Справа № 383/680/19
Номер провадження 1-кс/383/276/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобринець Кіровоградської області клопотання слідчого СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000182 від 10.06.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Витязівка Бобринецького району Кіровоградської області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, з середньою спеціальною освітою, військовозобов`язаний, раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2019 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання слідчого СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 днів, якому повідомлено про підозру у тому, що 09 червня 2019 року близько 22 години 50 хвилин ОСОБА_7 за попередньою змовою разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 прибули до території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , в якому проживає потерпілий ОСОБА_10 . На ґрунті давніх неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 дерев`яними битками, які заздалегідь взяли з собою, пошкодили вікно домоволодіння та попрямували до приміщення літньої кухні, в якому на той момент перебував потерпілий. Зайшовши через вхідні двері до середини вказаного приміщення, ОСОБА_8 діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання наблизився до потерпілого та наніс йому дерев`яною биткою один удар по голові. Від отриманого удару ОСОБА_11 впав на підлогу та в цей час ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , на головах яких були маски типу балаклави чорного кольору, які вони одягли для того, щоб їх не впізнав ОСОБА_10 , стали наносити йому почергові множинні удари битками та ногами по голові, тулубу та кінцівках, нанісши не менш ніж по три удари кожен.

Після цього, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , тримаючи за руки та ноги потерпілого ОСОБА_10 , витягли його з приміщення літньої кухні на подвір`я та продовжили побиття, при цьому наносили йому множинні удари ногами та битками по різним частинам тіла.

Діючи далі, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , взявши ОСОБА_10 за руки та ноги стали тягнути його та волочити по землі на вулицю та в напрямку балки, при цьому по черзі наносили удари ногами та битками в різні частини тіла.

Після вмовлянь потерпілого припинити насильницькі дії та знущання над ним ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 потягнули потерпілого назад та затягнувши його до середини подвір`я домоволодіння, в якому він проживає, кинули на землі та залишили територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 .

Внаслідок спричинених дій потерпілий отримав численні тілесні ушкодження:

- закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійні рани лобної ділянки, склепіння черепа, закрита травма грудної клітини, закритий перелом 8-го та 9-го ребер зліва, поранення правої і лівої легень, закритий двохсторонній пневмоторакс, підшкірна емфізема грудної клітини, плевропульмональний шок тяжкого ступеня, множинні забої, рани, садна тулуба, верхніх і нижніх кінцівок, які відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.05.1995, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

10.06.2019 року по даному факту внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

10.06.2019 року о 19 год. 28 хв. ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину.

11.06.2019 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий послався на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні та враховуючи надані докази.

Захисник підозрюваного заперечив проти клопотання.

Вказав на незаконність затримання ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що згідно повідомлення про підозру ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який мав місце 09.06.2019 року, затримано підозрюваного 10.06.2019 року о 19 год. 28 хв., що є порушенням ст. 208 КПК України, за змістом якої уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Зазначив, що ОСОБА_4 не застали під час вчинення злочину або замаху на нього, а також не затримали безпосередньо після вчинення, що виключає твердження, що ОСОБА_4 "щойно вчинив злочин".
Вказав на невідповідності клопотання слідчого вимогам ст. 184 КПК України щодо викладення обставин підозри та посилання на відповідні матеріали, зокрема медичних відомостей про тяжкість отриманих потерпілим ушкоджень, що є підставою повернення клопотання прокурору.

Крім того, зазначив про необґрунтованість підозри з тих підстав, що допитані свідки захисту, які вказують, що підозрюваного не було у місці вчинення злочину у вказаний час, однак стороною обвинувачення ці показання не взяті до уваги.
Заперечив також наявність визначених слідчим ризиків, оскільки підозрюваний не має намірів ухилятися від досудового розслідування та перешкоджати досудовому розслідуванню.
Підозрюваний під час розгляду клопотання заперечив причетність до вчиненого злочину, пояснень щодо підозри та підстав обрання запобіжного заходу не надав.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчий суддя встановив наступне.
Статтею 208 КПК України визначені випадки затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину без ухвали слідчого судді, у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
З матеріалів клопотання вбачається, що затримання підозрюваного відбулося 10.06.2019 року о 19 год. 28 хв., тобто через певний час після вчинення злочину. Вказана обставина прокурором пояснена тим, що потерпілий був доставлений до лікарні 10.06.2019 року, перебував у непритомному стані та повідомив про підозрюваних осіб під час допиту 10.06.2019 року і відразу ж після цього були здійснені заходи по затриманню підозрюваних.
11.06.2019 року о 3 год. 19 хв. слідчим за участю підозрюваного, захисника складено протокол затримання. Зауважень, заяв щодо незаконності вчинення таких дій від сторони захисту не надходило.
Слід звернути увагу, що хоча злочин і мав місце 09.06. 2019 року орієнтовно о 22 грод.50 хв., повідомлення про нього надійшло до поліції 10.06.2019 року, а на підозрюваних осіб вказав потерпілий під час допиту 10.06.2019 року о 15 год. 15 хв., що в даному конкретному випадку може бути розцінено як затримання підозрюваних безпосередньо після вчинення злочину, так як потерпілий вказав на те, що саме ця особа вчинила злочин.

На підставі викладеного, слідчим суддею не встановлено таких порушень норм КПК України, які б вказували на незаконність затримання підозрюваного.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи за клопотанням слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового слідства ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме у спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб.

Так, згідно даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у вказаному кримінальному провадженні викладені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зокрема отримано повідомлення з Бобринецької ЦРЛ про перебування в лікарні ОСОБА_10 та наявність у нього тілесних ушкоджень. Вказаний перелік тілесних ушкоджень внесений слідчим на підставі повідомлення установи, достовірність таких відомостей слідчим суддею під сумнів не ставиться. Підтвердження тяжкості тілесних ушкоджень дійсно має бути визначена шляхом проведення експертизи, проте на вказаному етапі досудового розслідування слідчим визначається попередня кваліфікація правопорушення, яка, на думку слідчого судді, встановлена вірно.

Заперечуючи причетність до підозри та наявність алібі підозрюваного захист посилався на показання свідка ОСОБА_12 , яка була допитана в судовому засіданні. Вказаний свідок засвідчила, що 10.06.2019 року підозрюваний ОСОБА_4 прийшов вночі до неї додому в с. Федіївка та з 1 год. 30 хв. до наступного дня перебував у її будинку.

Крім того, письмові показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 також на думку захисту забезпечують алібі підозрюваного та його непричетність до вчиненого злочину.

Слідчим суддею відзначається, що на даній стадії оцінка доведеності вини підозрюваного не вирішується, лише встановлюються обставини, що можуть вказувати на обґрунтованість підозри у вчиненні злочину.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується наданими доказами, зокрема протоколами допиту потерпілого, який безпосередньо вказав на осіб, які спричинили йому тілесні ушкодження. Підстави ставити під сумнів показання потерпілого відсутні.

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини викладена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є тяжким, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років. Злочин посягає на суспільні інтереси - проти життя та здоров`я потерпілого, що є найвищою соціальною цінністю.

З показань потерпілого ОСОБА_10 вбачається його занепокоєння та страх за життя та здоров`я, а також продовження вчинення неправомірних дій з боку підозрюваного. Вказані обставини можуть свідчити про намагання підозрюваного впливати на потерпілого та свідків, які на даний час не допитані слідчим.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Слідчим суддею враховано позитивну характеристику підозрюваного, однак дана обставина не може гарантувати виконання підозрюваним обов`язків під час досудового розслідування та не зменшує ризиків перешкоджанню слідству. Потреба у лікуванні підозрюваного, обумовлена поставленим 13.06.2019 року діагнозом - закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку може бути забезпечена підозрюваному при встановленні такої необхідності та відповідної госпіталізації.

Таким чином, сукупність обставин, в яких підозрюється ОСОБА_4 істотно підвищують ступінь і характер суспільної небезпеки діяння, тому відносно нього не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкодити розслідуванню кримінального провадження, тобто заявлені у клопотанні та встановлені слідчим суддею ризики є реальними.
Застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставини справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді не є надмірними та такими, що принижують його гідність у розмінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Усі наведені обставини у їх сукупності, з урахуванням постійного місця проживання, відсутності судимостей не зменшує ризиків його неналежної процесуальної поведінки, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, характер умисних протиправних дій, в яких він підозрюється, суспільну важливість об`єкту посягання, та не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Таким чином, наявні підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходи тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до вимог положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір грошової застави при застосуванні запобіжного заходу.

Стаття 197 КПК України визначає, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Під час розгляду вказаного клопотання слідчим суддею було встановлено порушення строків затримання підозрюваного відповідно до ч.2 ст.211 КПК України та ухвалою від 13.06.2019 року звільнено з-під варти.

За правилами ст. 209 КПК України моментом затримання підозрюваного буде вважатися час оголошення ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 183, 193-197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 56 днів до 08.08.2019 року 18 год. 00 хв.

Строк тримання під вартою обчислювати з проголошення ухвали, тобто з 18 год. 00 хв. 14.06.2019 року.

Строк цієї ухвали закінчується о 18 год. 00 хв. 08.08.2019 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1