Справа №487/3468/19
Провадження №1-кс/487/6151/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2019 року слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва клопотання ФОП ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2019 року ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва у кримінальному провадженні № 0001769, а саме на системні блоки, які були вилучені 07.05.2019 в ході огляду нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.05.2019 року накладено арешт на системні блоки, які були вилучені 07.05.2019 в ході огляду нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Нежитлове приміщення, огляд якого проводився, використовується ним згідно договору оренди нежитлового приміщення, укладеного з ФОП ОСОБА_4 31.12.2016 року. Він є володільцем арештованих системних блоків, якими користується на підставі договору оренди обладнання. Вважає, що на теперішній час арешт майна порушує його права як власника щодо користування та розпорядження своїм майном. До теперішнього часу не проведена жодна експертиза арештованого майна, підозри йому не пред`явлено. Арештовані системні блоки не використовувались для скоєння злочину, не могли зберегти на собі будь-яку інформацію, необхідну у кримінальному провадженні, в зв`язку з чим подальше застосування арешту відпала.

В судове засідання ФОП ОСОБА_3 не з`явився.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення клопотання про скасування арешту не заперечує.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Із матеріалів клопотання встановлено, що 07.05.2019 року старший слідчий СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_6 , в рамках здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001769, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучено 03.05.2019 в ході огляду нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: системні блоки.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.05.2019 року в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження накладено арешт на тимчасово вилучено 03.05.2019 в ході огляду нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: системні блоки:
;;;;;;;;;;;;007;006;001;004;2640;;;;;;002;003;001;005;;;009;;; ;007.
Згідно Договору №1 від 31.12.2016 року , ПП ОСОБА_4 передав а ПП ОСОБА_3 прийняв у платне користування нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищезгадані системні блоки використовуються ОСОБА_3 на підставі Договору оренди обладнання від 01.01.2019 року.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частинами першою, другою та четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснення. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадку та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Відповідно до абз. 2 п. 2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
Враховуючи, що до теперішнього часу підозра ОСОБА_3 пред`явлено не було, накладений арешт позбавляє власника майна вільно користуватися та розпоряджатися майном, слідчий суддя вважає, що у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба і з метою недопущення порушення прав власника майна, заявлене клопотання слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 169 КПК України. тимчасово вилучене майно повертається особі. у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

Керуючись ст. ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання ФОП ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.05.2019 року, на вилучене в ході огляду 03.05.2019 в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 : майно а саме на системні блоки:
1. ;
2. ;
3. ;
4. ;
5. ;
6. ;
7. ;
8. ;
9. ;
10. ;
11. ;
12. ;
13. 007;
14. 006;
15. 001;
16. 004;
17. 2640;
18. ;
19. ;
20. ;
21. ;
22. ;
23. 002;
24. 003;
25. 001;
26. 005;
27. ;
28. ;
29. 009;
30. ;
31. ;
32. ;
33. 007.

Вилучене майно повернути ФОП ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1