Справа 288/1310/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року . смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

представника органу пробації - ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області клопотання про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, начальника Попільнянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Житомирській області капітана внутрішньої служби ОСОБА_5 , відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , засудженого 21 серпня 2017 року вироком Брусилівського районного суду Житомирської області за частиною 1, 2 статті 309 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік шість місяців,

ВСТАНОВИВ:

До Попільнянського районного суду Житомирської області надійшло клопотання про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, начальника Попільнянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Житомирській області капітана внутрішньої служби ОСОБА_5 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , засудженого 21 серпня 2017 року вироком Брусилівського районного суду Житомирської області за частиною 1, 2 статті 309 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік шість місяців.

Представник Попільнянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_6 , просить вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання та направити ОСОБА_4 для відбування реальної міри покарання у зв`язку із невиконанням обов`язків, покладених на нього вироком суду.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання органу пробації.

Прокурор в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Суд, вислухавши думку представника Попільнянського РС, заслухавши пояснення засудженого, дослідивши матеріали провадження, особової справи № 39-2017, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 21 серпня 2017 року визнаний винуватим та засуджений за частиною 1, 2 статті 309 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік шість місяців.

02 жовтня 2017 року до Попільнянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області надійшов вирок Брусилівського районного суду Житомирської області, відносно ОСОБА_4 відповідно, того ж дня вирок було прийнято до виконання.

06 листопада 2017 року ОСОБА_4 прибув до уповноваженого органу з питань пробації для ознайомлення із порядком, умовами відбування покарання та обов`язками встановленими вироком суду, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, про що було відібрано підписку, а також затверджено постанову про встановлення днів явки для реєстрації, а саме встановлено перший та третій понеділок кожного місяця днями явки для реєстрації, з якою особу було ознайомлено під підпис.

Під час іспитового строку засуджений допустив ряд порушень, а саме 20 листопада 2017 року не прибув для реєстрації до Попільнянського PC з питань пробації без поважних причин, за що засудженому було винесено застереження у виді письмового попередження.

02 грудня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 0000460 про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

17 січня 2018 року Попільнянським районним судом Житомирської області було винесено вирок про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, призначено покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання за вищевказаним вироком частково приєднано невідбуту частину призначеного покарання за вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 21 серпня 2017 року, за яким ОСОБА_4 засуджено за ст. 309 ч. 1, ст. 309 ч.2 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік шість місяців, і остаточно призначено йому кінцеву міру покарання три роки один місяць позбавлення волі. Обрано міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою, взявши його під варту із залу суду 17 січня 2018 року.

26 квітня 2018 року ухвалою апеляційного суду Житомирської області вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 17 січня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000460 за ч. 1 ст. 185 КК України скасовано та призначено новий розгляд даного кримінального провадження.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 змінено з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Зобов`язано обвинуваченого ОСОБА_4 не відлучатися з с. Миролюбівка Попільнянського району Житомирської області без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, з`являтися до суду за кожною вимогою. ОСОБА_4 звільнено з-під варти в залі судового засідання.

22 червня 2018 року ОСОБА_4 прибув до Попільнянського PC з питань пробації, де йому повторно було роз`яснено про порядок здійснення контролю за засудженими звільненими від відбування покарань з випробуванням та наголошено, що кожен перший та третій понеділок місяця засуджений зобов`язаний прибувати для реєстрації до Попільнянського районного сектору з питань пробації. Однак ОСОБА_4 в подальшому для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації не прибував.

24 квітня 2019 року ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2017 року за № 0000460 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від підтримання приватного обвинувачення.

За місцем проживання характеризується посередньо, про що зазначено в характеристиці, наданій виконкомом селищної ради смт. Попільня. Під час іспитового терміну до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

Як вбачається з положень статті 163 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Згідно з частиною першою статті 164 КВК України, уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».
Кримінально-виконавче законодавство, виконання і відбування покарань ґрунтуються на принципах невідворотності виконання і відбування покарань, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом, участі громадськості в передбачених законом випадках у діяльності органів і установ виконання покарань /ст.5 КВК України/.
Статтею 9 КВК України передбачено, що засуджений зобов`язаний виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.
Відповідно до частини третьої статті 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.
Відповідно до частини першої, другої статті 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Тобто, виходячи з аналізу вищевказаної норми, можна зробити висновок, що орган пробації має право звернутися до суду з подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання лише після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження.
Однак після постановлення ухвали апеляційного суду та повторного роз`яснення про порядок і умови відбування покарання в період іспитового строку наголошення про дні явок до уповноваженого органу пробації та в подальшому після не прибуття ОСОБА_4 для реєстрації письмового попередження до засудженого не застосовувалось.
Щодо посилань у клопотанні на те, що засуджений не виконав покладений на нього обов`язок передбачений пунктом 1 частини першої статті 76 КК України, оскільки не з`явився на реєстрацію, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною другою статті 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Аналогічні правові вимоги містяться і у частині першій статті 166 КВК України.
При цьому, частина третя статті 166 КВК України імперативно визначає, що невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Згідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення від покарання та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених статтею 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до частини четвертої статті 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Однак, таких обставин у судовому засіданні встановлено не було, оскільки неявки засудженого на реєстрацію не свідчать про те, що вони сталися з не поважних причин. Тим більше, з пояснень засудженого ОСОБА_4 , які містяться в матеріалах особової справи він не з`являвся до уповноваженого органу з питань пробації, тому що не знав чи закінчився в нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та чи міг він залишити місце проживання.

За таких обставин, суд вважає що матеріали особової справи №39-2017 відносно ОСОБА_4 містять сумнівні відомості, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України), а тому воно не підлягає до задоволення.
Крім того, за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо.

Під час іспитового терміну до адміністративної відповідальності не притягувався.

Відповідно до частини шостої статті 166 КВК України, у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Пунктом 8 частини першої статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, у визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Керуючись частиною другої статті 78 КК України; частиною першої статті 166 КВК України; статями 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання начальника Попільнянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Житомирській області капітана внутрішньої служби ОСОБА_5 , про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку відносно засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Попередити ОСОБА_4 , що у разі подальшого невиконання покладених на нього вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 21 серпня 2017 року обов`язків та вчинення правопорушень до нього може буде застосоване скасування звільнення від покарання з іспитовим строком з направленням його для відбування призначеного судом покарання.

Матеріали особової справи № 39-2017 відносно ОСОБА_4 повернути на адресу Попільнянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Житомирській області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, встановленого КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1