єдиний унікальний номер справи 546/934/19
номер провадження 1-кп/546/80/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі кримінальне провадження №№0000228 від 08.07.2019, кримінальне провадження №№0000272 від 07.08.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новолутківка Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, з повною професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджувався:

20.06.2019 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу в сумі 850 грн;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Протягом вечора 05 липня 2019 року ОСОБА_4 перебував у приміщенні гуртожитку за місцем проживання ОСОБА_5 у АДРЕСА_2 , де разом із потерпілим ОСОБА_6 та іншими вживав спиртні напої. У подальшому, скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_6 , який спав через сильне алкогольне сп`яніння, вирішив у нього таємно викрасти гроші, які знаходилися у кишені сорочки. Так, в ніч із 05 на 06 липня 2019 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний намір, діючи із корисливих спонукань, повторно, умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що всі спали, без застосування будь - якого насильства, із кишені сорочки ОСОБА_6 таємно викрав гроші в сумі 5900 грн, після чого з викраденими грошима пішов з місця вчинення злочину, а в подальшому частину грошей використав для власних потреб, чим розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 5900 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Окрім того, 07 серпня 2019 року, близько 14 години 50 хвилин, ОСОБА_4 перебував у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_8 , де спілкувався із ОСОБА_9 . У подальшому, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_9 пішов спати, та коли ОСОБА_4 , пішов до будинку, щоб його розбудити, вирішив таємно викрасти телевізор, який знаходився у кімнаті будинку.Так, близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи повторно, реалізуючи свій злочинний намір, діючи із корисливих спонукань, умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав бувший у використанні телевізор TOSHIBA LCD COLOUR TV, модель 32HV10G, С41Y27J01970K1 чорного кольору, вартістю відповідно до висновку експерта № 1519 від 23.08.2019 року 3 633,33 грн, після чого з викраденим телевізором пішов з місця вчинення злочину через запасний вихід у будинку, чим розпорядився викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 3 633,33 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення злочину не оспорює, розуміє зміст цих обставин, попереджений про наслідки судового розгляду на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Суду пояснив, що в ніч з 05 на 06 липня 2019 року після вживання спиртних напоїв, коли всі спали, взяв у Губренка 5900 грн і пішов, не сказавши нікому нічого. 07.08.2019 спілкувалися з ОСОБА_10 , прізвище якого не пам`ятає. Коли той заснув, взяв телевізор і пішов, хотів здати його у ломбард. Щиро кається у вчиненому, просив суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у судове засідання не з`явились, у письмових заявах просили розглянути кримінальне провадження за їх відсутності, при цьому зазначили, що фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорюють, розуміють зміст цих обставин, попереджені про обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення щодо цих обставин.

За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, оскільки вони учасниками кримінального провадження не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному та касаційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Тому, суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, стосуються речових доказів, та дійшов висновку про те, що дії обвинуваченого за ст.185 ч.2 КК України кваліфіковано правильно.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, віднесений кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості;

- особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, утриманців не має, у побуті характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, засуджений за вчинення умисного корисливого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину за першим епізодом у стані алкогольного сп`яніння.

Суд не визнає як обставину, що обтяжує покарання, рецидив злочинів, так як обвинувачений був засуджений вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 20.06.2019 за ст. 185 ч.1 КК України, тобто за вчинення злочину, який створює повторність як кваліфікуючу ознаку крадіжки за цим обвинуваченням, а тому застосування цієї ж обставини як такої, що обтяжує покарання, є недопустимим.

Згідно досудової доповіді, складеної Решетилівським районним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області, з огляду на інформацію, що характеризує обвинуваченого, спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі неможливе.

Орган пробації дійшов такого висновку на підставі того, що обвинувачений не працює, постійного джерела доходів не має, не усвідомлює серйозність наслідків своїх протиправних дій, так як раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Факторами, що підвищують ризик вчинення кримінального правопорушення визнано умисна форма вини, категорія злочину- умисний корисливий, наявність попередніх судимостей, відсутність офіційного місця роботи.

З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі, застосувавши згідно ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд дійшов такого висновку, виходячи з тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, досить молодого віку обвинуваченого, виявленого обвинуваченим під час судового розгляду щирого каяття у вчиненому, що нівелює вказаний у досудовій доповіді висновок про відсутність усвідомлення обвинуваченим серйозності наслідків своїх протиправних дій.

Зазначене, на думку суду, значно зменшує ризик повторного вчинення кримінальних правопорушень, внаслідок чого є доцільним застосування щодо обвинуваченого звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.06.2019 обвинувачений засуджений за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу в сумі 850 грн.

Згідно довідки Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області станом на 16.10.2019 штраф ОСОБА_4 не сплачено.

Відповідно до ч.1 ст. 71, ч.3 ст. 72 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Отже, обвинуваченому слід призначити покарання за сукупністю вироків та визначити самостійне виконання основного покарання у виді штрафу.
Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів слід визначити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374, 484-485, 487 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за цим вироком та вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.06.2019 за ч.1 ст. 185 КК України за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на два роки та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі вісімсот п`ятдесят гривень.
Основне покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі вісімсот п`ятдесят гривень виконувати самостійно.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді двох років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки.

Згідно зі ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази: грошові кошти у сумі вісімсот двадцять гривень, які перебувають на зберіганні потерпілого ОСОБА_6 , залишити у його правомірному володінні; телевізор TOSHIBA LCD COLOUR TV, який перебуває на зберіганні потерпілого ОСОБА_8 , залишити у його правомірному володінні.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, направити потерпілим в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1