Провадження № 11-кп/4820/421/19
Справа № 686/1316/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000254 від 17.09.2018 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 24 квітня 2019 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 24 квітня 2019 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

визнано винним у пред`явленому йому обвинуваченні за частиною 2 статті 286 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнено з випробовуванням зі встановленням іспитового строку 2 роки 6 місяців.

На підставі статті 76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Долю речових доказів після вступу вироку в законну силу ухвалено вирішити наступним чином: автомобіль «Mercedes - Benz 970.22» реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіп Leven LK-40TP, реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути володільцю майна представнику ПП «Глобус-Транс», а автомобіль УАЗ-31512-01, реєстраційний номер НОМЕР_3 повернути потерпілому ОСОБА_11 .

Арешт, накладений ухвалами слідчих судді Хмельницького міськрайонного суду від 18.09.2018 року - на речові докази після набрання вироком законної сили - скасувати.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта кошти в сумі в сумі 5005 грн за проведення експертиз.

За вироком суду, ОСОБА_7 близько 06 години 35 хвилин 17 вересня 2018 року, керуючи автопоїздом у складі вантажного автомобіля марки «Mercedes - Benz 970.22» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом Leven LK-40TP, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на 192 км + 131 м автодороги Н-03 «Житомир-Чернівці», що одразу за межами перехрестя з круговим рухом, розміщеного при виїзді з м. Хмельницького в напрямку смт. Ярмолинці, грубо нехтуючи вимогами підпунктів б), д) пункту 2.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правил), не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою під час виїзду із території АЗС «БРСМ» на зазначену автодорогу, незважаючи на те, що в напрямку м. Хмельницького обмежена оглядовість, створюючи своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, здійснив маневр лівого повороту у недозволеному місці, чим порушив п. 10.1 Правил, при цьому не надав переваги у русі транспортному засобу - автомобілю УАЗ-31512-01, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що рухався по ній, чим порушив п. 10.2 Правил, перетнув лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.3, яку перетинати забороняється, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем УАЗ-31512-01, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався по автодорозі Н-03 «Житомир - Чернівці» в напрямку смт. Ярмолинці Хмельницької області та який не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автопоїздом у складі вантажного автомобіля марки «Mercedes - Benz 970.22», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом Leven LK-40TP реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля УАЗ-31512-01, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани передньої поверхні правого колінного суглоба, що відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та не перебуває у причинному зв`язку із настанням смерті, у вигляді садна передньої поверхні лівого колінного суглоба, що відноситься до легких тілесних ушкоджень та не перебуває у причинному зв`язку із настанням смерті, а також вигляді тупої травми грудної клітки (перелом тіла грудини, переломів 2-6-го ребер зліва по середньоключичній лінії, 2-5-го ребер справа по середньоключичній лінії, 2-8-го ребер по передній аксілярній лінії зліва, забою правої легені), тупої травми черевної порожнини (розрив печінки та селезінки), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Від отриманих внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень водій автомобіля УАЗ-31512-01, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_12 загинув на місці події.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог б), д) пункту 2.3., пункти 10.1., 10.2 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, а саме смертю ОСОБА_12 .

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить скасувати вирок Хмельницького міськрайонного суду від 24 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
Вказує про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через м`якість.
Судом порушено вимоги ст.ст.65, 75 КК України, та не враховано, що характер грубого порушення ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху свідчить про те, що у момент вчинення злочину його дії являли собою потенційну небезпеку для життя та здоров`я інших осіб, а тяжкі наслідки дорожньо-транспортної пригоди зумовлені відчуттям безкарності та байдужим ставленням до життя і здоров`я інших осіб.
Зазначені судом обставини, які суд вважав підставою для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, жодним чином не знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, а лише характеризують особу засудженого і не можуть бути враховані при застосуванні до нього положень ст.75 КК України.
Суд першої інстанції безпідставно не призначив ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами та не врахував, що ОСОБА_7 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, надіслав на адресу апеляційного суду клопотання про розгляд апеляційної скарги прокурора у його відсутності, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 покладається на розсуд суду. У клопотанні потерпілий зазначив про відшкодування йому обвинуваченим 5000 дол. США за заподіянні моральні страждання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора на підтримку доводів, поданої ним апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, пояснення представника потерпілого, який підтримав клопотання потерпілого та просив призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами в порядку ст.349 КПК України і не оскаржується будь-ким із учасників судового процесу, в тому числі і самими обвинуваченим.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, є вірною.

