ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/427/17 Номер провадження 11-кп/814/296/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
потерпілої та законного
представницю потерпілих ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно -технічною освітою, одруженого, не працюючого, інваліда третьої групи, депутата Мачухівської сільської ради, маючого на утриманні малолітню дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, -

за апеляційною скаргою прокурора Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_11 на вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 07.08.2018,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 07.08.2018 ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.
Призначено ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі дитячої міської клінічної лікарні м. Полтава до ОСОБА_8 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування та надання медичної допомоги особам, які потерпіли від злочину, в сумі 19974 грн. 01 коп. задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Полтавської міської дитячої клінічної лікарні за відшкодування шкоди, заподіяної злочином в розмірі 19974 грн. 01 коп.
Уточнений цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_8 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Брокбізнес, про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_8 , на користь ОСОБА_12 , за відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, 128793 грн. 34 коп. та 25000 грн., за відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 9261 грн. 54 коп.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Згідно вироку суду, 02 серпня 2016 року близько 13 години 40 хвилин обвинувачений ОСОБА_8 , керуючи технічно справним та належним йому автомобілем марки ГАЗ ПБ-33023 з реєстраційним номером НОМЕР_1 в сел. Решетилівка Полтавської області, рухаючись закритою на ремонт частиною автодороги М03 сполученням Київ Харків -Довжанський від м. Полтава в напрямку м. Київ, в районі 306 км + 466 м вказаної автодороги, зупинившись перед виїздом відкриту для руху транспортних засобів частину автодороги, перед початком руху не переконався в безпеці маневру, відновив рух та, не виконавши вимогу дорожнього знаку 2.1 Дати дорогу , виїхав на вказану автодорогу для виконання маневру розвороту, де скоїв зіткнення з автомобілем марки RENAULT MAGNUM з реєстраційним номером НОМЕР_2 з бортовим причепом GENERAL TRAILERS з реєстраційним номером НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався від м. Полтава в напрямку м. Київ.
Внаслідок даної пригоди пасажир автомобіля марки ГАЗ ПБ-33023 з реєстраційним номером НОМЕР_1 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 905-авід 2 вересня 2016 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани голови, крововиливів у м`які покрови голови в параорбітальних ділянках справа і зліва, в скроневих ділянках справа і зліва, шоломоподібних крововиливів під м`яку мозкову оболонку обох півкуль, мозочка та стовбурових відділів, ділянки забою в ділянці підкоркових ядер зліва, багатоскалкового перелому кісток та склепіння основи черепа, крововиливів в пара орбітальну та навколо ниркову жирову клітковину, переломів ребер зліва, саден та синців голови, кінцівок, які утворилися незадовго до настання смерті, при дорожньо-транспортній пригоді від виступаючих частин салону автомобіля і стосовно живої особи кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, як такі, що призвели до смерті, причиною якої стала відкрита черепно-мозкова травма з переломами кісток склепіння і основи черепа та крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку.
Внаслідок даної пригоди пасажир автомобіля марки ГАЗ ПБ-33023 з реєстраційним номером НОМЕР_1 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 908-а від 4 вересня 2016 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: непрямих переломів 1-3 ребер зліва з масивними крововиливами оточуючі м`які тканини, розривів селезінки, деревоподібних розривів печінки, шоку-крововтрати, крововиливів у вушок серця, масивних прикореневих крововиливів легенів, крововиливів у біля ниркову клітковину, крововиливів в м`які покрови голови від рівня лобної області більше справа до рівня потиличної області, скалкового перелому кісток черепу, забою головного мозку, саден, синців голови та кінцівок, які є прижиттєвими, утворилися від дії тупих предметів при травматизації пасажира автомобіля в момент дорожньо-транспортної пригоди і стосовно живої особи кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, як такі, що призвели до смерті, причиною якої став шок-крововтрата, який розвинувся при тупій травмі голови та тулубу з переломами кісток скелету і розривами внутрішніх органів.
Внаслідок даної пригоди пасажир автомобіля марки ГАЗ ПБ-33023 з реєстраційним номером НОМЕР_1 ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1707 від 08 листопада 2016 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку тяжкого ступеню, субарахноїдального крововиливу, різаних ран м`яких тканин лобної та потиличної ділянок, підшкірних гематом та саден шкіри голови, обличчя, тулуба та лівобічного посттравматичного середнього отиту, які утворилися від дії тупого предмету та предметів з гострими краями, і кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент їх спричинення.
