Провадження № 11-кп/4820/677/19
Категорія : запобіжний захід Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою дію обраного запобіжного заходу, під час досудового розслідування, обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Завалля Кам`янець-Подільського району, громадянину України, не одруженому, раніше судимому,-

-07.12.2010 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України на 9 років позбавлення волі, звільненого 17.08.2018 року,-

продовжено у вигляді тримання під вартою до 22 листопада 2019 року включно.

У разі внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2019 року в розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 50 175 грн., термін дії, покладених на ОСОБА_7 обов`язків: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками в цьому кримінальному провадженні, визначено два місяці з дня внесення застави. У разі невиконання цих обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Суд мотивував своє рішення тим, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 раніше судимий, перебував у розшуку,

обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжити злочинну діяльність, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Вказує, що немає наміру переховуватися від суду, а також жодного впливу на свідків чи потерпілих не вчиняв. У потерпілого ОСОБА_9 відсутні будь-які претензії до нього, а тому вважає, що такі твердження суду ґрунтуються виключно на припущенні. Зазначає, що має зареєстроване місце проживання та працевлаштований. Крім того, звертає увагу, що тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, інакше судове рішення не відповідає вимогам КПК України та практики ЄСПЛ.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він 18 травня 2019 року близько 03 год. ЗО хв., перебуваючи на сходинковому майданчику поблизу нічного клубу «Арсенал», по вулиці Проскурівській, 81, в м. Хмельницькому, під надуманим приводом розпочав словесний конфлікт із раніше йому знайомим ОСОБА_9 .
В подальшому, в ході конфлікту із ОСОБА_9 , ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, що склались між ними під час конфлікту, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс кулаком правої руки один удар в область лівого ока та щоки ОСОБА_9 , в результаті якого потерпілий впав на підлогу та в подальшому ОСОБА_7 наніс ще один удар своєю правою ногою в область голови зліва ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження, у вигляді забійної рани м`яких тканин лобної ділянки голови зліва, крововиливів м`яких тканин лівої пара орбітальної ділянки, лівої щоки, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Крім того, ОСОБА_7 18.05.2019 близько 03 год. 35 хв., перебуваючи поблизу сходинкового майданчику, по вулиці Проскурівській, в м. Хмельницькому, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, дістав зі штанів потерпілого ОСОБА_9 , та відкрито викрав належний останньому, мобільний телефон марки Lenovo s989t,

сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 1066 грн. 67 коп., який знаходився в чохлі чорного кольору, із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» із № НОМЕР_2 .
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та подовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів, ухвала місцевого суду відповідає зазначеним критеріям.

Зокрема, суд врахував, що ОСОБА_7 раніше судимий, не працює, не має стійких соціальних зв`язків та постійного місця проживання, перебував у розшуку, маючи не зняту та непогашену судимість, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, а у справі не з`ясовані обставини, встановлені під час кримінального провадження, не перевірено їх доказами, в тому числі не допитані потерпілий та свідки, а відтак обвинувачений, знаходячись на волі, може незаконно на них впливати, перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватись від суду, а також продовжити злочинну діяльність.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки тяжкість вчиненого ОСОБА_10 злочину, покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, схильність до вчинення злочинів, давали підстави для продовження строку дії саме такого запобіжного заходу.
Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_7 , немає наміру переховуватися від суду, має зареєстроване місце проживання, жодного впливу на свідків чи потерпілих не вчиняв та відсутність претензій з боку потерпілого, в даному випадку не є визначальними, а тому колегією суддів не беруться до уваги.
Інші посилання в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в процесі апеляційного перегляду рішення суду та не спростовуються висновків суду першої інстанції.
Враховуючи, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний обвинуваченому ОСОБА_7 раніше, і на теперішній час обставини, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним злочину, та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Наведені в апеляційній скарзі доводи для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , не пов`язаного з триманням під вартою, не спростовують таке рішення місцевого суду, з урахуванням його особи та обставин вчинення злочину, які були враховані при вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.
За таких обставин, судова колегія вважає ухвалу місцевого суду, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення не встановлено.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4