Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/502/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у судовому провадженні ОСОБА_6 , на ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2019 року, якою задоволено заяву засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ровеньки Луганської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,
захисника адвоката ОСОБА_9 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Устинівського районного суду Кіровоградської області із заявоюпро умовно - дострокове звільнення від відбування покараннямотивуючи це тим, що ним відбуто 3/4 строку призначеного судом покарання та він став на шлях виправлення

Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 22.07.2019 задоволено заяву засудженого ОСОБА_7 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання призначеного за вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 07.02.2012 за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 115 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України на дев`ять років позбавлення волі, ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2017 року засудженому замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш мяким на два роки вісім місяців дванадцять днів обмеження волі та звільнено засудженого умовно-достроково від відбування покарання на десять місяців двадцять два дні.
В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції вказав на те, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 характеризується посередньо, має заохочення, порушення режиму утримання погашено у встановленому законом порядку, відбув 3/4 частини призначеного строку покарання, а тому підлягає умовно-достроковому звільненню від покарання відповідно до ч.2 ст. 81 КК України.
Прокурор, який брав участь у судовому провадженні ОСОБА_6 ,не погоджуючись з таким рішенням суду, у своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто, крім формальних вимог - відбування покарання та спливу встановленого строку настання пільги - закон встановлює і вимоги щодо поведінки особи, яка претендує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Ця особа повинна довести своє виправлення зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Сумлінна поведінка засудженого полягає у, зокрема, прагненні спокутувати свою вину, - тобто сумлінна поведінка засудженого має також виявлятися і в активній її формі, а не лише у стримуваннях засудженого від порушень режиму відбування покарання.

Вказує на те, що вивченням особової справи засудженого ОСОБА_7 встановлено, що за весь час відбування покарання в установах ДКВС України в області за вказаним вироком суду, засуджений неодноразово порушував правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарання, допускав грубі порушення режиму відбування покарання, за що 23 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі, й поміщався на 10 діб до дисциплінарного ізолятору, має всього 6 заохочень.

Відповідно до характеристики адміністрації установи, засуджений ОСОБА_7 характеризуються посередньо, має позов на користь потерпілої, який ним не виконується.

Крім того, не приділено достатнього уваги суддею, питанню ставлення засудженого до праці, зокрема те, що ОСОБА_7 відбуваючи покарання з 05.11.2011 в установах ДКВС України, виявив бажання працевлаштуватися лише 23.05.2018, що підтверджується інформацією з характеристики адміністрації від 06.05.2019, що не відображає дійсного бажання засудженого довести своє вправлення ставленням до праці.

Також, вимогами ч.1 ст. 154 КВК України визначено, що у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш мяким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Вказує і на те, що ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 15.01.2019 в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_7 ст. 81 КК України відмовлено і не погоджуючись з рішенням суду, засудженим подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду, який ухвалою від 14.03.2019 ухвалу суду першої інстанції залишив без змін.

З урахуванням вище викладеного прокурор вважає, що ще не пройшов один рік з дня відмови у задоволенні попереднього клопотання про умовно - дострокове звільнення, що також залишилося поза увагою суду.

Вищезазначене свідчить про те, що судом першої інстанції при винесені ухвали від 22.07.2019 не надано об`єктивної оцінки вище вказаним обставинам.

У своїх запереченнях на апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 вважає, що оскаржувана ухвала Устинівського районного суду Кіровоградської області від 22.07.2019 відповідає фактичним обставинам справи та суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що він заслуговує для застосування до нього положень ст. 81 КК України, а тому просив апеляційний суд апеляцію прокурора відхилити, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду першої інстанції скасувати як незаконну та необґрунтовану, пояснення засудженого та його захисника, які заперечили задоволення апеляційної скарги прокурора і просили ухвалу районного суду залишити без зміни, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Отже, відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, і у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» /далі Постанова Пленуму/ - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Також, п. 17 зазначеної Постанови Пленуму регламентовано судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як свідчать матеріали клопотання, зокрема характеристика на засудженого ОСОБА_7 , затверджена в.о. начальника ДУ «Устинівський ВЦ №37» ОСОБА_10 , ОСОБА_7 з 12.02.2018 відбуває покарання у Устинівському ВЦ 37 де у цілому зарекомендував себе добре та з 23.05.2018 працевлаштований на виробничому об?єкті ДП «Свердловина».

Засуджений виконує вимоги адміністрації установи, дисциплінарних стягнень не має, дотримується вимог установленого порядку відбування покарання, отримав п`ять заохочень за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, працевлаштований, роботу виконує добросовісно, виявляє ініціативу, дотримується правил техніки пожежної безпеки, підтримує зв?язки з рідними та відносно вчиненого злочину виказує каяття.

Зазначене вище у сукупності дає підстави для прийняття рішення про можливість звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково, оскільки знайшла своє підтвердження доведеність того, що засуджений, у конкретному випадку, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому це не суперечить вимогам ст. 81 КК України.
Крім того, ОСОБА_7 апеляційному суду надана довідка про те, що після його звільнення з Устинівського ВЦ 37 він з 19.09.2019 по теперішній час, працює слюсарем у приватному акціонерному товаристві «Трест Житлобуд 1», який знаходиться за адресою вул. Алчевських, 43 м. Харків (наказ №119 к від 18.09.2019).

Відтак, колегія суддів вважає, що у поведінці засудженого ОСОБА_7 дійсно наявна позитивна тенденція, що безумовно свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Що стосується апеляційних доводів прокурора з приводу того, що на час розгляду клопотання засудженого ще не пройшов один рік з дня відмови у задоволенні попереднього клопотання про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_7 то вони є безпідставними з наступних підстав.

Отже, як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 15.01.2019 відмовлено у поданні адміністрації ДУ «Устинівський виправний центр №37» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.
В ухвалі зазначено, що подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання подано до суду з порушенням ч.7 ст. 154 КВК України, так як не сплив один рік з дня попередньої відмови у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке мало місце 10.05.2018 (а.с.23).
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду від 14.03.2019 апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін (а.с.24-25).
Частиною 7 ст. 154 КВК України передбачено, що у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.
Проте, 11.05.2019 засудженим ОСОБА_7 до Устинівського районного суду Кіровоградської області подано нове клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке вже повністю відповідає вимогам положень ч.7 ст. 154 КВК України (а.с. 1).
Відтак, колегія суддів не вбачає підстав до скасування оскаржуваної прокурором ухвали суду першої інстанції та вважає цю ухвалу суду першої інстанції обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2019 року, якою задоволено заяву засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2