Номер провадження по справі 1-кп/387/91/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2019 року смт.Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Одрада Краснокутського району Харківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня - спеціальна, неодруженого, утриманців не має, раніше несудимого -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,
20 травня 2019 року до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, згідно якого :
Обвинувачений, 19.03.2019 року, близько 19 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у палаті № 16 хірургічного відділення Новоукраїнської центральної лікарні , що розташована в місті Новоукраїнка Кіровоградської області по провулку Лікарняному, 1, поводив себе агресивно та ображав працівників лікарні. В цей час, на підставі повідомлення оперативного чергового Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області, на місце події прибули поліцейський сектору реагування патрульної поліції сектору № 4 Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області сержант поліції ОСОБА_6 та слідчий СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_7 , які відповідно п.1 ч.1 ст.2 Закону України " Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів", ст.ст. 1,2 Закону України " Про державну службу", ст.ст. 1,2,59,60 Закону України " Про національну поліцію " були службовими особами , працівниками правоохоронного органу, які здійснюють правозастосовні і правоохоронні функції та постійно обіймали посади, пов`язані з виконанням владних і організаційно-розпорядчих повноважень та перебували при виконанні службових обов`язків . ОСОБА_6 звернувся до обвинуваченого із законною вимогою припинити протиправні дії які полягали у його перебуванні у лікарні в стані алкогольного сп`яніння та дрібному хуліганстві, та підійшовши до ОСОБА_4 взяв його за праву руку і розпочав супроводжувати до окремої палати. Однак, обвинувачений, у відповідь, умисно, з метою залишення приміщення лікарні та з метою заподіяння тілесних ушкоджень поліцейському, висмикнув свою праву руку з руки ОСОБА_8 та реалізуючи свій протиправний намір, наніс останньому один удар кулаком правої руки в ділянку нижньої губи, чим спричинив потерпілому тілеснене ушкодження у вигляді рвано-забитої рани черевної облямівки нижньої губи з переходом на слизову оболонку, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 24 від 23.04.2019 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник надали угоду про визнання винуватості від 15.08.2019 року, укладену між ними. Просили затвердити її та призначити ОСОБА_4 узгоджений вид та міру покарання.
ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся. Просив суд затвердити досягнуту між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене між сторонами покарання . Заявив, що йому зрозумілі: права, надані законом; наслідки укладення та затвердження угоди; характер обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований у разі затвердження угоди судом . Стверджував, що укладення угоди є добровільним.
Таким чином, дії ОСОБА_4 судом кваліфікуються за ч. 2 ст. 345 КК України, як заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я у зв`язку з виконання цим працівником службових обов`язків.
Кримінальне правопорушення, яке інкримінується останньому, відноситься до категорії середньої тяжкості.
Відповідно до ст. 468 ч. 1 п. 2 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів , внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
По вказаному кримінальному провадженню потерпілий ОСОБА_6 надав свою письмову згоду на укладення зазначеної вище угоди.
Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості від 15.08.2019 року, укладену між прокурором Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , дійшов висновку, що її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком зрозумів права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 15.08.2019 року між прокурором Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлявся .
Процесуальні витрати відсутні .
Речові докази відсутні .
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374,468,472,474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 1 ( один ) рік .
На підставі статті 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 ( один ) рік .
На підставі статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1