Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8722/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія зап. захід Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд у складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 06.09.2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Азербайджан, громадянина Азербайджану, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,3 ст.27, п.12,13 ч.2 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000155

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 06.09.2019 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .

Вважає оскаржувану ухвалу такою, що не відповідає вимогам КПК України.

Зазначає, що при вирішенні питання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, слідчий суддя повинен був виходити не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з визначених ст.177 КПК України ризиків, а саме: запобігання спробам підозрюваного переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином.

Посилається на те, що під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою. Слідчим суддею не було встановлено обставин, які б виправдовували подальше тримання під вартою підозрюваного.

Звертає увагу, що судом, при розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не було розглянуто можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 06.09.2019 року задоволено клопотання слідчого управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 .

Продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , на шістдесят днів до 05.11.2019 року, без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що прокурором було доведено наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 та ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством день, час та місці у ОСОБА_7 , у зв`язку із розподілом сфер впливу, виник злочинний умисел, направлений на організацію вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 .

Після чого ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, в невстановлений слідством день, час та місці запропонував раніше знайомим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинити умисне вбивство ОСОБА_10 , на що вони погодилися.

Взявши на себе організацію вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , ОСОБА_7 розробив план вчинення злочину, відповідно до якого вирішив залучити виконавцями умисного вбивства ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , розподіливши при цьому між ними обов`язки.

На пропозицію ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 погодилися і тим самим вступили у попередню злочинну змову, направлену на вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому, під час зустрічей, у заздалегідь визначених місцях, ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 розробили план, розподілили ролі.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на виконання умисного вбивства ОСОБА_10 , в невстановлений слідством день, час та місці ОСОБА_7 без передбаченого законом дозволу незаконно придбав вогнепальну зброю - автомат Калашнікова 5.45 мм, яку у подальшому незаконно зберігав та перевозив територією України.

Не припиняючи свої злочинні дії, спрямовані на виконання умисного вбивства ОСОБА_10 , ОСОБА_7 незаконно придбав вогнепальну зброю - автомат Калашнікова 5.45 мм, у невстановленому місці незаконно передав ОСОБА_11 та ОСОБА_12 для реалізації свого злочинного умислу, направленого на виконання умисного вбивства ОСОБА_10 .

Після чого, відповідно до раніше узгоджених дій, 15.05.2019 близько 22-00 години ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зустрілися у невстановленому слідством місці, звідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за вказівкою ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, для виконання розробленого раніше ними плану, на раніше заготовленому мотоциклі «Suzuki» проїхали до території ФОП « ОСОБА_13 » по АДРЕСА_2 , де останні, з урахуванням обстановки вибрали зручне місце для вчинення злочину.

Після цього, ОСОБА_12 , дочекавшись зручного моменту для виконання своєї частини раніше узгодженого плану, здійснив декілька пострілів із невстановленої вогнепальної зброї у бік ОСОБА_10 і таким чином умисно вбив останнього за попередньою змовою групою осіб.

Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок ушкодження оболонок і речовини головного мозку, багатоуламкових переломів склепіння черепа, відкритої черепно-мозкової травми.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання слідчого та продовжуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано виходив з доведеності підстав для застосування саме такого запобіжного заходу у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя дійшов до висновку, що сукупність доказів, які були долучені до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_7 , і є достатніми для продовження раніше застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
З таким висновком погоджується і колегія суддів.
Крім того, це випливає також з практики Європейського Суду з прав людини, де розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведені як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 п.1(с) наявність не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою.
Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується протоколом огляду місця події від 16.05.2019, в ході якого виявлено труп потерпілого та зафіксовано ряд ушкоджень на будівлі, що утворились внаслідок пострілів з вогнепальної зброї; протоколом огляду трупа від 16.05.2019, в ході якого зафіксовано тілесні ушкодження та причину смерті потерпілого; протоколом обшуку від 16.05.2019 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом огляду предмета від 20.05.2019, в тому числі мобільного терміналу «Iphone» моделі «Х», вилученого 16.05.2019 у ОСОБА_7 . При аналізі інформації на вказаному мобільному терміналі, серед іншого, було виявлено зображення з адресою місця вчинення злочину, відповідно до історії браузеру зазначеного мобільного телефону, наявні зображення зброї, відповідно до інформації щодо здійснення з`єднань абонентського номеру, що належить ОСОБА_7 , встановлено з`єднання з абонентським номером, який належить ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 23.05.2019, власника підприємства, на якому відбулося вчинення кримінального правопорушення, який вказав на наявність тривалих конфліктів між учасниками общини азербайджанців на території Житомирської області; протоколом огляду місця події від 04.06.2019; протоколом про результати аудіо- відео контролю особи від 06.06.2019 відносно ОСОБА_11 ; повідомленням про підозру та зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 та іншими матеріалами провадження.

З журналу судового засідання та технічного запису судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи перевірялись судом при його розгляді. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та захисника, а також з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя повно дослідив обставини кримінального провадження, дав належну оцінку наданим доказам та обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зокрема, обґрунтовано послався, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням підозрюваного під вартою, є підстави вважати, що з метою уникнення відповідальності та під тяжкістю покарання ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній не працює, не має постійного законного джерела доходу, не одружений та не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання.

Відповідно до ст.178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість наявних в матеріалах кримінального провадження доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,3 ст.27, п.12, 13 ч.2 ст.115 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні (організація вчинення умисного вбивства, вчинене за попередньою змовою групою осіб та особою, яка раніше вчинила умисне вбивство), суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному, в разі визнання його винним, відсутність міцних соціальних зв`язків, на думку колегії суддів, свідчать про існування на час постановлення ухвали обґрунтованих підстав для висновку про підвищену суспільну небезпечність його особи, існування не абстрактних, а конкретних ризиків можливості вчинення ним кримінальних правопорушень, пов`язаних з насильством та переховування від суду, а відповідно неможливості застосування менш суворого запобіжного заходу.
Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, при прийнятті оскаржуваного рішення перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні. Дослідивши та оцінивши усі обставини вказаного кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що кожен із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.

Таким чином, суд у відповідності з вимогами ст.194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , даних про його особу, при відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для її скасування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407,422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 06.09.2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , на шістдесят днів до 05.11.2019 року, без визначення розміру застави - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: