Дата документу 27.09.2019 Справа № 554/7591/17
У Х В А Л А
іменем України
27 вересня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 від 16.08.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000288 від 05.09.2017 року, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

30 серпня 2019 року до суду звернулась ОСОБА_3 зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, в якій просить зобов`язати слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 визнати заявника потерпілою у кримінальному провадженні №0000288 від 05.09.2017 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 05.08.2019 року нею було подано заяву до прокуратури Полтавської області про визнання потерпілою у кримінальному провадженні №0000288 .

23.08.2019 року на адресу заявника надійшла копія постанови слідчого від 16.08.2019 року, згідно з якою відмовлено у визнанні потерпілим і мотивами прийняття такого рішення зазначено, що у заяві начебто не наведено конкретних відомостей про завдання ОСОБА_3 моральної, фізичної або матеріальної шкоди. Вказує, що злочин, передбачений ст.162 КК України з формальним складом, а тому, на думку заявника, вона не повинна наводити доказів завдання моральної, фізичної або матеріальної шкоди, оскільки це виходить за межі складу злочину. Разом із тим, вказує, що особами, які незаконно провели обшук, порушено права заявника щодо недоторканності її житла. Вважає відмову у визнанні потерпілою незаконною та такою, що порушує її права та законні інтереси. На підставі викладеного, а також враховуючи доводи, викладені у скарзі, просить задовольнити подану скаргу.

Додатково у поданій 27.09.2019 року заяві ОСОБА_3 зазначила, що вона не має відношення до обставин, що викладені в ухвалі суду про дозвіл на обшук, її житло там не зазначено, внаслідок проведення даної слідчої дії її права порушені, за порушення цих прав передбачена кримінальна відповідальність, а тому вважає, що є потерпілою.

Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, надала через канцелярію суду заяву про розгляд без участі, скаргу підтримала у повному обсязі та просила задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Враховуючи процесуальні строки розгляду скарги та наявність заяви про розгляд без участі, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заявника.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву, у якій просив розглянути скаргу без його участі. Зі скаргою не погодився, зазначив, що на даний час відсутні підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, натомість, досудове розслідування триває, здійснюється відповідна перевірка всіх обставин, а тому визнання будь-якої особи потерпілою є передчасним і безпідставним.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та надані докази в їх сукупності та взаємному зв`язку, слідчий суддя вважає відмовити у задоволенні вимог скарги з таких підстав.

Статтею 55 Конституції України кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Положеннями ст.2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України, ст.ст.303-308 цього Кодексу

Так, частиною першою статті 303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Судом установлено, що у провадженні слідчого прокуратури Полтавської області знаходиться кримінальне провадження №0000288, внесене до ЄРДР 05.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, за заявою ОСОБА_5 .

Як вбачається зі змісту скарги, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 звернулась до слідчого із заявою від 05.08.2019 року, у якій просила визнати її потерпілою у вищевказаному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 від 16.08.2019 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 05.09.2017 року з підстав відсутності шкоди, завданої заявнику кримінальним правопорушенням (а.с.7-9).

Як вбачається з постанови слідчого від 16.08.2019 року, при розгляді заяви ОСОБА_3 про визнання її потерпілою проведеним досудовим розслідуванням на час винесення постанови не встановлено фактів завдання шкоди останній у розумінні вимог, передбачених кримінальним процесуальним законом, а саме, що кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди заявниці.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, в тому числі показання свідків та інші в їх сукупності щодо можливої умисної протиправної спрямованості дій стосовно ОСОБА_3 слідчий дійшов до висновку про відсутність підстав вважати останню потерпілою з огляду на таке. У заяві ОСОБА_3 від 05.08.2019 року будь-яких конкретних відомостей про завдання їй моральної, фізичної або майнової шкоди певними діями конкретних осіб не зазначається, а лише наведені загальні міркування негативного ставлення до дій та незгода з діями працівників правоохоронних органів. Крім того, як зазначено у постанові, суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, характеризується лише прямим умислом, наявність якого на даний час зібраними доказами не підтверджується та підлягає перевірці під час здійснення досудового розслідування. Так, на даний час досудове розслідування триває, а тому рішення про визнання тієї чи іншої особи потерпілою є передчасним та безпідставним (а.с.7, 8).

