Справа № 521/6773/19
Номер провадження:1-в/521/696/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника ДУ «ОВК №14» - ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , в якому він просить зарахувати йому до строку покарання, строк його знаходження під вартою за період з 04.06.2010 р. по 12.12.2011 р. та з 24.01.2017 р. по 11.09.2017 р. відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838 VIII від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Представник ДУ «ОВК №14» в судовому засіданні залишив на розсуд суду питання щодо клопотання засудженого.

Засуджений ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання, суд приходить до висновку.

Положеннями частини 1 та 6 статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2011 року ОСОБА_3 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України - на строк 11 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч. 3 ст. 187 КК України - на строк 8 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Разом з цим, постановив обчислювати строк відбуття покарання ОСОБА_3 з 04 червня 2010 року, тобто з моменту фактичної його передачі на територію України.

11 жовтня 2012 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України зазначений вирок було змінено, у зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_3 04 червня 2010 року був переданий Російською Федерацією українським правоохоронним органам у порядку тимчасової видачі для притягнення його до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів на території України.

Виходячи зі змісту ст. 458 КПК України (1960) підставою для тримання під вартою на території України осіб, тимчасово виданих в Україну, є рішення компетентного органу іноземної держави про взяття особи під варту або призначення їй покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, суд встановив, що перебуваючи в Україні засуджений утримувався під вартою на підставі вироку Октябрьського районного суду м. Бєлгорода Бєлгородської області Російської Федерації від 02 грудня 2009 року.

Винесення будь-яких рішень щодо тримання під вартою осіб, тимчасово виданих в Україну, закон на час розгляду справи не передбачав.

Відповідно до ст. 338 КПК України(1960) початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі або виправних робіт, коли підсудний до винесення вироку не перебував під вартою, обчислюється з моменту приведення вироку до виконання. Коли підсудний до винесення вироку тримався під вартою в цій справі, у строк відбуття покарання зараховується строк перебування під вартою.

За таких обставин, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, прийшла до висновку, що постановивши обчислювати строк відбуття покарання ОСОБА_3 з 04 червня 2010 року, тобто з моменту фактичної його передачі на територію України, районний суд порушив указані вимоги закону, оскільки засуджений до винесення вироку не утримувалися під вартою в цій справі.

Та ухвалила вирок змінити, а саме строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Відповідно до вимог Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Таким чином, оскількив період з 04 червня 2010 року, тобто з моменту фактичної передачі ОСОБА_3 на територію України до набрання законної сили вказаного вироку Приморського районного суду м. Одеси, а саме по 11 жовтня 2012 року, до засудженого ОСОБА_3 не було застосовано попереднього ув`язнення, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання засудженого.
На підставі викладеного, керуючись ст. 72 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1