Внаслідок даної пригоди пасажир автомобіля марки ГАЗ ПБ-33023 з реєстраційним номером НОМЕР_1 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1708 від 08 листопада 2016 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забою головного мозку тяжкого ступеню, осколкових переломів кісток лицевого черепа, лінійних переломів лобної кістки з переходом на основу черепа, рублено-рваних ран м`яких тканин обличчя, тулуба, кінцівок, і кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент їх спричинення.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 77 від 14 лютого 2016 року та додаткової судової автотехнічної експертизи № 107 від 6 березня 2016 року в діях водія ОСОБА_8 маються порушення вимог п.10.1 та п. 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, п. 2.1 Розділу 33 Дати дорогу водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі, які знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків, і водій ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати вимоги зазначених Правил.
В поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області і від 07.08.2018 відносно ОСОБА_8 скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідність, а саме безпідставним застосуванням ст. 75 КК України, що потягло невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 396 КПК України та ч. З ст. 404 КПК України дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 , пом`якшуючі та обтяжуючі обставини та вирок Великобагачанського районного суду Полтавської облає і від 07.08.2018.
Постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі та додаткове покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Інші учасники провадження вирок суду не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого та його захисника, які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, аналогічну думку потерпілої та законної представниці потерпілих ОСОБА_9 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація вчиненого за ч. 3 ст. 286 КК України, а саме як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть двох осіб та тяжкі тілесні ушкодження двом особам, за обставин встановлених судом, у апеляційній скарзі не оспорюються.
Згідно з ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є, на підставі п. 2 ч. 1 ст.413 цього Кодексу застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Доводи апелянта про безпідставне звільнення обвинуваченого від відбування призначеного за ч. 3 ст. 286 КК України покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, є слушними.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Згідно приписів ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Призначаючи покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 75 КК України суд врахував тяжкість вчиненого злочину, наслідки, які настали від його вчинення, характер допущених обвинуваченим Правил дорожнього руху та його ставлення до цих порушень, особу обвинуваченого, який має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, думку потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, часткове відшкодування шкоди, завданою ДТП та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
З огляду на наведене суд дійшов висновку про призначення покарання обвинуваченому за ч. 3 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки, які є мінімальними у межах санкції вказаної норми, звільнивши обвинуваченого, на підставі ст.75 КК України від покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, поклавши обов`язки,передбачені ст. 76 КК України, з таким висновком не погоджується колегія суддів з огляду на наступне.
Так, внаслідок скоєного ОСОБА_8 ДТП настали тяжкі непоправні наслідки смерть двох осіб через грубе порушення обвинуваченим правил дорожнього руху, при відсутності будь-яких перешкод для їх дотримання. Проте суд першої інстанції, з урахуванням цих обставин, належним чином не мотивував, свого рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, не вказав виключних підстав, з яких він дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання.
З урахуванням вказаних обставин, на думку колегії, застосування щодо ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки не сприяє меті покарання та недостатнє для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів через це вирок у цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.
При призначенні покарання, колегія суддів, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченим ОСОБА_8 , який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, непоправні наслідки, які настали від вчинення злочину у виді загибелі двох осіб, грубе порушення правил дорожнього руху обвинуваченим, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліках не перебуває, є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні дочку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка отримала тяжкі тілесні ушкодження під час ДТП, інша дочка обвинуваченого ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 , загинула під час ДТП, наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття та часткове відшкодування шкоди, завданої ДТП, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Приймаючи до уваги прохання потерпілих суворо не карати обвинуваченого, його щире каяття та часткове відшкодування шкоди, завданої ДТП, відсутність претензій з боку цивільного позивача, виключно позитивну характеристику за місцем проживання, є депутатом місцевої ради, а також наявність у обвинуваченого інвалідності, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_8 повинно бути призначено реальне покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 286 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами. Таке покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_11 задовольнити частково.
Вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області 07 серпня 2018 року в частині призначення покарання та звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням ОСОБА_8 на підставі ст. 75 КК України - скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 286 КК України основне покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Основне покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 рахувати в з моменту взяття його під варту 18 листопада 2019 року, взявши його під варту в залі суду.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення, а засудженому з моменту вручення йому копії вироку.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4