Враховуючи наведені заявником обставини, та аналізуючи на предмет законності зазначену постанову, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною 5 статті 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їх правових позицій, прав і свобод, законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Отже, законодавцем чітко визначено статус потерпілого у кримінальному провадженні та визначено момент виникнення прав та обов`язків потерпілого, при цьому заявником ОСОБА_3 не доведено, що на момент звернення із заявою про визнання потерпілою їй дійсно завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, як це передбачено ч.1 ст.55 КПК України, разом із тим, ОСОБА_3 не надано до суду жодного доказу на підтвердження її душевних страждань, переживань або фізичних страждань, завданої фізичної, моральної або майнової шкоди тощо.

При дослідженні оскаржуваної постанови слідчим суддею встановлено, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч.2. ст.9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчим обґрунтовано прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 , навівши достатньо вагомі підстави та мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Враховуючи наведене та обставини, які зазначені ОСОБА_3 щодо залучення її до кримінального провадження як потерпілої, то остання на даний час в силу положень ст.55 КПК України не є потерпілою у кримінальному провадженні №0000288.

Окрім цього, зважаючи на відомості про кримінальне правопорушення, які внесені до ЄРДР за відповідною заявою, заявником не наведено конкретних фактів та достатніх обґрунтувань щодо заподіяння їй шкоди вчиненим кримінальним правопорушенням, що є обов`язковою передумовою для визнання особи потерпілою, а відтак слідчий суддя не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Разом із тим, як встановлено у судовому засіданні, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000288 наразі триває, ОСОБА_3 залучається слідчим як учасник до проведення відповідних слідчих і процесуальних дій, зокрема, у матеріалах справи наявне підтвердження про її виклик як свідка у кримінальному провадженні (а.с.6), що не було спростовано у судовому засіданні, та у свою чергу свідчить про вжиття заходів, спрямованих на перевірку і уточнення обставин, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, а також збирання доказів, їх оцінку з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Наведене також свідчить про те, що заявником передчасно ініційовано питання про визнання потерпілим у даному кримінальному провадженні у розумінні вимог КПК України.

Крім того, з наданих слідчим відомостей вбачається, що ОСОБА_3 не є співвласником будинку АДРЕСА_1 , а зареєстрована за вказаною адресою 27.07.2016 року, тобто після подій проведення обшуку 13.05.2016 року.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що слідчий обґрунтовано прийняв рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою та задоволенні її заяви на даному етапі досудового розслідування, поданої за відсутності обґрунтованого підтвердження завданої шкоди, що в подальшому не позбавляє заявника можливості реалізувати свої права в порядку ст.55 КПК України за наявності відповідних підстав для цього.

Також не підлягають задоволенню вимоги скарги в частині зобов`язання слідчого залучити ОСОБА_3 як потерпілу в кримінальному провадженні, так як до повноважень слідчого судді не входить з`ясування заподіяння особі певної шкоди та перевірки всіх обставин кримінального провадження, а також оцінка в цій частині будь-яких доказів на даній стадії кримінального провадження. У свою чергу, слідчий суддя не може підміняти і приймати рішення, котрі віднесені до компетенції слідчого, який є самостійним у прийнятті таких рішень, та відповідно до положень ст.40 КПК України несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

За таких обставин, оскільки в силу принципу змагальності сторін заявником та представником заявника не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які би давали підстави слідчому судді дійти до висновку про законність та обґрунтованість вимог скарги, а тому слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах заявлених вимог, та перевіривши надані в їх обґрунтування докази, з урахуванням вищенаведеного дійшов до висновку, про відсутність підстав для задоволення скарги в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 від 16.08.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000288 від 05.09.2017 року, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1