Справа № 162/844/19
Провадження № 1-кп/162/64/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника неповнолітнього
обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
законних представників
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
представника служби у справах дітей
Любешівської РДА ОСОБА_9 ,
інспектора ювенальної провенції
Любешівського ВП
Камінь-Каширського ВП ГУНП у
Волинській області ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Любешів кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000243 від 26 жовтня 2019 року про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудка, Любешівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, студента 3 курсу Любешівського ТК ЛНТУ, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 близько 19 години 17 жовтня 2019 року, перебуваючи в приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом та метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, шляхом вільного доступу в присутності сторонніх осіб, які не розуміли протиправності його діяння, таємно викрав мобільний телефон марки „Nokia серії „Lumia 630, моделі „RM 987, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який лежав на тумбі та знаходився у користуванні неповнолітнього ОСОБА_11 , чим своїми протиправними діями завдав ОСОБА_4 майнову шкоду, яка у відповідності до висновку судової товарознавчої експертизи №652 від 29 жовтня 2019 року складає 475 гривень.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час підготовчого судового засідання потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , його законні представники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_6 підтримали угоду про примирення, яка була подана разом із обвинувальним актом до суду.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
В силу ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Обвинувачений розуміє зміст ч. 5 ст. 474 КПК України та наслідки укладення даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер предявленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення, відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю відшкодував завдану шкоду, вона помирилася із обвинуваченим, вважає, що обумовлена в угоді міра покарання є необхідною й достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.
Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , його законні представники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України. Сторони погодили покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме: у виді штрафу в розмірі 50 (пятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Під час підписання угоди про примирення встановлено обставини, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім. Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, не встановлено.

Суд, проаналізувавши надані матеріали, вислухавши обвинуваченого, його законних представників, захисника та потерпілу, думку прокурора, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Як убачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, визначене ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, добровільно відшкодував завдану шкоду, а також повідомив суду, що має змогу самостійно сплатити штраф та судові витрати по справі. Встановлено, що укладення угоди про примирення є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ст. 474 КПК України, відсутні.
Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений, його законні представники, захисник та потерпіла, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Крім цього, на виконання вимог ч.1 ст.99 КК України, відповідно до якої штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний доход, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення, судом зясовано, що в обвинуваченого є власні кошти, а тому він має змогу сплатити штраф, обумовлений угодою.
Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення від 31 жовтня 2019 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , його законними представниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисником ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу в розмірі 50 (пятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України судові витрати по справі в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки за проведення судової товарознавчої експертизи слід стягнути з обвинуваченого в користь держави.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 31 жовтня 2019 року між потерпілою ОСОБА_4 та законними представниками неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисником ОСОБА_6 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000243 від 26 жовтня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 31 жовтня 2019 року покарання у виді штрафу в розмірі 50 (пятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.
Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон марки „Nokia серії „Lumia 630, моделі „RM 987, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який упакований до спеціалізованого полімерного пакета експертної служби МВС України №2717062 та паперову коробку для мобільного телефону марки „Nokia ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , яка упакована до одного полімерного пакета, горловина якого звязана ниткою, вільні кінці якої скріплені паперовою биркою із відповідними пояснюючими рукописними написами, що знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої, залишити за належністю власнику - потерпілій ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати по справі в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки за проведення судової товарознавчої експертизи на користь держави (код класифікації доходів: 24060300 „Інші надхоження, отримувач коштів: УК у м. Луцьку/м. Луцьк/24060300, номер рахунку отримувача: UA5003002, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ отримувача: 38009628, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку, надіслати його копію не пізніше наступного дня.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Любешівський районний суд.

Головуючий: