувся з відповідним клопотанням до слідчого судді.
В судове засідання власник майна або ж його представник не з`явився, хоча судом вжито всіх можливих заходів для забезпечення його явки, в зв`язку з чим клопотання розглядається без його присутності.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого та прокурора, які, кожен зокрема, підтримали клопотання, приходжу до висновку, що в клопотанні про арешт майна слід відмовити.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Судом встановлено, що 24.09.2019 ОСОБА_5 у встановлено законом порядку у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені 13.03.2017 до ЄРДР за №0001338, повідомлено про підозру за ч.2 ст.191 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, цивільний позов у кримінальному провадженні №0001338 на момент розгляду клопотання не заявлено, відсутні дані про цивільного позивача (тоді як, накладення арешту на майно з метою заявлення майбутніх цивільних позовів не допускається). Вартість майна, що пропонується арештувати також не встановлена, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості оцінити його співмірність із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене вважаю, що правові підстави для накладення арешту на вказане майно відсутні, в зв`язку з чим у клопотанні слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1