Вирок суду першої інстанції прокурором оскаржується лише в частині призначеного покарання, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом переглядається в межах апеляційної скарги.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 близько 06 години 35 хвилин 17 вересня 2018 року, керуючи автопоїздом у складі вантажного автомобіля марки «Mercedes - Benz 970.22» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом Leven LK-40TP, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на 192 км + 131 м автодороги Н-03 «Житомир-Чернівці», що одразу за межами перехрестя з круговим рухом, розміщеного при виїзді з м. Хмельницького в напрямку смт. Ярмолинці, грубо нехтуючи вимогами підпунктів б), д) пункту 2.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правил), не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою під час виїзду із території АЗС «БРСМ» на зазначену автодорогу, незважаючи на те, що в напрямку м. Хмельницького обмежена оглядовість, створюючи своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, здійснив маневр лівого повороту у недозволеному місці, чим порушив п. 10.1 Правил, при цьому не надав переваги у русі транспортному засобу - автомобілю УАЗ-31512-01, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що рухався по ній, чим порушив п. 10.2 Правил, перетнув лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.3, яку перетинати забороняється, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем УАЗ-31512-01, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався по автодорозі Н-03 «Житомир - Чернівці» в напрямку смт. Ярмолинці Хмельницької області та який не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автопоїздом у складі вантажного автомобіля марки «Mercedes - Benz 970.22», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом Leven LK-40TP реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля УАЗ-31512-01, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани передньої поверхні правого колінного суглоба, що відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та не перебуває у причинному зв`язку із настанням смерті, у вигляді садна передньої поверхні лівого колінного суглоба, що відноситься до легких тілесних ушкоджень та не перебуває у причинному зв`язку із настанням смерті, а також вигляді тупої травми грудної клітки (перелом тіла грудини, переломів 2-6-го ребер зліва по середньоключичній лінії, 2-5-го ребер справа по середньоключичній лінії, 2-8-го ребер по передній аксілярній лінії зліва, забою правої легені), тупої травми черевної порожнини (розрив печінки та селезінки), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Від отриманих внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень водій автомобіля УАЗ-31512-01, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_12 загинув на місці події.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог б), д) пункту 2.3., пункти 10.1., 10.2 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, а саме смертю ОСОБА_12 .

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_7 по місцю проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану шкоду, і вказані обставини відповідно до положень статті 66 КК України суд визнав пом`якшуючими покарання обставинами.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 суд не встановив.
Також суд взяв до уваги, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий необережний злочин, тому з ураховуванням особи винного, його вік, обставин вчинення злочину, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах мінімальної санкції статті передбаченої частиною 2 статті 286 КК України без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки обвинувачений керував транспортним засобом і здійснював перевезення, тобто працював, отримував дохід, що може бути позбавленням його отримувати дохід в майбутньому і таке покарання буде достатнім для виправлення особи і дієвим заходом для запобіганню вчиненню нових злочинів.
Крім того, враховуючи думку потерпілого, яка виражена через його представника, наявності пом`якшуючих обставин покарання: активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, відшкодування завданої шкоди, висновки викладені у досудовій доповіді, відповідно до якої обвинувачений на сьогодні є соціально адаптованою особою, ризики вчинення повторного злочину та ризики небезпеки для суспільства з боку обвинуваченого є низькими, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе без відбування покарання і в силу статей 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання із застосувавши іспитового строку і покладенням обов`язків передбачені статтею 76 КК України.

Разом з тим колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині не застосування, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, додаткового виду покарання позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч.2 ст. 286 КК України, з огляду на наступне.
Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та

2 ст.286 і ст.287 КК необхідно обговорювати питання

про доцільність застосування до винного додаткового покарання -

позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати

посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи

експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами (ч.2 ст.50 КК України).

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів (ч.2 ст.65 КК України).

Враховуючи, грубе порушення водієм ОСОБА_7 вимог підпунктів б), д) пункту 2.3., пунктів 10.1., 10.2 Правил дорожнього руху, в результаті чого потерпілому ОСОБА_12 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, колегія суддів приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому додаткового виду покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 роки, і таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому основного покарання, суд першої інстанції врахував особу винного, його вік, обставини вчинення кримінального правопорушення, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий необережний злочин, також враховував думку потерпілого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність пом`якшуючих обставин покарання: активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, повне відшкодування завданої шкоди, висновки викладені у досудовій доповіді, відповідно до якої обвинувачений на сьогодні є соціально адаптованою особою, ризики вчинення повторного злочину та ризики небезпеки для суспільства з боку обвинуваченого є низькими, прийшов до правильного висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті передбаченої частиною 2 статті 286 КК України та що виправлення ОСОБА_7 можливе без відбування покарання тому обгрунтовано звільнив ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання із застосувавши іспитового строку з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.
З урахуванням викладеного не можуть бути задоволеними вимоги апеляційної скарги прокурора про призначення ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
Підставою для скасування вироку суду в частині призначення покарання є, відповідно до ч.2 ст.409 КПК України, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 24 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням зі встановленням іспитового строку 2 роки 6 місяців.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді: