ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3981/17 Номер провадження 11-кп/814/575/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Київського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2016 року, який було змінено ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 18 січня 2017 року, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців без конфіскації майна,

відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання за хворобою в порядку ст. 84 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд вказав, що за підсумками проведеного лікування у засудженого ОСОБА_7 не виявлено захворювань, що визначені Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, при цьому останній отримує необхідну медичну допомогу в умовах виправної установи.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений просить звільнити його від відбування покарання за хворобою. При цьому вказує на можливість його звільнення умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України.
На обґрунтування вимог посилається на незадовільний стан здоров`я та хронічні захворювання панкреатит, виразка шлунку, простатит, кандідоз, лімфаденіт, холецистит, ВІЛ, Гепатит С, відсутність належного лікування в установі, в якій він відбуває покарання.

Позиції учасників судового провадження.
ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали подану апеляційну скаргу, додатково пояснили, що не погоджуються з висновком Лікарської консультативної комісії Дар`ївської багатопрофільної лікарні №10, та вважають що за наявності двох суперечливих висновків слід брати до уваги той, який свідчить на користь засудженого. Стверджують, що є всі законні підстави для звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання.

Прокурор виступив проти задоволення апеляційної скарги та вказав на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Засуджений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі не оспорює правильність рішення суду першої інстанції, а просить виявити до нього милосердя та звільнити від відбування покарання на підставі ст. 84 КК України чи застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Колегія суддів не переглядає апеляційну скаргу ОСОБА_7 в частині можливого звільнення його умовно-достроково від відбування покарання, оскільки це не було предметом розгляду суду першої інстанції і рішення з цього питання не ухвалювалося.
Відповідно до ст. 84 КК України звільняється від покарання особа, яка під час його відбування захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру відповідно до статей 92-95 цього Кодексу.

Особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характери захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

З матеріалів провадження та особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_7 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі у Кременчуцькій виправній колонії № 69 за вироком Київського районного суду м. Полтави від 21.11.2016. Початок строку покарання 21 листопада 2016 року, кінець 24 березня 2020 року.

Відповідно до медичної довідки Кременчуцької виправної колонії № 69 від 05.03.2018 ОСОБА_7 має такі захворювання: VI клінічна стадія В23.8; рецидивуючий кандидоз слизових (ремісія); волосата лейкопатія язика; хронічний вірусний гепатит С неактивна фаза, компенсація; хронічний панкреатит; ангіопатія сітківки обох очей; психоорганічний синдром складного ґенезу (ЧМТ, наркоманія) астенічний варіант; хронічний простатит нестійка ремісія; енцефалопатія (ЗЧМТ 2015 р.) токсична з ЛВД, антено-невротичний, психоорганічний синдром.

Суд першої інстанції в повній мірі дослідив обставини, пов`язані із наявними захворюваннями у ОСОБА_7 , призначив за клопотанням засудженого лікування та обстеження в стаціонарних умовах у Дар`ївській виправній колонії №10, та, відповідно до Спільного Наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15 серпня 2014 року «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» (далі Наказ №1348/5/572), дослідив висновок лікарсько-консультативної комісії Дар`ївської багатопрофільної лікарні №10 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Херсоніській області Міністерства юстиції України про відсутність підстав для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, так як виявлені хвороби не перешкоджають відбуванню покарання і не визначені Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого Наказом №1348/5/572.

Вказаний висновок медичної комісії відповідає вимогам Розділу VI «Порядку підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою», затвердженого Наказом №1348/5/572 (далі Порядок), та правильно врахований у рішенні суду першої інстанції.

Окрім того колегією суддів були допитані в суді апеляційної інстанції лікарі члени комісії ОСОБА_9 (голова комісії) та ОСОБА_10 (лікар-інфекціоніст), які повідомили, що такого висновку комісія дійшла за результатами лікування та безпосереднього обстеження ОСОБА_7 , з урахуванням скарг на стан здоров`я засудженого. Підтвердили свій висновок стосновно засудженого ОСОБА_7 від 12.11.2018р. та зазначили, що у засудженого не виявлено захворювань, що визначені Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

З підстав невідповідності вимогам Порядку, місцевий суд правильно не взяв до уваги висновок лікарів Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарні інтенсивного лікування «Кременчуцька» від 10 серпня 2018, оскільки вказаний заклад охорони здоров`я, як визнає сам ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 , не спеціалізується на лікуванні ВІЛ-хворих, а висновок складено без дотримання порядку попереднього лікування засудженого, про обов`язковість проведення якого вказано у Наказі №1348/5/572.

На підтвердження правильності рішення суду першої інстанції, колегія суддів додатково враховує наступне.

За змістом ч. 2 ст. 84 КК України звільненню від відбування покарання за хворобою підлягають особи, які захворіли на тяжку хворобу вже після вчинення злочину чи постановлення вироку.

Натомість із матеріалів провадження та особової справи слідує, що ОСОБА_7 раніше засуджувався вироком Київського районного суду м. Полтави від 05.01.2009 до покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до Постанови Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.12.2012 ОСОБА_7 звільнений від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою. При цьому судом було взято до уваги висновок медичної комісії від 27.09.2012 (а.м.п.64-65).

Згідно даного висновку засуджений ОСОБА_7 мав такі захворювання: ВІЛ-інфекція VI клінічна стадія В 20.4; кандидоз кишечника; лімфаденопатія шийних лімфовузлів не уточнена; хронічний вірусний гепатит С; сечокам`яна хвороба; хронічний холецистит в стадії ремісії.

Порівнюючи інформацію висновків медичних комісій від 27.09.2012 та від 12.11.2018 є очевидним, що засудженому діагностовано захворювання, наявність яких він просить врахувати як можливу обставину для звільнення від подальшого відбування покарання ще у 2012 році.

Відповідно до вироку суду від 21.11.2016, покарання за яким ОСОБА_7 наразі відбуває, злочини вчинені ним у березні 2016 року, тобто після захворювання на вказані хвороби, натомість звільнення від відбування покарання за хворобою можливе тоді, коли особа захворіла після вчинення злочину.

Колегія суддів також враховує і особу засудженого, який неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів, не схильний до самокерованої законослухняної поведінки та має стійку антисоціальну спрямованість у своєму ставленні до загально прийнятих норм суспільної моралі, правил співжиття та поведінки.

Таким чином підстав для застосування ч. 2 ст. 84 КК України щодо ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає, а рішення суду першої інстанції є правильним.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 грудня 2018 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4