Справа № 461/9688/19
УХВАЛА
про арешт майна

10.12.2019 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

в с т а н о в и в :
Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000857 від 06.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Старший слідчий ВРЗуСТ слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на мікроволокна, які вилучені під час огляду місця ДТП із дорожнього покриття автодороги Нижанковичі-Стрий, поблизу м. Дрогорбич Львівської області.

Слідчий клопотання мотивує тим, що 06 грудня 2019 року приблизно о 20 годині 20 хвилин на автодорозі Нижанковичі-Стрий, поблизу м. Дрогобич Львівської області водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 та рухаючись ним в напрямку до м. Дрогобич здійснив наїзд на лежачого пішохода ОСОБА_6 , який від отриманих травм помер на місці пригоди.

06 грудня 2019 року під час огляду місця пригоди із дорожнього покриття автодороги було вилучено мікроволокна.

Оскільки вилучення під час огляду мікроволокна, можуть походити від одягу пішохода ОСОБА_6 та самі предмети є речовим доказом і в подальшому будуть скеровані для проведення експертиз, необхідно забезпечити зберігання даних речових доказів шляхом накладання арешту.

Без надання експертам для огляду вилучених мікроволокон, останні будуть позбавлені можливості встановити їх родову приналежність із одягом пішохода ОСОБА_6 , що в свою чергу не дасть можливості встановити місця наїзду на лежачого пішохода.

Слідчий в судове засідання не прибув, проте просив розгляд даного клопотання проводити у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі та просять таке задоволити.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

А згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частинами 1,2,3 та 6 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення , забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, вважаю, що з метою збереження речових доказів, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна задоволити.

Накласти арешт на мікроволокна, які вилучені під час огляду місця ДТП із дорожнього покриття автодороги Нижанковичі-Стрий, поблизу м. Дрогорбич Львівської області.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду, в порядку, передбаченому ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1