Справа № 173/1886/19
Номер провадження1-кп/173/212/2019
В И Р О К
іменем України

31 жовтня 2019 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді - ОСОБА_1
при секретареві - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця п. Полярний Шмідтівського району Магаданської області, офіційно не працевлаштованого, із середньо освітою, офіційно не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше судимого:

-15.01.2007 Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2, 69 КК України до обмеження волі на строк 2 роки. Звільнений: 15.10.2008, Широківський ВЦ Дніпропетровської області (№75), відбування терміну покарання.

-03.12.2009 Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ст.263 ч.І, 185 ч.2, 185 ч.З, 309 ч.2, 70 ч.І КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Звільнений: 23.03.2012, Криворізький ВЦ Дніпропетровської області (№80), постанова суду, Джержинський районний суд м. Кривий Ріг Дніпропетровської області 16.03.2012 ст.81, умовно-достроково не відбутий термін 11 місяців.

- 13.12.2012 Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ст.185 ч.2, 263 ч.І, 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбутий термін за вироком суду від 03.12.2009 р. До відбування 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений: 23.06.2015, Солонянська ВК Дніпропетровської області (№21), відбування терміну покарання.

- 23.08.2016 року Інгулецьким районним судом м.Кривий Ріг Дніпропетровської області за ст. 395 КК України 2001 р. з видом покарання у вигляді арешту строком 1 місяць. Звільнений: 14.09.2018 року, КУВП № 3 м.Кривий Ріг, відбуття терміну покарання.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , 04 липня 2019 року, проходячи повз територію подвір`я, де мешкає ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , побачив з фасадної сторони паркан із оцинкованого металу у вигляді кутників та металеві опори квадратної форми, які раптово визначив як предмет свого злочинного посягання.

У подальшому, ОСОБА_4 , вказаного дня, близько о 09:00 годині, внаслідок раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення зазначеного паркану із оцинкованого металу у вигляді кутників та металевих опор квадратної форми, з метою незаконного збагачення, скориставшись відсутністю контролю за своїми діями із сторони потерпілого та цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи при цьому, що своїми діями він вчиняє незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили своїх рук, шляхом демонтажу, викрав парканну огорожу, виготовлену із оцинкованого металу у вигляді кутників загальною вагою 80 кг., вартістю 6 грн. за один кг, на загальну суму 480 грн. та дві труби квадратної форми загальною вагою 20 кг., вартістю 4,40 грн. за один кг на загальну суму 88 грн., які належить ОСОБА_5 , із викраденим ним майном покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 568 грн., в цінах, що діють на момент вчинення злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину та пояснив, що йому потрібні були гроші, а так як він в той час роботи не мав та не мав грошових коштів, він зняв металевий паркан з домоволодіння потерпілого, який здав на пункт прийому металолому

Потерпілий ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснив, що він того дня вранці був у своєї матері, якій допомагав по домогосподарству. В цей час повз домоволодіння його матері декілька раз проходив обвинувачений і вітався з ним. Потім йому сусіди зателефонували і повідомили, що у нього знімають огорожу біля будинку. Він пішов до свого домоволодіння і побачив, що огорожа дійсно знята. Тоді він поїхав на пункт прийому металобрухту і йому видали частину його огорожі, але не всю і розповіли, хто здавав метал. Після цього він зателефонував до відділення поліції

Виходячи з того, що обвинуваченим повністю визнані фактичні обставини вчиненого злочину, суд з згодою всіх учасників розгляду справи та відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, прийшов до висновку про недоцільність дослідження всіх доказів по справі, обмежившись поясненнями обвинуваченого та потерпілого, та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого. Наслідки того, що обвинувачений при такому порядку дослідження доказів зможе оскаржити вирок лише в частині призначеного покарання обвинуваченому роз`яснені

Суд вважає вину ОСОБА_4 , доведеною повністю, а кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 185 КК України є правильною, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, застосованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання , як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи. Воно має бути законним ( не свавільним) та пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи)

Таким чином призначаючи покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України належать до злочину середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, та дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра і лікаря - нарколога не перебуває. За місцем проживання характеризується негативно, раніше судимий, не працює, хоч є особою працездатного віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання є рецидив злочину.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації ступінь повторного вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 , кримінального правопорушення є високим, виправлення обвинуваченого не можливе без позбавлення або обмеження волі .

Враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу ОСОБА_4 , суд вважає можливим та необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України , яке на думку суду є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

В свою чергу, за наведених вище обставин, та з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , без ізоляції для суспільства, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1.2 ч. 1 ст. 76 КК України, яке вважає необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення обвинуваченим інших злочинів, а також забезпечить можливість здійснення відносно нього з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази по справі, якими визнано: металеві стовпці довжиною 2.5 м. кожен, в кількості дві штуки, та металеві штахетини, довжиною 1.5 м., кожна, в кількості 75 штук вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Так як під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд дійшов до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання без ізоляції від суспільства, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , при ухваленні вироку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 65, 75,76 Кримінального кодексу України, ст.ст. 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання в виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання, установивши йому випробувальний строк тривалістю в два роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, навчання, або роботи.

Речові докази: металеві стовпці довжиною 2.5 м. кожен, в кількості дві штуки, та металеві штахетини, довжиною 1.5 м., кожна, в кількості 75 штук , передані на відповідальне зберігання кухарю ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили повернути останньому.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому і прокуророві.

Суддя ОСОБА_1