Справа № 461/5343/19
Провадження № 1-кс/461/6233/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю Ван ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_5 на постанову прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 5 липня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000201 від 12.03.2019, -

в с т а н о в и в :

Ван ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України, звернулась до суду зі скаргою на постанову прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 5 липня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про встановлення слідчому процесуальних строків у кримінальному провадженні № 0000201 від 12.03.2019. Просить скасувати вищезазначену постанову, мотивуючи тим, що прокурор не провівши усіх необхідних слідчих дії, передчасно виніс постанову про відмову у задоволені клопотання. Вважає таку незаконною, прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права. Заявник зазначає, що її заяву про вчинення кримінального правопорушення було зареєстровано в ЄРДР ще 12.03.2019 p., отже з цього часу остання повинна користуватись правами та обов`язками потерпілого. Щодо покликання прокурора на ст. 91 КПК України, то зазначила, що жодною нормою законодавства не встановлено, що потерпілим слід на самому початку досудового розслідування визначити конкретний розмір моральної шкоди. Також зазначила, що постанова прокурора ОСОБА_6 не відповідає вимогам, викладеним у ст. 110 КПК України, які є імперативними для всіх постанов слідчих та прокурорів. Окрім цього, вважає, що прокурором не надано правової оцінки позиції з приводу того, що слідчий ОСОБА_7 допускав невиправдані затримки щодо залучення заявницю потерпілою у кримінальному провадженні у встановленому законом порядку, що грубо порушує завдання кримінального провадження, передбачені ст. 2 КПК України. Незважаючи на те, що клопотання подавалось прокурору в порядку п.4 ч.2 ст. 36 та ст. 114 КПК України про встановлення процесуальних строків слідчому для проведення процесуальних дій, прокурор не надав жодної відповіді аргументам з приводу недотримання слідчим ОСОБА_8 розумних строків.

Судове засідання по розгляду даної скарги було призначено на 22.07.2019 р. на 17.00 год.; на адресу суду ОСОБА_5 подала клопотання про відкладення розгляду скарги, оскільки 22.07.2019 р. о 17.00 год. не зможе взяти участь у розгляді справи у зв`язку із перебуванням у відпустці (додала копію наказу про відпустку). Разом з тим, в цей же день 22.07.2019р. о 16.45 год., слідчий суддя розглядав скаргу ОСОБА_5 в порядку ст.303 КПК України на постанову про закриття кримінального провадження; заявниця була присутня в цьому судовому засіданні. Після оголошення перерви у попередній скарзі, о 17.12.01 год. слідчий суддя розпочав розгляд скарги ОСОБА_5 в порядку ст.303 КПК України на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання, призначеної на 17 год. Заявниця була присутня в судовому засіданні, однак, повідомила про те, що перебуває у відпустці, відтак, не може залишитись у судовому розгляді, не забажала надати пояснення по суті скарги і залишила зал судового засідання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до частини першої статті 318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначається, що критеріями для визначення розумності строків під час кримінального провадження є складність кримінального провадження; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Аналогічні положення щодо критеріїв дотримання розумних строків містить частина третя статті 28 КПК України.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 , будучи присутньою в судовому засіданні, не забажала надати пояснення по суті скарги, за власним бажанням самовільно залишила залу судового засідання, та враховуючи строки розгляду скарги, передбачені ст.306 КПК України, слідчий суддя продовжив розгляд скарги за відсутності заявниці.

Слідчий суддя також розцінює поведінку ОСОБА_5 , як надуману та недостатньо вмотивовану, адже, заявниця приймала участь в судовому засіданні під час розгляду іншої своєї скарги і станом на 17 год. перебувала в залі судового засідання, незалежно від доводів щодо перебування у відпустці і станом на 17.12. год. була присутня в судовому засіданні, коли слідчий суддя розпочав розгляд скарги.

Клопотання ОСОБА_5 про відкладення розгляду скарги більш ніж на 30 днів у зв`язку із перебуванням у відпустці, з огляду на викладені вище обставини та встановлені законодавцем строки розгляду скарг, не могло бути прийнято до уваги, і на думку слідчого судді, носило неповажний характер. Заявниця не надала доказів щодо інших причин неможливості бути присутньої для продовження розгляду справи (квитки на потяг, літак, участь у інших невідкладних заходах, участь у яких є обов`язковою, тощо).

Те, що ОСОБА_5 , не дочекавшись розгляду клопотання про відкладення та скарги по суті, добровільно залишила залу судового засідання, не змінює того факту, що в неї була можливість висловити свою думку по суті поданої скарги і прийняти участь у її розгляді. Суд не може зобов`язати сторону скористатися правом, наданими їй процесуальним законом, але сторона, яка добровільно відмовляється від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення, визначивши для себе пріоритетність тих чи інших справ.

Адже, будучи потерпілою у кримінальному провадженні наділена не лише процесуальними правами, але й процесуальними обов`язками потерпілого, визначеними ст.57 КПК України, зокрема, прибути за викликом слідчого судді, не перешкоджати встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення. Виконання потерпілим своїх процесуальних обов`язків є необхідною умовою забезпечення нормального ходу провадження, з`ясування обставин, що мають значення для прийняття справедливого рішення, у кінцевому підсумку виконання завдань кримінального провадження.

Відповідно до норми ст.57 КПК України, потерпілий повинен підкорятись законним вимогам слідчого, прокурора, слідчого судді під час проведення процесуальних дій , додержуватись порядку в судовому засіданні, беззаперечно підкорятися розпорядженням головуючого, пов`язаним із забезпеченням порядку в судовому засіданні( ст.329 КПК України).

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу заперечив та пояснив, що 02.07.2019 Ван ОСОБА_3 звернулась із клопотанням до процесуального керівника, у якому просила надати слідчому у кримінальному провадженні письмового доручення, відповідно до якого зобов`язати останнього залучити її як потерпілу у цьому провадженні у встановленому законом порядку, вручивши їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, в якій зазначити дату вручення, номер кримінального провадження, анкетні дані слідчого, підпис слідчого, анкетні дані потерпілої. Розглянувши клопотання ОСОБА_5 , прокурором 05.07.2019 винесена постанова про відмову у задоволенні цього клопотання. Постанова мотивована тим, що станом 05 липня 2019 року не було встановлено обставин, які б свідчили, що ОСОБА_5 завдано будь-яку моральну, фізичну або майнову шкоди, а тому у задоволенні клопотання останньої про надання слідчому у кримінальному провадженні письмового доручення, відповідно до якого зобов`язати його залучити ОСОБА_5 як потерпілу у цьому провадженні у встановленому законом порядку, на даний час, було відмовлено. Разом з тим, повідомив суд про те, що у кримінальному провадженні №0000201 від 12.03.2019, у межах якого розглядається скарга ОСОБА_5 слідчим другого слідчого відділу ТУ ДБР у м Львові 11.07.2019 прийнято процесуальне рішення винесена постанова про його закриття. У зв`язку з наведеним, просив відмовити у задоволенні скарги.

Слідчий суддя задовольнив клопотання ОСОБА_5 про витребування матеріалів кримінального провадження №0000201 від 12.03.2019року.Такі надані в судове засідання.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000201 від 12.03.2019 р. слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами кримінального провадження (оглянутого в судовому засіданні), що у провадженні слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР у м Львові перебували матеріали кримінального провадження №0000201 від 12.03.2019. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.
Відомості про вказане кримінальне провадження внесено до ЄРДР 12.03.2019 року Територіальним управлінням ДБР, розташованого у місті Львові, на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова за заявою ОСОБА_5 від 27.02.2019 року про невиконання рішення суду працівниками прокуратури Львівської області у кримінальному провадженні №0000076 від 02.03.2018.

02.07.2019 Ван ОСОБА_3 звернулась із клопотанням до процесуального керівника, у якому просила надати слідчому у кримінальному провадженні письмового доручення, відповідно до якого, зобов`язати останнього залучити ОСОБА_5 , як потерпілу у цьому провадженні у встановленому законом порядку, вручивши їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, в якій зазначити дату вручення, номер кримінального провадження, анкетні дані слідчого, підпис слідчого, анкетні дані потерпілої.

Розглянувши клопотання ОСОБА_5 , прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_4 05.07.2019року винесена постанова про відмову у задоволенні цього клопотання.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.3 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Проте, як встановлено під час розгляду скарги за результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000201 від 12.03.2019, у межах якого розглядається дана скарга ОСОБА_5 на постанову прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 5 липня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання, слідчим другого слідчого відділу ТУ ДБР у м Львові ОСОБА_9 11.07.2019 прийнято процесуальне рішення винесена постанова про його закриття.

Відповідно д о норм КПК України клопотання підлягають розгляду в передбаченому ст. 220 КПК України порядку лише до моменту закриття кримінального провадження.

На час розгляду даної скарги ОСОБА_5 на постанову прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 5 липня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання, кримінальне провадження №0000201 від 12.03.2019 закрито у зв`язку із відсутністю в діяннях ОСОБА_10 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Норми КПК України не передбачають обов`язку слідчого/прокурора розглядати клопотання в передбаченому ст. 220 КПК України порядку після закриття кримінального провадження.

Згідно з нормами ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження-це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована у встановленому КПК порядку.
Таким чином, приходжу до висновку, що оскільки кримінальне провадження №0000201 від 12.03.2019 не відновлене в порядку встановленому КПК України? процесуальних підстав для задоволення скарги не вбачається.

Заявник ОСОБА_5 вправі оскаржити постанову слідчого про закриття означеного кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України, і, в залежності від прийнятого слідчим суддею рішення щодо законності закриття, має право повторно звернутись із скаргою на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання від 02.07.2019 р.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

у задоволені скарги ОСОБА_5 про скасування постанови прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 5 липня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000201 від 12.03.2019року, зобов`язання повторно розглянути клопотання від 02.07.2019 р. та зобов`язання прокурора надати слідчому письмові доручення у кримінальному провадженні про залучення ОСОБА_5 потерпілою відмовити у зв`язку із закриттям вказаного кримінального провадження.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .