Справа № 509/5323/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2019 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

скаржниці ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2019 року та 24.10.2019 р., заявниця (скаржниця) ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області зі скаргами на дії слідчого в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, які у зв`язку з однорідністю вимог, які стосуються одного і того ж кримінального провадження № 0002506 внесеного до ЄРДР від 30.11.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та з метою економії часу - були об`єднані в одне провадження, в яких просила суд, скасувати рішення слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 16.09.2019 р. про розгляд клопотання потерпілої ОСОБА_7 від 12.09.2019 р. про зміну кримінально-правової кваліфікації правопорушення у кримінальному провадженні № 0002506 внесеного до ЄРДР від 30.11.2017 р. за ознаками злочину за ч. 1 ст. 190 КК України, зобов`язати слідчого Овідіополсьського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 припинити бездіяльність, яка полягає у не розгляді вищевказаного клопотання ОСОБА_7 від 12.09.2019 р., зобов`язати слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 здійснити необхідні дії для належного розгляду клопотання потерпілої ОСОБА_7 від 12.09.2019 р. про зміну кримінально-правової кваліфікації правопорушення у кримінальному провадженні № 0002506 внесеного до ЄРДР від 30.11.2017 р., стягнути зі слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 на користь держави судові витрати, наклавши одночасно на слідчого грошове стягнення за невиконання слідчим процесуальних обов`язків, скасувати постанову слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 21.10.2019 р. про розгляд клопотання, якою ОСОБА_7 було відмовлено у задоволенні клопотання від 16.10.2019 р. про перекваліфікацію складу злочину у кримінальному провадженні № 0002506 внесеного до ЄРДР від 30.11.2017 р. та зобов`язати слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 протягом одного робочого дня з моменту отримання ухвали слідчого судді вчинити дії щодо зміни зафіксованих в ЄРДР відомостей, шляхом внесення оновлених даних до відповідного пункту електронного контуру картки форми «правопорушення» (додаток 1 до Положення про порядок ведення ЄРДР (п. 3 гл. 2 Розділу І) щодо кваліфікації злочину/кримінального правопорушення) за ч. 3 ст. 191 КК України.

В судовому засіданні заявниця повністю підтримала доводи своїх скарг і просила її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення безпідставних і немотивованих скарг та просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях на скарги слідчим ОСОБА_6 , які він підтримав.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарг повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, надіславши до суду свої письмові заперечення по двом скаргам, які вважав безпідставними та в задоволенні яких просив суд відмовити.

Заслухавши думку учасників провадження та дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження № 0002506 внесеного до ЄРДР 30.11.2017 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, суд вважає необхідним відмовити у їх задоволенні з наступних підстав.

Статтею 55 КПК України передбачено - потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до приписів ст. 56 КПК України - протягом кримінального провадження потерпілий має право: 1) бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом; 2) знати сутність підозри та обвинувачення, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування; 3) подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; 4) заявляти відводи та клопотання; 5) за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сім`ї, майна та житла; 6) давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; 7) оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; 8) мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг; 9) давати пояснення, показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, безоплатно за рахунок держави користуватися послугами перекладача в разі, якщо він не володіє державною мовою чи мовою, якою ведеться кримінальне провадження; 10) на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом; 11) знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; 12) застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд вправі заборонити потерпілому застосовувати технічні засоби при проведенні окремої процесуальної дії чи на певній стадії кримінального провадження з метою нерозголошення даних, які містять таємницю, що охороняється законом чи стосується інтимних сторін життя людини, про що виноситься (постановляється) вмотивована постанова (ухвала); 13) одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом; 14) користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом.

Під час досудового розслідування потерпілий має право: 1) на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим; 2) отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 3) подавати докази на підтвердження своєї заяви; 4) брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; 5) отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування.

Під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право: 1) бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; 2) брати участь у судовому провадженні; 3) брати участь у безпосередній перевірці доказів; 4) підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення; 5) висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, а також висловлювати свою думку при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) знайомитися з судовими рішеннями, журналом судового засідання і технічним записом кримінального провадження в суді; 7) оскаржувати судові рішення в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Стаття 91 КПК України передбачає - у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до приписів ст. 221 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається. Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України передбачено - на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора : бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора - не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 55 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, встановлено - кожному державою гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» № 422/96-ВР від 16.10.1996р., рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов`язковими до виконання.

За позицією Конституційного Суду України "правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах" (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

З матеріалів кримінального провадження № 0002506 внесеного до ЄРДР 30.11.2017 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України вбачається, що слідчим СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення № 0002506 відомості про яке 30.11.2017 р. внесеного до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на підставі заяви ОСОБА_3 , під час якого встановлено, що 29.11.2017 р. до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_3 від 27.11.2017 р., в якій остання вказує, що 05.07.2013 р. вона підписала договір № 44-8 пайового внеску з житловобудівельним кооперативом «Новодолинський-1» в особі ОСОБА_8 та внесла 12 тис. доларів США за житлове приміщення (квартиру) АДРЕСА_1 . Внесла одночасно суму у 12 тис. доларів США, як повну суму вартості квартири та отримала чек на суму 22750 грн. та 43328 грн.

На теперішній час роботи з будівництва будинку не завершені, будинок до експлуатації не зданий, мешканці мешкають без умов, які підписали додаткові угоди з добудови будинку за особисті кошти і підключення комунікацій за зібрані кошти з кожного пайовика. Фактично будинок збудовано на грошові кошти кожного з пайовиків. До своєї заяви ОСОБА_3 долучила копію договорів та чеки.

Заявниця ОСОБА_3 неодноразово, а саме: 04.12.2017 р. допитувалась прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , 20.11.2018 р. слідчим Овідіопольського відділу поліції ОСОБА_9 та 03.04.2019 р. слідчим Овідіопольського відділу поліції ОСОБА_6 як потерпіла.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 змінила відомості викладені нею у її заяви про вчинення правопорушення та повідомила що здійснювала підписання договору пайового внеску та передавала кошти голові правління ЖБК «Новодолинський-1» ОСОБА_8 саме 16 жовтня 2014 року у сумі 12000 дол. США, а ОСОБА_8 видав їй для підписання договір пайового внеску № 44-8 від 05.06.2013 р., в якому була вказана дата закінчення будівництва будинку у четвертому кварталі 2013 року, видав квитанцію до прибуткового касового ордеру № 254 датовану 05.06.2013 р. та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 400 датовану 05.08.2013 р.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження та наявних документів встановлено, що 05.06.2013 р. ОСОБА_3 на ім`я голови ЖБК «Новодолинський-1» написала заяву про прийняття її до складу житлово - будівельного кооперативу «Новодолинський-1».

Так, 05.06.2013 р. між ЖБК «Новодолинський-1» в особі голови правління ОСОБА_8 та ОСОБА_3 підписаний договір № 44-8 пайового внеску відповідно до якого ЖБК приймає грошові кошти у вигляді пайового внеску пайовика на будівництво власного житла (в подальшому новозбудоване майно) в 4-х поверховому багатоквартирному будинку з мансардним поверхом за адресою : АДРЕСА_2 , з плановим строком закінчення будівництва у четвертому кварталі 2013 року.

При чому, передача пайовику новозбудованого майна № 44 у будинку № 2/8-8 по вул. Крупської проводиться ЖБК за умовами сплати пайовиком пайового внеску, відповідно з чим безумовне право власності останнього оформлюється у відповідності з умовами діючого законодавства України. Орієнтовною загальною площею відповідно до проекту складає 37,09 кв.м., з розміром пайового внеску у сумі 66078 грн.

На виконання підписаного договору, ОСОБА_3 сплатила ЖБК «Новодолинський-1» грошові кошти у сумі 43 тис. 328 грн. на підтвердження чого отримала квитанцію до прибуткового касового ордеру № 254 від 05.06.2013 р. та 05.08.2013 р. грошові кошти у сумі 22750 грн. та на підтвердження чого отримала прибутковий касовий ордер № 400 від 05.08.2013 р., а загалом грошові кошти на суму 66078 грн.

14.10.2019 р. між ЖБК «Новодолинський-1» в особі голови правління ОСОБА_8 та ОСОБА_3 підписаний договір № 4к-8 пайового внеску відповідно до якого ЖБК приймає грошові кошти у вигляді пайового внеску пайовика на будівництво власного нежитлового приміщення (в подальшому новозбудоване майно) в 4-х поверховому багатоквартирному будинку з мансардним поверхом за адресою: АДРЕСА_2 , із плановим строком закінчення будівництва у другому кварталі 2015 року.

На виконання підписаного договору ОСОБА_3 внесла до ЖБК «Новодолинський-1» грошові кошти у сумі 10000 грн. та на підтвердження чого отримала квитанцію до прибуткового касового ордеру № 9 від 16.10.2014 р.

26.10.2015 р. Савко на ім`я голови ЖБК «Новодилинський-1» склала заяву з вимогою розірвання укладеного з нею договору пайового внеску № 4к-8 від 14.10.2014 р. та повернути їй пайовий внеску сумі 10000 грн.

26.10.2015 р. між ЖБК «Новодолинський - 1» в особі голови ОСОБА_8 та ОСОБА_3 укладено погодження про розрив договору пайового внеску № 4к-8 від 14.10.2014 р. на підставі якого, відповідно до видаткового касового ордеру від 26.10.2015 р. ОСОБА_3 отримала грошові кошти у сумі 10000 грн.

Відповідно до реєстру дозвільних документів Держархбудінспекції України 11.06.2019 р. Державною архітектурно будівельною інспекцією України на підставі акту готовності об`єкта до експлуатації від 03.06.2019 р. виданий сертифікат серії IУ № 2, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта «Будівництво 40 - квартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 нове будівництво.

07.08.2019 р. ОСОБА_3 на адресу голови ЖБК «Новодолинський -1» ОСОБА_8 склала та підписала заяву, у якій самою заявницею зазначено, що оскільки вона не отримала від ЖБК ніяких повідомлень відповідно до п. 5.2. договору, та просила відповідно до п. 5.3. передати їй (пайовику) шляхом підписання Акту приймання передачі квартиру АДРЕСА_4 для подальшого оформлення у право власності належне їй майно.

20.08.2019 р. між ОСОБА_3 та ЖБК «Новодолинський-1» підписано акт приймання - передачі приміщення, відповідно до якого ЖБК «Новодолинський- 1» передав, а ОСОБА_3 згідно договору пайового внеску № 44-8 від 05.06.2013 р., приймає закріплене за нею приміщення квартири АДРЕСА_5 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідності до підписаного акту приймання передачі приміщення від 20 серпня 2019 року ОСОБА_3 підтвердила факт відповідності та дійсності укладеного нею договору № 44-8 пайового внеску з ЖБК «Новодолинський-1» в особі голови правління ОСОБА_8 датованого 05.06.2013 р.

З метою підтвердження (спростування) відомостей викладених ОСОБА_3 у рамках провадження органом досудового розслідування в особі слідчого ОСОБА_6 було проведено:

15.04.2019 р. у кримінальному провадженні на підставі ухвали Овідіопольського районного суду від 10.04.2019 р. проведено тимчасовий доступ до документів, які знаходились у розпорядженні ЖБК «Новодолинський-1», а саме: договору пайового внеску № 44-8 від 05.04.2013 р.; заяви ОСОБА_3 на ім`я голови ЖБК «Новодолинський -1» від 05.06.2013 р., прибуткового касового ордеру № 400 від 05.08.2013 р. на суму 22750 грн.; прибуткового касового ордеру № 254 від 05.04.2013 р.; договору пайового внеску № 4к-8 від 14.10.2014 р.; зави ОСОБА_3 від 26.10.2015 р. про розірвання договору пайового внеску № 4к-8 від 14.10.2014 р.

