УХВАЛА

09 жовтня 2019 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду
Рівненської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні залі суду клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Рівненсьекій області майора юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000085 від 24.07.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 311 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ УСБУ в Рівненській області майор юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на ноутбук марки DELL серійний номер 2К4С1Х1 та зарядний пристрій до нього, вилучений в ході обшуку 08.10.2019 за адресою: АДРЕСА_1 .

З клопотання вбачається, що не пізніше ніж літом 2019 року група осіб, до складу якої добровільно увійшли громадяни України, а також інші невстановлені досудовим слідством особи, вступивши у злочинну змову у період літа 2019 року, порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та інших нормативно-правових актів, діючи умисно та переслідуючи мету постійного та швидкого незаконного отримання доходу від вчинення злочинів у сфері незаконного обігу прекурсорів, систематично вчиняють незаконне придбання на території Республіки Польща псевдоефедриновмісних таблеток, здійснюють їх переміщення в Україну через митний кордон з приховуванням від митного контролю, зберігають, перевозять в особливо великих розмірах, а також їх незаконно збувають на території Рівненської та Волинської областей та використовують під час виготовлення психотропної речовини «метамфетамін».

Так, вказана група осіб створила механізм переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю вищевказаного прекурсору шляхом залучення до вказаної протиправної діяльності осіб з числа невстановлених громадян на території Республіки Польща. Останні, діючи на замовлення вищевказаних осіб, будучи обізнані про злочинні наміри всієї групи, забезпечують незаконний збут таких прекурсорів на території Республіки Польща та їх передачу особам для подальшого переміщення з Республіки Польща через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а також пересилання та перевезення прекурсорів організаторам вчинення злочинів.

Придбані у такий контрабандний спосіб прекурсори організатори вчинення злочинів нарочно передають їх безпосереднім замовникам, якими, в свою чергу, залучаються інші особи, що мають навики виготовлення психотропних речовин та які безпосередньо організовують такий процес, а у подальшому виготовлені ними психотропні речовини збуваються широкому колу осіб на території України.

Тривалому періоду вчинення таких кримінальних правопорушень сприяло запобігання учасниками групи викриттю їх протиправної діяльності працівниками правоохоронних органів шляхом дотримання встановлених чітких правил поведінки, використання обумовлених раніше заходів конспірації та протидія витоку такої інформації стороннім особам.

Наявні у матеріалах кримінального провадження відомості свідчать про те, що одним із учасників вищевказаної групи, які причетні до зазначеної протиправної діяльності у цій сфері є громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає в орендованій ним квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Також, за такою адресою проживає громадянка України ОСОБА_6 , яка сприяє ОСОБА_5 вчиняти кримінальні правопорушення у вищезазначеній сфері.
08.10.2019 у відповідності до вимог ст. 233 КПК України, з урахуванням того, що виник невідкладний випадок, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в якій фактично мешкають ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у ході якого виявлено та вилучено ноутбук марки DELL серійний номер 2К4С1Х1 та зарядний пристрій до нього.

Того ж дня вказаний ноутбук визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідністьу накладенні арешту на ноутбук марки DELL серійний номер 2К4С1Х1 та зарядний пристрій до нього.

Слідчий в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Керуючись положеннями ч. 2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути дане клопотання без повідомлення інших осіб з метою забезпечення арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ УСБУ в Рівненській області перебуває кримінальне провадження № 0000085 від 24.07.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 311 КК України.
08.10.2019 у відповідності до вимог ст. 233 КПК України, з урахуванням невідкладного випадку, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в якій фактично мешкають ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у ході якого виявлено та вилучено ноутбук марки DELL серійний номер 2К4С1Х1 та зарядний пристрій до нього, які в подальшому визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, а решт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючий, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на майно, а саме: ноутбук марки DELL серійний номер 2К4С1Х1 та зарядний пристрій до нього, що є доказом та предметом злочину, з метою збереження речових доказів, так, як не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження предмету, що були об`єктом кримінально протиправних дій, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.
Накласти арешт на ноутбук марки DELL серійний номер 2К4С1Х1 та зарядний пристрій до нього, вилучений в ході обшуку 08.10.2019 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1