Справа № 1-КП/303/640/19
303/5299/19
Номер стат. звіту 48,50, 59,60
В И Р О К
26 вересня 2019 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001296 внесене до ЄРДР 11 червня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Закарпатської області м. Мукачево, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого водієм в Мукачівській ЦРЛ, з неповною середньою освітою, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених: ч.1 ст.296 та ч.2 ст.345 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора - ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченого - ОСОБА_3
захисників - адвокатів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілих: - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
представника потерпілих - адвоката ОСОБА_9

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 11 червня 2019 року, близько 21:00 год., знаходячись біля приміщення ресторану «Первак» по вул. Тиха, 2, м. Мукачево, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в громадському місці, діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинив хуліганські дії, а саме: виражався нецензурною лайкою та застосував відносно неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , насильство, яке виразилось в безпідставному нанесенні потерпілому удару рукою затиснутою в кулак в область голови, внаслідок чого, неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 завдано фізичного болю. Дані хуліганські дії тривали на протязі п`яти хвилин, після чого ОСОБА_3 , пішов геть у невідомому напрямку.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Крім цього, 11 червня 2019 року о 21:15 год., ОСОБА_3 , знаходячись біля приміщення кафе «Багіра», по вул. Росвигівська, м. Мукачево, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків від вчинюваних ним дій та бажаючи їх настання, з метою спричинити тілесні ушкодження працівникам правоохоронного органу, наніс один удар рукою затиснутою в кулак в область обличчя поліцейського Управління патрульної поліції в Закарпатській області лейтенанту поліції ОСОБА_7 спричинивши йому тілесні ушкодження у виді забійної рани бороди, які згідно висновку судово-медичної експертизи Мукачівського бюро СМЕ № 146/2019 від 15.07.2019 відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Після чого, ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії, наніс один удар рукою затиснутою у кулак в область голови поліцейської Управління патрульної поліції в Закарпатській області рядовому поліції ОСОБА_8 , спричинивши її тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку,які згідно висновку судово-медичної експертизи Мукачівського бюро СМЕ № 145/2019 від 15.07.2019 відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених: ч.1 ст. 296 КК України та ч.2 ст.345 КК України визнав повністю, від дачі показань суду щодо вчинення кримінальних правопорушень відмовився, посилаючись на те, що повністю погоджується з обставинами, викладеним в обвинувальному акті. Цивільний позов заявлений потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не визнав, бо вважає, що оцінка моральних страждань потерпілими завишена. У вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_7 , в судовому засіданні показав, що дійсно обвинуваченим ОСОБА_3 спричинено йому легкі тілесні ушкодження під час виконання ним своїх службових обов`язків за обставин, викладених в обвинувальному акті. Спричиненням тілесних ушкоджень та їх наслідками у вигляді шраму на обличчі, йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 30000,00 гривень, та просить стягнути з обвинуваченого на його користь.
Потерпіла ОСОБА_8 , в судове засідання з`явилася, подала цивільний позов у кримінальному провадженні та просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на її користь моральне відшкодування в розмірі 30000,00 гривень, оскільки під час виконання нею своїх службових обов`язків, обвинувачений ОСОБА_3 спричинив їй легкі тілесні ушкодження, внаслідок чого вона зазнала моральних страждань.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_10 та його законний представник батько ОСОБА_11 у судове засідання не з`явилися подали до суду заяви про проведення судового провадження у їх відсутності, жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не мають, цивільний позов не заявили, покарання залишили на розсуд суду.
Крім наведеного, вина ОСОБА_3 , обставини і спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, стверджуються іншими матеріалами справи:
Протоколом про прийняття заяви про кримінальне праволпорушення від 11.06.2019 року згідно якого, ОСОБА_11 повідомив про вчинення злочину відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_12 .
Протоколом медичного огляду для встановлення стану сп`яніння № 167 від 11.06.2019 року згідно якого, ОСОБА_3 11.06.2019 року о 23:00 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння 1.20 проміле.
Висновком експерта № 146/2019 від 15.07.2019 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено легкі тілесні ушкодження, які вкладаються в дату події, що мала місце 11.06.2019 року.
Висновком експерта № 145/2019 від 15.07.2019 року, згідно якого у ОСОБА_8 виявлено легкі тілесні ушкодження, які вкладаються в дату події, що мала місце 11.06.2019 року.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, за ч.2 ст.345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, а вина його доведена і ним повністю визнана.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу винного, керуючись законом.
Так, ОСОБА_3 , раніше не судимий, працює водієм у Мукачівській ЦРЛ, на обліку у психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, одружений, має на утриманні та вихованні двох неповнолітніх дітей, згідно досудової доповіді ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення «середній» та ризик небезпеки для суспільства «середній».