По даному кримінальному провадженню допитано: директора ТОВ «Озерки-Сервіс» та засновника ЖБК «Новодолинський-1» ОСОБА_10 ; неодноразово допитано голову правління ЖБК «Новодолинський-1» ОСОБА_8 за обставинами вступу ОСОБА_3 до членів кооперативу, укладання та підписання ними договору пайового внеску, здачі 4-х етажного багатоквартирного будинку у АДРЕСА_3 до експлуатації та ін. питанням; неодноразово допитано комерційного директора ПрАТ «Стройавтоцентр» (забудовника) та засновника ЖБК «Новодолинський -1» ОСОБА_11 за обставинами вступу ОСОБА_3 до членів кооперативу, встановлення для неї вартості новобудованої квартири; допитано головного бухгалтера ЖБК «Новодолинський-1» ОСОБА_12 щодо надходження грошових коштів від ОСОБА_3 відповідно до укладеної неї договору пайового внеску та їх прибуткування по касі підприємства із здачею до банку; допитано пайовиків ЖБК «Новодолинський -1»: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , пайовиків кооперативу: ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , голову Новодолинської сільської ради ОСОБА_17 , заступника начальника Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .

Під час допиту останніх, інформація ОСОБА_3 щодо вчинення відносно неї шахрайських дій пов`язаних із заволодінням її майном (грошовими коштами) під час укладення договору пайової участі від 05.06.2013 р. з боку керівництва ЖБК «Новодолинський-1» - свого підтвердження не знайшла.

Між ОСОБА_3 та свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 проведено одночасні допити, під час яких відомості викладені ОСОБА_3 щодо часу та обставин укладання договорів свого підтвердження не знайшли (свідчення надані ОСОБА_7 не підтверджено).

26.07.2019 р. з метою встановлення дати складання документів, на які посилається ОСОБА_7 , Овідіопольським районним судом Одеської області на підставі клопотання слідчого винесена ухвала (справа № 509/3927/19) про призначення у кримінальному провадженні судово технічної експертизи документів (проведення якої доручено КНДІСЕ), згідно якої в інституті заведено експертне провадження № 22038/19-34.

05.11.2019 р. на підставі постанови слідчого про призначення судової економічної експертизи проведена судово економічна експертиза. Відповідно до експертного висновку № 215 встановлено, що: проведеним дослідженням визначено, що даними наданих документів по матеріалам кримінального провадження № 0002506 від 30.11.2017 р., визначається виконання зобов`язань за договором пайового внеску № 44-8 від 05.06.2013 р. між ОСОБА_3 в частині внесення пайового внеску в сумі 66078 грн. та зі сторони ЖБК «Новодолинський-1» в частині передачі приміщень квартири АДРЕСА_1 .

За даними наданих на дослідження документів, визначається, здійснення отримання ЖБК «Новодолинський-1» кошти від ОСОБА_3 в сумі 66078 грн., як пайовий внесок на будівництво, які зараховані на поточний рахунок ЖБК «Новодолинський-1» та використані на проведення виконання робіт з будівництва 40-квартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 згідно Договору про спільну діяльність № 17/10-11 від 17.10.2011 р.

Таким чином, визначається документально використання ЖБК «Новодолинський-1» грошових коштів за цілями господарської діяльності зазначеними у Статуті за умовами договору пайового внеску № 44-8 від 05.06.2013 р. та Договору про спільну діяльність № 17/10-11 від 17.10.2011 р. у сумі 66078 грн.

Своєю постановою від 16.09.2019 р. слідчий Овідіопольсьського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_21 від 12.09.2019 р. поданого в рамках кримінального провадження № 0002506 відомості про яке 30.11.2017 р. внесені до ЄРДР за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України щодо перекваліфікації кримінального провадження з направленням копії вказаної постанови потерпілій ОСОБА_3 .

Відповідно поданого клопотання до слідчого про необхідність зміни правової кваліфікації ОСОБА_3 зазначає, що на теперішній час було зроблено та проведено, вилучено достатньо доказів для зміни правової кваліфікації з ч. 1 ст. 190 КК України на ч. 4 ст. 190 КК України.

Також зазначено, що в матеріалах справи маються безпідставні докази про те, що в цьому кримінальному провадженні маються ознаки шахрайства вчиненого в особливо великих розмірах або організованою групою осіб.

Інших підстав та обставин для зміни правової кваліфікації заявником ОСОБА_3 - не зазначено.

В резолютивній частині клопотання від 12.09.2019 р. - ОСОБА_7 зазначає лише про зміну правової кваліфікації з ч. 1 на ч. 4 ст. 190 КК України без зазначення кваліфікуючих ознак.

При цьому, щодо якої саме кваліфікованої ознаки за ч. 4 ст. 190 КК України має здійснюватися подальше досудове розслідування заявником не зазначається взагалі.

Разом з цим, відповідно до ч. 4 ст. 190 КК України кваліфікованими видами злочину шахрайства є його вчинення в особливо великих розмірах або його вчинення організованою групою.

Відповідно до ст. 28 КК України злочин визнається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні або вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

На даний час, в ході досудового розслідування обставин, що дозволяють дійти висновку про вчинення злочину організованою групою не встановлено.

Також, в ході досудового розслідування слідчим призначено до проведення судову економічну експертизу.

За результатами проведеної експертизи, експертом надано висновок згідно якого визначається виконання зобов`язань за договором пайового внеску № 44-8 від 05.06.2013 між ОСОБА_3 та ЖБК «Новодолинський-1».

А також визначається здійснення отримання ЖБК «Новодолинський-1» коштів від ОСОБА_3 , їх зарахування на поточний рахунок та перерахування на проведення виконання робіт з будівництва 40-квартирного будинку.

Визначено використання кооперативом коштів за цілями господарської діяльності зазначеним у Статуті за умовами договору пайового внеску.

Також, необхідно звернути увагу, що після розгляду клопотання про зміну правової кваліфікації з ч. 1 ст. 190 на ч. 4 ст. 190 КК України ОСОБА_3 зверталася до слідчого із клопотанням про зміну правової кваліфікації з ч. 1 ст. 190 на ч. 3 ст. 191 КК України.

Відповідно поданого клопотання від 16.10.2019 р. до слідчого про необхідність зміни правової кваліфікації ОСОБА_3 зазначає, що на теперішній час було зроблено та проведено, вилучено достатньо доказів для зміни правової кваліфікації з ч. 1 ст. 190 КК України на ч. 3 ст. 191 КК України.

Так, згідно клопотання ОСОБА_3 та викладених обґрунтувань зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення кримінальне провадження має здійснюватися за ч. 3 ст. 191 КК України, тобто щодо заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

За наслідками розгляду клопотання ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_6 своєю постановою від 21.10.2019 р. частково його задовольнив, долучив до матеріалів кримінального провадження № 0002506 внесеного до ЄРДР від 30.11.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України клопотання ОСОБА_7 від 16.10.2019 р., як вона просила, в іншій частині клопотання слідчий відмовив.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про злочини проти власності від 06.11.2009 р. № 10 заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем полягає в незаконному оберненні чужого майна на свою користь або на користь інших осіб з використанням службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби.

Разом з цим, словосполучення зловживання службовим становищем - це будь-яке умисне використання службовою особою всупереч інтересам служби своїх прав і можливостей, пов`язаних з посадою.

Словосполучення всупереч інтересам служби передбачає, що службова особа не бажає рахуватися з покладеними на неї законом чи іншим нормативно-правовим актом обов`язками, діє всупереч їм, не звертає увагу на службові інтереси.

Також, пунктом 24 вказаної Постанови визначено, що злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину.

При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Також, в ході досудового розслідування слідчим призначено до проведення судову економічну експертизу.

За результатами проведеної експертизи, експертом надано висновок згідно якого визначається виконання зобов`язань за договором пайового внеску № 44-8 від 05.06.2013 р. між ОСОБА_3 та ЖБК «Новодолинський-1».

А також визначається здійснення отримання ЖБК «Новодолинський-1» коштів від ОСОБА_3 , їх зарахування на поточний рахунок та перерахування на проведення виконання робіт з будівництва 40-квартирного будинку.

Визначено використання кооперативом коштів за цілями господарської діяльності зазначеним у Статуті за умовами договору пайового внеску.

