Справа № 635/7663/19
Провадження № 1-кс/635/3434/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання заступника начальника СВ Люботинського відділення Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000728 від 05.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 290 КК України про арешт майна,

УСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Люботинського відділення Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000728 від 05.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 290 КК України про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 05.10.2019 до Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП України в Харківській області від оператора служби «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин вул. П. Шосе, 202 під час обстеження автомобіля «CHEVROLET EVANDA LA 69L», державний номерний знак « НОМЕР_1 », 2006 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , яка мешкає: АДРЕСА_1 виявлено, що ідентифікаційний номер двигуна знищений механічним способом (спилювання).
Вказане повідомлення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000728 від 05.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

05.10.2019 було проведеного огляд автомобіля «CHEVROLET EVANDA LA 69L», державний номерний знак « НОМЕР_1 », 2006 року випуску, який у подальшому згідно діючого законодавства України було тимчасово вилучено у зв`язку з тим, що без вилучення авто сліди злочину могли бути знищені, а саме авто передане іншим особам, що унеможливило б у подальшому проведення досудового розслідування та доказування складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Також встановлено, що власником тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля «CHEVROLET EVANDA LA 69L», державний номерний знак « НОМЕР_1 », 2006 року випуску ОСОБА_4 , яка мешкає: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Згідно висновку експертного дослідження № 21/6350/27Д від 05.10.2019 ідентифікаційний номер двигуна автомобіля «CHEVROLET EVANDA LA 69L», державний номерний знак « НОМЕР_1 », 2006 року випуску знищений механічним способом (спилюванням).

Під час досудового слідства необхідно буде призначити та провести судово трасологічну експертизу з метою встановлення або ж спростування зміни ідентифікаційних номерів двигуна автомобіля.

Вивчивши надані документи та матеріали, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 91 КПК України зазначене в клопотанні майно, має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Докладно дослідивши всі додані до справи матеріали, проаналізувавши обставини справи суд приходить до висновку про задоволення клопотання.
Керуючись ст. ст. 131, 170-175 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника СВ Люботинського відділення Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000728 від 05.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 290 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на двигун легкового автомобіля «CHEVROLET EVANDA LA 69L», державний номерний знак « НОМЕР_1 », 2006 року випуску, який належить ОСОБА_4 , яка мешкає: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , який у подальшому дозволити зберігати у камері речових доказів Люботинського відділення поліції за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки вказаний двигун має суттєве значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного двигуна іншим особам.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1