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активнее сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, за сукупністю злочинів із застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України та принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим, із застосуванням іспитового строку (ст. 75 КК України) та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.
Потерпілим ОСОБА_7 в порядку ст. 128 КПК України заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні на суму 30000,00 гривень морального відшкодування.
Потерпілою ОСОБА_8 в порядку ст. 128 КПК України заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні на суму 30000,00 гривень морального відшкодування.
Позовні вимоги мотивовані тим, що в ході патрулювання 11 червня 2019 року, о 21:07 год., отримавши виклик прибули на місце події. Під час виконання ними своїх службових обов`язків по затриманню особи правопорушника ОСОБА_3 , останній умисно, розуміючи що вони є працівниками правоохоронного органу і виконують свої службові обов`язки, спричинив їм легкі тілесні ушкодження, що потягло за собою моральні страждання, які вони оцінили у 30000,00 гривень, кожен.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: п.1) у фізичному болю і стражданнях, які особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, п.2) у душевних стражданнях у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір моральної шкоди визначає суд з урахуванням: - характеру правопорушення; - глибини фізичних та душевних страждань; - погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; - ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; - інших обставин, які мають істотне значення.
На працівників правоохоронних органів так само, як і на кожну людину в України поширюється конституційна норма (ст. 3 Конституції України) про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнані в Україні найвищою соціальною цінністю.
Суспільна небезпечність злочину, передбаченого ст. 345 КК України, полягає в тому, що внаслідок цих дій порушується або може бути порушена нормальна діяльність правоохоронних органів, підривається їх авторитет.
Основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 345 КК України - є нормальна діяльність правоохоронних органів, їх авторитет, а додатковим обов`язковим об`єктом є психічна недоторканність працівників правоохоронних органів або їх близьких родичів, їх здоров`я.
При вирішенні питання про відшкодуванні моральної шкоди потерпілим - як працівникам правоохоронних органів суд бере до уваги, що йдеться про захист прав: 1) особи, яка потерпіла і якій завдано шкоди; 2) особи, яка потерпіла при виконанні своїх посадових обов`язків чи у зв`язку з їх виконанням; 3) особи, яка має право на застосування фізичної сили, спеціальних засобів і зброї; 4) особи, професійна діяльність якої є правоохоронною.
Для цивільно-правової відповідальності є важливою компенсаційна функція при компенсації моральної шкоди, виховна (виховання у дусі поваги до закону, суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб) та превентивна (попередження повторення правопорушень).
Пленум Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 у своїй постанові «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» , визначив коло обставин, які підлягають з`ясуванню під час вирішення судом питання щодо відшкодування моральної шкоди. Згідно з ч. 2 п. 5 Постанови, доведенню підлягають: 1) наявність моральної шкоди; 2) протиправність діяння її заподіювача; 3) наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача; 4) наявність вини останнього в заподіянні шкоди. Виходячи з принципів, закладених в ст. 11 ЦПК України, суд повинен не змінювати (збільшувати або зменшувати) заявлений розмір відшкодування, а визначати його самостійно, користуючись принципами справедливості та розумності.
З врахуванням характеру та обсягу заподіяних позивачеві (потерпілому) ОСОБА_7 та позивачці (потерпілій) ОСОБА_8 , моральних страждань внаслідок спричинення обвинуваченим ОСОБА_3 кожному з них легких тілесних ушкоджень, тривалість їх страждань, з врахування усіх обставин справи, зокрема: завдання шкоди здоров`ю при виконанні правоохоронцем посадових обов`язків з врахуванням того, що його діяльність була правомірною і здійснювалась у порядку та у формі, що передбачені законом, підірвання авторитету працівника правоохоронного органу, та того, що обвинувачений добровільно відмовляється компенсувати завдану правоохоронцям моральну шкоду, керуючись принципами розумності і справедливості, суд визначає розмір морального відшкодування в сумі по 30000,00 гривень кожному потерпілому, як компенсації за порушення установленого способу їх життя, внаслідок отримання тілесних ушкоджень при виконанні службових обов`язків та приниження авторитету працівника правоохоронного органу.
Арешт на майно не накладався.
Речові докази суду не надано.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368- 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених: ч.1 ст. 296, ч.2 ст. 345 КК України, призначивши покарання:
- за ч.1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
- за ч.2 ст.345 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавленняя волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджененого ОСОБА_3 від відбування призначеного цим вироком покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення суми морального відшкодування в розмірі 30000,00 гривень задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 на відшкодування моральної шкоди спричиненої злочином суму 30000,00 гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення суми морального відшкодування в розмірі 30000,00 гривень задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_3 на відшкодування моральної шкоди спричиненої злочином суму 30000,00 гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 час судового провадження не застосувався.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1