Житомирський апеляційний суд
Справа №273/1468/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.173 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

за участю : прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши в м. Житомирі у режимі відеоконференції з Баранівським районним судом Житомирської області апеляційну скаргу прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Баранівського районного суду Житомирської області від 01.08.2019 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Баранівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки хутора Черновського, Шолоховського району, Ростовської області, Російської Федерації, проживаючої по АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000260 від 29.07.2019 року.

Відмовляючи в задоволенні вищевказаного клопотання, слідчий суддя вказав на відсутність законних підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вона має хронічну психічну хворобу, а тому відносно останньої повинні бути застосовані запобіжні заходи, передбачені ст. 508 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор ухвалу слідчого судді просить скасувати та постановити нову, якою обрати стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Зазначає, що слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для застосування до ОСОБА_8 , запобіжного заходу, передбаченого ст. 508 КПК України.Посилається на те, що наявність медичної документації про перебування ОСОБА_8 на обліку у лікаря психіатра та наявність у останньої 2 групи інвалідності не є підставою для застосування відносно останньої запобіжних заходів визначених ст.508 КПК України. Вказує на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме : можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-які речі, які мають значення для встановлення істини по справі.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги та просив її задовольнити, підозрювану та захисника про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя вказав на відсутність законних підстав для застосування відносно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зважаючи на ту обставину, що вона має хронічну психічну хворобу, а тому відносно останньої повинні бути застосовані запобіжні заходи, передбачені ст. 508 КПК України.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів не погоджується.

Згідно ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: 1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; 2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст.509 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді щодо залучення експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

Призначення цього виду експертиз відповідно до положень, передбачених п.3 ч.2 ст.242 КПК України є обов`язковим.

Таким чином, медична документація про перебування ОСОБА_8 на обліку у лікаря психіатра та наявність у останньої 2 групи інвалідності по психічному захворюванню не є підставою застосування до підозрюваної запобіжних заходів визначених ст.508 КПК України, а в силу ст.509 КПК України є обставиною, що слугує підставою для призначення у кримінальному провадженні психіатричної експертизи, оскільки саме така експертиза у кримінальному провадженні встановлює факт розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Крім того згідно довідки головного лікаря Баранівської КЦРЛ №606 від 01.01.2019 року на яку в ухвалі посилається слідчий суддя, ОСОБА_8 останні 10 років підтримуюче амбулаторне лікування не приймала, стаціонарно в психлікарні не лікувалась, жодних скарг і заяв про загрозу для життя оточуючих від сусідів, сільської ради, поліції не надходило.

Тому висновок слідчого судді про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжних заходів, визначених ст.508 КПК України і відсутність підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, є помилковим.

За таких обставин, ухвала слідчого судді залишатись в силі не може, підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали судової справи, колегія суддів прийшла до наступного.

В провадженні СВ Баранівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2019 року за №0000260 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

29.07.2019 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України.

30.07.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

31.07.2019 року заступник начальника СВ Баранівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області звернувся до суду з клопотанням, про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Баранівського районного суду Житомирської області від 01.08.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника СВ Баранівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Колегія суддів скасовує ухвалу слідчого судді та частково задовольняє клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, який просить застосувати прокурор в своїй апеляційній скарзі, враховуючи положення ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.177, 178, 183 КПК України є занадто суворим, оскільки в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 не достатньо викладені обставини на підставі яких він дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у клопотанні з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини, відсутнє обґрунтування в клопотанні неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як встановлено апеляційним судом, в матеріалах кримінального провадження містяться докази, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких та за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, наявність інвалідності 2 групи по психічному захворюванню.

Колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні існують ризики того, що підозрювана ОСОБА_8 , може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі, які мають значення для встановлення істини по справі, а тому відносно неї слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а вказаний запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваною ОСОБА_8 покладених на неї процесуальних обов`язків та її належну процесуальну поведінку.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Баранівського районного суду Житомирської області від 01.08.2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Баранівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання заступника начальника СВ Баранівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 28.09.2019 року, заборонивши їй цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрювану ОСОБА_8 покласти наступні обов?язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час за кожною вимогою;

-не відлучатися за межі с. Вишнівка Баранівського району Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: