печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого з ОВС шостого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
20.06.2019 слідчий з ОВС шостого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Підозрюваний та захисник про місце і час розгляду клопотання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Шостим слідчим відділом розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000161.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 статті 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Вказане клопотання про застосування застави подається слідчому судді для вирішення питання щодо необхідності застосування запобіжного заходу.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Статтею 26 КПК України законодавець визначив принцип диспозитивності у кримінальному провадження, який проявляється у вільному використанні сторонами своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом та одночасно вказав, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

З системного аналізу положень статей 22, 182, 194 КПК України, вбачається, що законодавець вказаними нормами кримінального процесуального законодавства, поклав обов`язок доказування на сторону кримінального провадження, яка ініціює питання щодо застосування запобіжного заходу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністратив не правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Разом з тим, слідчий або інша уповноважена особа у кримінальному провадженні, будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, доказів в обґрунтування поданого клопотання слідчому судді не надав та не довів.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено, необхідності застосування запобіжного заходу, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає не вбачає наявних обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування вказаного запобіжного заходу, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 22, 26, 182, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого з ОВС шостого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1