На теперішній час, в ході проведення досудового розслідування обставини, щодо обернення чужого майна, а саме грошових коштів ОСОБА_3 безпосередньо на користь осіб на яких вказує ОСОБА_3 чи інших осіб не встановлено.

Обставини умисного використання службовими особами ЖБК «Новодолинський-1» всупереч інтересам служби своїх прав і можливостей, пов`язаних з посадою, не встановлено, та заявником у клопотанні такі відомості теж не наводяться, а наведено лише загальні обставини.

Окрім цього, сама ОСОБА_3 у поданому нею клопотанні посилається на те, що начебто була введеною в оману з приводу вигідності пропозиції.

З цього приводу, диспозиція ст. 190 КК України передбачає заволодіння чужим майном або придбання права на майно за кваліфікуючими ознаками: 1) шляхом обману; 2) зловживання довірою.

Згідно із ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора : рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, які відмовлено у визнанні потерпілим.
Право на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого, прокурора в контексті положень ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, частин першої, другої ст. 55, п. 2 ч. 3 ст. 129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду.
Частина 3 статті 307 КПК України вказує - ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора - не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Отже, суд, на підставі викладеного з урахуванням досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадженні дійшов висновку, що на даному етапі досудового розслідування вказаного вище кримінального провадження - слідчим СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 здійснюються всі необхідні процесуальні дії, наведені вище, передбачені приписами КПК України щодо дій на стадії досудового розслідування, та на сьогодні у суду немає жодних законних підстав для скасування рішення слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 16.09.2019 р. про розгляд клопотання потерпілої ОСОБА_7 від 12.09.2019 р. про зміну кримінально-правової кваліфікації правопорушення у кримінальному провадженні № 0002506 внесеного до ЄРДР від 30.11.2017 р. за ознаками злочину за ч. 1 ст. 190 КК України, зобов`язання слідчого припинити невстановлену судом бездіяльність, яка полягає у нібито не розгляді вищевказаного клопотання ОСОБА_7 від 12.09.2019 р., зобов`язання слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 здійснити необхідні дії для належного розгляду клопотання потерпілої ОСОБА_7 від 12.09.2019 р. про зміну кримінально-правової кваліфікації правопорушення у кримінальному провадженні № 0002506 внесеного до ЄРДР від 30.11.2017 р., скасування постанови слідчого ОСОБА_6 від 21.10.2019 р. про розгляд клопотання, якою ОСОБА_7 було відмовлено у задоволенні клопотання від 16.10.2019 р. про перекваліфікацію складу злочину у кримінальному провадженні № 0002506 внесеного до ЄРДР від 30.11.2017 р., зобов`язання слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 протягом одного робочого дня з моменту отримання ухвали слідчого судді вчинити дії щодо зміни зафіксованих в ЄРДР відомостей, шляхом внесення оновлених даних до відповідного пункту електронного контуру картки форми «правопорушення» (додаток 1 до Положення про порядок ведення ЄРДР (п. 3 гл. 2 Розділу І) щодо кваліфікації злочину/кримінального правопорушення) за ч. 3 ст. 191 КК України.

Таким чином, будь-яких законних підстав щодо зміни правової кваліфікації злочину з ч. 1 ст. 190 КК України на ч. 3 або ч. 4 ст. 190 КК України, як того просить потерпіла ОСОБА_3 судом не вбачається, як і не вбачається судом жодних документальних та законних підстав з приводу стягнення зі слідчого Овідіополсьського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 на користь держави судових витрат, а тим більше накладення на слідчого грошового стягнення за невиконання слідчим процесуальних обов`язків, що взагалі не передбачено ні приписами КПК України, ні Законом України «Про судовий збір», а посилання скаржниці в даному випадку на Закон України «Про судоустрій та статус суддів» взагалі є доречним та безпідставним, адже вказаний Закон взагалі не застосовується до такої процесуальної особи як слідчий.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що скарги необґрунтовані, безпідставні, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 55,56,91,214,220,303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні скарг ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 08.11.2019 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1