ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/456/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/144/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку виконання вироку
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю засудженого ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі матеріали кримінального провадження № 11-кп/817/144/19 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 17.04.2019 року про відмову у умовно-достроковому звільненні від відбування додаткового покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій її просить скасувати та постановити нову, якою задовольнити подане ним клопотання.

Мотивує скаргу тим, що до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, оскільки він довів своє виправлення : працює, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, має заохочення у виді премій та подяк, відшкодував потерпілим заподіяні злочином збитки, має на утриманні дитину, вчинив злочин з необережності, перебував у тверезому стані під час скоєння ДТП, у звязку з чим вважає що своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає рішення суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосованоумовно дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно з вимогами ч.2 вказаної норми закону умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване , якщо засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після відбуття засудженим не менше половини строку покарання за необережний тяжкий злочин.

Згідно з вимогами ч.3 ст.55 КК України при призначенні в якості додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю до позбавлення волі на певний строк - воно поширюється на весь час відбування основного покарання, і крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким № 2 від 26.04.2002 року передбачено, що коли питання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання виникло після повного відбуття засудженим основного покарання, суд може повністю або частково звільнити його від додаткового покарання після фактичного відбуття встановленої законом частини останнього та за наявності інших зазначених у законі умов.

За змістом ст.81 КК України кримінально-правові наслідки умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можуть бути як сприятливими для засудженого, так і несприятливими.

Сприятливі наслідки настають у разі не вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання, нового злочину. У такому разі засуджений остаточно і повністю (автоматично) звільняється від відбування покарання.

Приписами ст.152 КВК України також встановлено, що підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про адмністію; акт помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба.

Виходячи з системного аналізу норм закону, у разі звільненя засудженого умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, строк додаткового покарання необхідно обчислювати з моменту фактичного звільнення від відбуття основного покарання, а не з дати закінчення строку покарання у виді позбавлення волі, визначеного вироком суду.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 вироком Менського районного суду Чергнігівської області від 24.12.2013 року був засуджений за ч.3 ст.286 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі та 3 років позбавлення права керування транспорними засобами.

07.09.2017 року його було звільнено з ДУ Крюківська виправна колонія № 29 ухвалою Полтавського районного суду від 30.08.2017 року умовно достроково від відбування основного покарання.

Умовно дострокове звільнення від відбування додаткового покарання може бути застосовано після відбуття засудженим основного покарання та не менше половини строку покарання за необережний тяжкий злочин, а також за наявності інших зазначених у законі умов.

Суд відмовляючи у задоволенні поданого ОСОБА_6 клопотання виходив з того, що даний вид додаткового покрання не входить до переліку покарань, від відбування якого особу може бути звільнено умовно достроково, а також подання засудженим вказаного клопотання окремо від клопотання про звільнення умовно достроково від відбування основного покарання.

Вказані висновки колегія суддів вважає необгрунтованими оскільки ст.55 КК України передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права займатись певною діяльністю, одним з видів якого є позбавлення права керування транспортними засобами.

Висновки суду щодо неподання засудженим клопотання про звільнення умовно достроково від вдібування додаткововго покрання разом з клопотанням про звільнення УДО від відбування основного покарання не грунтуються на вимог закону, оскільки за нормами ст.55,81 КК України суд може вирішити питання про звільнення засудженого від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами після відбуття ним основного покарання та встановленої законом частини додаткового покарання.

Як встанволено судом, ОСОБА_6 перебуває на обліку в Збаразькому РС філії ДУ Центр пробації в Тернопільській області щодо відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами за вироком Менського районного суду Чергнігівської області від 24.12.2013 року .

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 працює з 06.11.2017 року в ТОВ Збаразькій КХП, на посаді механізатора, за сумлінне ставлення йому оголошувалась подяка 22.01.2019 року та неодноразово він заохочувався преміями. Під час відбування додаткового покарання порушень не допускав, яявлявся на виклики та профілактичні бесіди до відділу з питань пробації, громадський порядок та дисципліну не порушував. На його утриманні перебуває малолітня донька та дружина, приймає участь у суспільно корисних роботах з благоустрою с. Новики Збаразького району Тернопільської області. Повністю відшкудував заподіяні злочином збитки.

На думку колегії суддів вказані обставини свідчать про достатній рівень правослухняності засудженого під час відбування додаткового покрання, а також те, що він довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці і може бути звільнений від відбування покарання умовно достроково.

З огляду на те, що засуджений відбув основне покарання та встановлену законом частину додаткового покарання, тому набув право на умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, у звязку з чим подане ним клопотання слід задовольнити, звільнивши ОСОБА_6 умовно-достроково від відбування додаткового покарання за вироком Менського районого суду Чернігівської області від 24.12.2013 року на строк 1 рік 2 місяці та 25 днів.

Враховуючи наведене, ухвала місцевого суду слід скасувати, а апеляцію засудженого задовольнити.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого задовольнити, а ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 17.04.2019 року про відмову у умовно-достроковому звільненні від відбування додаткового покарання ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1 рік 2 місяці та 25 днів від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транпортними засобами, призначеного за вироком Менського районного суду Чергнігівської області від 24.12.2013 року,

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий - підпис

Судді - два підписи