І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2019 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 11.07.2018 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.125 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
26 липня 2018 року приблизно о 17:00 год. ОСОБА_7 , знаходячись поблизу під`їзду №3 будинку №339 по вулиці Шевченко в м. Харкові, в ході раптово виниклого конфлікту з сусідкою ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання відповідних суспільно-небезпечних наслідків, з силою схопив ОСОБА_5 своєю правою рукою за ліве плече у верхній третині та почав трусити ОСОБА_5 .
В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_7 потерплій ОСОБА_5 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: синець на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині, який згідно висновку судово-медичної експертизи №09-2808/2018 від 17.08.2018, за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнав та пояснив, що 26.07.2018 близько 17:00 год. він знаходився біля будинку №339 по вул. Шевченко в м. Харкові, в якому проживає, та розмовляв з сусідкою. Побачив як біля під`їзду №3 потерпіла буцає його кішку. ОСОБА_7 підійшов до потерпілої та попросив пропустити кішку в під`їзд, так як кішка йде до котенят. Але потерпіла відмовилась це зробити і почала погрожувати, що буде їх травити. Після цих слів ОСОБА_7 не втримався, дав потерпілій ляпасу, потім схопив правою рукою за ліве плече потерпілої і запитав її навіщо вона їх вбиває. В цей час підійшов сусід і заступився за потерпілу. Зазначає, що вчинив те, що вважав за потрібне, тому не знає чи кається він у скоєному, чи не кається. Також ОСОБА_7 вважає, що зробив помилку, тому повинен відповідати за скоєне.
Винуватість ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими, та викладених у вироку, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснила, що 26.07.2018 вона поверталась додому з ринку з двома сумками в руках. Біля під`їзду зупинилась, хотіла достати ключі. Підійшла кішка ОСОБА_7 , якій вона сказала «брись» та прохала обвинуваченого забрати кішку, так як вона обгадила весь під`їзд. Коли обвинувачений підійшов до ОСОБА_5 , наніс долоню два удари в її підборіддя та два удари у скроню потерпілої. Потім схватив її за плечі і почав трясти. В цей час підійшов сусід ОСОБА_8 і заступився за ОСОБА_5 , а обвинувачений пішов до свого під`їзду. Після цього потерпіла викликали поліцію та звернулась за медичною допомогою до лікарні.
Показаннями свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що в липні 2018 року вона разом з ОСОБА_7 стояли біля під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , в якому проживають. Побачила, що кішка, яка жила у ОСОБА_7 , побігла до під`їзду №3, але потерпіла в під`їзд кішку не пускала. Про це ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_7 і він підійшов до потерпілої та попросив її пустити кішку в під`їзд, але потерпіла відмовилась. Тоді ОСОБА_7 вдарив потерпілу. Потерпіла почала кричати, а ОСОБА_7 тримав її за плече.
Показаннями свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що потерпіла ОСОБА_5 її мати. В двадцятих числах липня 2018 року їй зателефонувала ОСОБА_5 і повідомила, що йшла додому і крикнула на кішку, щоб вона не заходила в під`їзд. Підійшов обвинувачений і почав бити потерпілу, після чого за неї заступився сусід ОСОБА_8 . Наступного дня бачила маму з побоями, які завдав їй обвинувачений, а саме: у неї на голові була шишка, синець на груді, садна на підборідді, синці на плечах.
Даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 10.08.2016 за участю потерпілої ОСОБА_5 , в ході проведення якого потерпіла розказала та показала за яких обставин ОСОБА_7 спричинив їй тілесні ушкодження.
Даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 10.08.2016 за участю підозрюваного ОСОБА_7 , в ході проведення якого ОСОБА_7 розповів про обставини завдання потерпілій тілесних ушкоджень, пояснивши, що наніс потерпілій два удари зовнішньою стороною долоні, влучивши в підборіддя та скриню потерпілої. Після чого схопив ОСОБА_5 за ліву руку та почав трусити. В цей момент в конфлікт вмішався сусід ОСОБА_8 .
Даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 10.08.2016 за участю свідка ОСОБА_8 , в ході проведення якого свідок розповів про обставини спричинення потерпілій тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_7 .
Даними судово-медичної експертизи №09-2808/2018 від 17.08.2018 р., згідно висновку якої у потерпілої ОСОБА_5 мали місце наступні тілесні ушкодження: синець на зовнішній поверхні лівого плеча верхній третини; садно на розгинальній поверхні правого передпліччя у верхній третині. За ступенем тяжкості синець та садно викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує шість діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Досліджені в судовому засіданні докази, не викликають у суду сумніву, оцінені судом як належні та допустимі докази, які містять інформацію щодо предмету доказування у даному кримінальному провадженні.
Оцінуючи в сукупності досліджені в ході судового слідства докази, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 07.2009 з діагнозом: синдром залежності від алкоголю, не працює, характеризується задовільно.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_7 не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, кримінальне правопорушення вчинив до відбуття покарання за попереднім вироком, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання за ч.1 ст.125 КК України в межах санкції статті у вигляді громадських робіт, а остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді обмеження волі, оскільки саме такий вид покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Згідно ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Враховуючи викладене, при визначенні розміру остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд застосовує ч.1 ст.71 КК України, оскільки він засуджується за кримінальне правопорушення, вчинене до повного відбуття покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 11.07.2018 р., яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.125 КК України до 2 років обмеження волі, в силу ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік.
Також судом при визначенні остаточного покарання враховуються вимоги ст. 72 КК України, згідно якої при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого співвідношення: одному дню обмеження волі відповідає вісім годин громадських робіт.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта та проведення по справі судових експертиз підлягають стягненню на користь держави у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 /двохсот/ годин громадських робіт.
На підставі ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків визначити шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 11.07.2018 у вигляді двох років обмеження волі, та враховуючи вимоги ст.72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 2 /двох/ років 25 /двадцять п`ять/ днів обмеження волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1