УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2019 року м.Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю серетаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
заявника - ОСОБА_4 ,
адвоката - ОСОБА_5 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_4 , на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Одеської області від 02.07.2019 р., про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою в якій просить скасувати постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Одеської області від 02.07.2019 р., про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005.
В своїй скарзі ОСОБА_4 посилається на те, що СВ прокуратури Одеської області, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 372, ч.ч. 1, 2 ст. 374, ч.1 ст. 384 КК України, яке 02.07.2019 р. було закрито. На думку заявника, постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, так як певні обставини які мають значення для встановлення істини по справі, з`ясовано не було. Крім того, в ході досудового розслідування слідчим не виконані ухвали слідчих суддів, якими скасовано попередні постанови про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 , скаргу підтримали та просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення скарги.
Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, дослідивши матеріали закритого кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до висновку, що скарга підлягає задовольню з наступних підстав.
Так встановлено, що СВ прокуратури Одеської області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 03.01.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 372, ч.ч. 1, 2 ст. 374, ч.1 ст. 384 КК України.
Частина 2 статті 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
В ході досудового розслідування даного кримінального провадження, слідчим здійснено низку слідчих дій.
На підставі зібраних матеріалів слідчий, 02.07.2019 р. прийшов до передчасного висновку про необхідність закриття кримінального провадження, так як певні обставини які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, з`ясовано не було.
Відповідно до ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що кримінальне провадження неодноразово закривалось слідчим а постанови про його закриття скасовувались слідчими суддями місцевого суду з підстав не проведення усіх необхідних слідчих дій.
Крім того, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.07.2017 по справі № 522/6760/17, провадження № 1-кс/522/6212/17 слідчого зобов`язано вчинити дії - всебічно, повно й неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення у кримінальному провадженні, але ці вимоги не виконано.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.08.2018 по справі №522/9535/18, провадження № 1-кс/522/9874/18 за наслідками розгляду скарги потерпілого ОСОБА_4 постанову слідчого від 17.05.2018 про часткову відмову у задоволенні клопотання потерпілого про проведення слідчих та процесуальних дій (зокрема призначення та проведення судово-почеркознавчої експертизи) скасовано.
Покази адвоката ОСОБА_6 надані під присягою суду в якості свідка й підтверджені останньою у протоколі допиту про неналежність підписів від її імені у певних процесуальних документах у кримінальному провадженні № 0006897 від 30.07.2014 стосовно ОСОБА_4 (зокрема у протоколі про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 24.02.2015, розписці прокурору про те, що сторона захисту не володіє речовими доказами та матеріалами, які відповідно до ч. 6 ст. 290 КПК України, необхідно надавати для ознайомлення стороні обвинувачення від 24.02.2017) не знайомства із ОСОБА_4 унаслідок введення в оману з боку колишнього слідчого ОСОБА_7 , відповідно до приписів ст. 94 КПК України не отримали належної оцінки з боку слідчого та прокурора, а необхідних дій що мають значення для перевірки отриманих результатів останніми не здійснено.
Посилання слідчого в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження на результати аналізу здобутих трафіків телефонних з`єднань ОСОБА_4 не спростовують факт порушенням права на захист та фальсифікацією процесуальних документів стосовно останнього, та лише побічно підтверджують його відсутність 27.02.2015 р. у райвідділку органу внутрішніх справ при складанні розписки про отримання обвинувального акту.
Фіксація відмови учасника кримінального провадження від підписання протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, в порядку ст. 290 КПК України, та складання розписки про відсутність речових доказів та матеріалів, які відповідно до ч. 6 ст. 290 КПК України, необхідно надавати для ознайомлення стороні обвинувачення, КПК України не передбачена, тим паче залучення понятих до проведення таких дій, які не можна віднести до процесуальних.
За приписами ч. 10 ст. 290 КПК України, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів, але цих вимог стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0006897 дотримано не було.
При цьому, оскаржуване процесуальне рішення слідчого від 02.07.2018 прийняте з посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто, на думку слідчого, проведеним розслідуванням встановлено відсутність в діяннях невизначених ним осіб складів злочинів.
В оскаржуваній постанові слідчий не навів яких саме об`єктивних та суб`єктивних ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.ч. 1, 2 ст. 374, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 384 КК України не встановлено проведеним розслідуванням, що дало йому підстави прийти до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення в діях конкретно невизначених ним осіб.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2018 року по справі № 522/14994/18 провадження № 1-кс/522/15684/18 за скаргою потерпілого ОСОБА_4 зобов`язано уповноважених осіб прокуратури області розглянути скаргу ОСОБА_4 від 08 серпня 2018 року, у відповідності до вимог ст. 308 КПК України, але матеріали містять копію письмової відповіді ОСОБА_4 за № 15/2-757-18 вих, згідно якої скаргу ОСОБА_4 від 08.08.2018 щодо недотримання розумних строків під час досудового розслідування кримінального провадження №0000005 від 03.01.2017 за ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 374 КК України розглянуто відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, про що останньому направлено відповідь у передбачений законом строк, а саме 13.08.2018 за № 15/2-293-18 вих. Підстав для повторного виконання ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2018 по справі № 522/14994/18 відповідно до вимог ст. 308 КПК України, не вбачається.
Фактична відмова у задоволенні скарги ОСОБА_4 від 08.08.2018 про недотримання розумних строків слідчим та прокурором здійснена у позапроцесуальному порядку, що виключає можливість її оскарження слідчому судді на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України, й суперечить таким основним засадам кримінального провадження, як верховенство права, законність, доступ до правосуддя та обов`язковість судового рішення, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень (п. п. 1, 2, 14, 17 ч. 1 ст. 7 КПК України).
Подібний підхід до вирішення скарг потерпілого й виконання судових рішень унеможливлює охорону законних інтересів потерпілого та не забезпечує встановлення події кримінальних правопорушень і притягнення до відповідальності осіб, які їх вчинили, чим порушується право потерпілого за п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.
Постанова слідчого від 02.07.2019 року про закриття кримінального провадження перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності.
Зокрема, органом досудового розслідування у кримінальному провадженні:
- всебічно, повно й неупереджено не досліддено всі обставини кримінального провадження;
- не здійснено оцінку здобутих доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення про початок притягнення до кримінальної відповідальності певних осіб, на яких прямо вказує потерпілий ОСОБА_4 та наявні докази;
- не виконано ряд необхідних слідчих дій, зокрема не призначено та не забезпечно проведення судової почеркознавчої експертизи процесуальних документів.
З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, а відтак підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.
Скасувати постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Одеської області від 02.07.2019 р., про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005.
Зобов`язати слідчого в провадженні якого перебуватимуть матеріали кримінального провадження №0000005, виконати слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення істини у кримінальному провадженні, зазначені в мотивувальній частині ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: