ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2922/19

01 листопада 2019 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000660 від 15.10.2019 з угодою про примирення від 30.10.2019 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Петропавловськ-Камчатський Російська Федерація, громадянин України, українець, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , освіта професійно технічна, одружений, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, який не працює та не навчається, державних нагород та пільг не має, раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 Кримінального кодексу України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
15 жовтня 2019 року, близько 11:20 год. у ОСОБА_3 , який був поблизу магазину «Явір» у с.Корчин Костопільського району Рівненської області, раптово виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «FORD TRANSIT» 1999 року випуску, реєстраційний знак НОМЕР_1 , який стояв біля вищевказаного магазину. Далі ОСОБА_3 , скориставшись обставиною, коли ніхто не помічав його дій, таємно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, умисно, незаконно заволодів транспортним засобом марки «FORD TRANSIT» 1999 року випуску, реєстраційний знак НОМЕР_1 , вартістю 70215,71 грн., належним ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому матеріального збитку на зазначену суму.

Такими діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 Кримінального кодексу України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

30 жовтня 2019 року під час провадження досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було досягнуто угоди про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди, підозрюваний ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, у підготовчому судовому засіданні попросити вибачення у потерпілого за скоєне кримінальне правопорушення.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у разі затвердження такої угоди, а саме у вигляді обмеження волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України.

В угоді визначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 Кримінального кодексу України винним себе визнав повністю, попросив вибачення за вчинене кримінальне правопорушення та дав згоду на застосування узгодженої сторонами міри покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор у судовому засіданні просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. Свою позицію прокурор обґрунтовує тим, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України.

Потерпілий просить суд затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.289 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, в ході підготовчого судового засідання, судом встановлено, що сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Дослідивши укладену угоду про примирення від 30.10.2019, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, наявні підстави для затвердження угоди про примирення.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 Кримінального кодексу України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, та дійшов висновку про необхідність призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді обмеження волі строком на три роки. Суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без реального обмеження волі, але в умовах нагляду за ним та звільнити його від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З довідок про витрати на проведення експертиз вбачається, що витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи по даному кримінальному провадженню становлять 1256 грн. 08 коп., а відтак суд дійшов висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 377, 475, 100, 122, 124, 394 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 30 жовтня 2019 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді обмеження волі на строк 3 /три/ роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 /один/ рік.

Відповідно до п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.4 ст.76 КК України, здійснення нагляду за ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 1256,08 грн. витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1