Справа № 640/3768/19
н/п 1-кс/640/6796/19
"31" травня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив:
На обґрунтування клопотання зазначає, зокрема, що 21.02.2019 в період з 21.45 год. до 23.55 год. згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 19.02.2019 за адресою його фактичного проживання: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено вказане в клопотанні майно, що знаходилося в його кімнаті, яке належить йому та його сусідам по кімнаті. З його технічними засобами виконалися усі можливі слідчі дії, у тому числі огляд техніки, зроблено копіювання інформації, що містилася на цифрових носіях для проведення судових експертиз. Місцем зберігання речових доказів є Київське управління кіберполіції Департаменту кіберполіції національної поліції України, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Валерія Лобановського, 51, а досудове розслідування ведеться СВ ВСП ГУ НП в Харківській області, тому слід вважати, що заарештовані речові докази не потрібні для проведення з ними інших слідчих дій За весь час досудового розслідування, жодних слідчих дій з ним та його сусідами проведено не було і не мали місце будь-які виклики для проведення слідчих дій пов`язаних з розкриттям досудового розслідування злочину, до якого він не має ніякого відношення.
В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в прохальній частині клопотання просив розглянути клопотання за його відсутності, у зв`язку з зайнятістю на навчанні (а.с. 4).
Слідчий суддя, вислухавши думку заявника, дослідивши надані докази, матеріали справи № 640/3768/19-к н/п 1-кс/640/2991/19, приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.02.2019 надано дозвіл слідчому, який здійснює досудове розслідування, чи прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, на проведення обшуків в кімнаті, а саме в місці фактичного мешкання ОСОБА_3 , що знаходиться у гуртожитку АДРЕСА_3 , з метою відшукування та вилучення носіїв інформації, в тому числі, комп`ютерної техніки, мобільних терміналів систем зв`язку, грошових коштів та цінностей, здобутих злочинним шляхом, документів, пов`язаних з функціональними обов`язками, банківських карт, знарядь та засобів вчинення кримінального правопорушення (а.с. 29-30 справи № 640/3768/19-к н/п 1-кс/640/2991/19).
21.02.2019 на підставі вказаної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.02.2019 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , з 21.45 год. до 23.55 год., в ході якого, згідно протоколу обшуку вилучено вказане в клопотанні майно (а.с. 30-36 справи № 640/3768/19-к н/п 1-кс/640/2991/19).
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до мотивувальної частини ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.02.2019 про арешт майна, слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність арешту майна, зазначав, що стороною обвинувачення було доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно мало значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно було доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідало критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, стороною обвинувачення було доведено слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідало належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження (а.с. 69-71 справи № 640/3768/19-к н/п 1-кс/640/2991/19).
Тобто, захід забезпечення у вигляді арешту майна було вжито з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності доведених на час накладення арешту ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Стороною обвинувачення доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу є потреба, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як арешт вказаного нерухомого майна.
Скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження. Вищевказаний захід забезпечення має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом, доказом злочину, набуте злочинним шляхом.
Вказані обставини мають бути перевірені в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, яке на теперішній час триває, шляхом виконання передбачених нормами КПК України слідчих та процесуальних дій.
На теперішній час достатніх даних, що скасування арешту з вказаного майна не може негативно вплинути на хід досудового розслідування, слідчому судді не надано.
За вказаних обставин, доказів того, що в подальшому застосуванні арешту майна, вжитого ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.02.2019, відпала потреба, при розгляді даного клопотання слідчому судді не надано, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для його скасування.
Враховуючи викладене, на теперішній час клопотання ОСОБА_3 є передчасним та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 28, 174, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Повний текст ухвали складено не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1