Справа № 495/4438/19
№ провадження 1-кп/495/390/2019
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу
29 травня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області колегіально у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

провівши у залі суду відкрите підготовче судове засідання по кримінальному провадженню, внесеного в ЄРДР № 0002926 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152, 186 ч.2, 121 ч.2, 187 ч.4 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6

потерпіла ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152, 186 ч.2, 121 ч.2, 187 ч.4 КК України, внесеного в ЄРДР № 0002926.

Обвинуваченому ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали, якою обрано запобіжний захід, спливає 30.05.2019 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про обрання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки він обвинувачується у скоєнні середньої тяжкості, тяжкого, особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років із конфіскацією майна, у зв`язку з чим обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілу; вчинити інше кримінальне правопорушення, чим буде перешкоджати встановленню істини по справі. Також звернув увагу суду на те, що обвинувачений ОСОБА_5 є особою, яка раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що обвинувачений після притягнення до кримінальної відповідальності належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та те, що він може в будь-який момент здійснить спробу для уникнення покарання у вигляді позбавлення волі.

Крім того, вважає, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту чи застави є недоцільним, оскільки враховуючи особливу тяжкість вчиненого злочину, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має постійного та тимчасового заробітку та інших видів доходів, раніше судимий, що може призвести до вчинення обвинуваченим інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 підтримали клопотання прокурора та просили обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинувачений не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом другим КПК України. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення відносно ОСОБА_5 , яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, середньої тяжкості та особливо тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років із конфіскацією майна, враховуючи вік обвинуваченого, стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а саме те, що він має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, те, що на даний час кримінальне провадження не розглянуто, по кримінальному провадженню не допитані обвинувачений, потерпілі, свідки, не досліджені письмові докази, те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, суд вважає що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому суд дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому.

Крім того, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини, колегія суддів, керуючись п.п.1,2 ч.4 ст.183 КПК України доходить висновку про неможливість визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 315, 369-372, 392-395 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор» строком на 60 діб, який діє до 27.07.2019 року включно.

Керуючись п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, колегія суддів не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2