Справа № 204/6481/19
Провадження №1-кс/204/2031/19
УХВАЛА
іменем України

17 вересня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 у порядку ст. 206 КПК України про незаконне тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням у порядку ст. 206 КПК України про незаконне тримання під вартою, в якій просив також негайно звільнити його з установи виконання покарань. В обґрунтування скарги зазначив, що у провадженні Павлоградського міськрайонного суду знаходиться справа №185/3451/16-к за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України. Крім того, вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2017 року у справі №175/1319/16-к, засуджено, зокрема заявника та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці та зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 12 січня 2016 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вказане судове рішення набрало чинності 07 травня 2018 року. В подальшому ОСОБА_3 постановою Верховного Суду від 10 липня 2019 року зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 21 червня 2017 року по 07 травня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_3 був тимчасово залишений в установі ув`язнення до розгляду провадження по суті. Таким чином вказує, що ОСОБА_3 перебуває в установі попереднього ув`язнення з 12 січня 2016 року по сьогоднішній день, з яких період з 12 січня 2016 року по 07 травня 2018 року обумовлений судовими рішеннями раніше. А в період з 08 травня 2018 року по сьогоднішній день скаржник утримується під вартою як попередньо ув`язнена особа, що було пов`язано із судовим розглядом кримінального провадження у Павлоградському міськрайонному суді. Тому вважає, що за цей період він відбув покарання у вигляді 2 років 8 місяців 6 днів, а усього за вироком Дніпропетровського районного суду 7 років 3 місяці 26 днів. Таким чином, 26 днів, на його думку, він незаконно утримується в установі виконання покарань без жодного рішення суду.

ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вказав, що скаржник утримується законно, а підстави незаконного утримання, на які він вказує в заяві, не відносяться до компетенції слідчого судді.

Вирішуючи заяву суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Частиною 2 ст. 206 КПК України визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до листа в.о. начальника Дніпровської установи виконання покарань (№ 4) ОСОБА_8 від 17 вересня 2019 року №4/5-16433 встановлено наступне: ОСОБА_3 затриманий 12 січня 2016 року Дніпропетровським відділенням поліції Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за ст.187 ч.3 КК України. Під варту його було взято за постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2016 року, до ДУВП №4 прибув 15 січня 2016 року. Засуджений 13 листопада 2017 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.187 КК України до 7 років 3 місяців з конфіскацією майна. Строк відбуття покарання рахувати з дня фактичного його затримання 12 січня 2016 року, зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 12 січня 2016 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 07 травня 2018 року. Ухвалами Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2017 року та 27 вересня 2018 року прийнято рішення тимчасово залишити заявника в умовах ДУВП №4 для наступного етапування до ІТТ Павлоградського ВП ГУНП України у зв`язку із розглядом кримінального провадження за ч.4 ст.187 КК України. Постановою Верховного Суду від 10 липня 2019 року вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2018 року змінено в частині зарахування строку попереднього ув`язнення та додатково зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 21 червня 2017 року по 07 травня 2018 року з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. На теперішній час утримується в ДУВП №4 на законних підставах, а кримінальна справа перебуває в Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області.

Також заявником до клопотання додано копію постанови Верховного Суду від 10 липня 2019 року, якою, зокрема касаційну скаргу засудженого ОСОБА_3 задоволено частково, а саме вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2018 року змінено в частині зарахування строку попереднього ув`язнення та додатково зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 21 червня 2017 року по 07 травня 2018 року з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З огляду на наведене, судом встановлено, що на даний час ОСОБА_3 перебуває під вартою відповідно до судового рішення вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2017 року та ухвал Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2017 року та 27 вересня 2018 року про тимчасове залишення заявника в умовах ДУВП №4 для наступного етапування до ІТТ Павлоградського ВП ГУНП України у зв`язку із розглядом кримінального провадження за ч.4 ст.187 КК України, а тому підстави, які б створювали обґрунтовану підозру про те, що останній утримується під вартою за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, не знайшли свого підтвердження.

Судом враховується, що скарга ОСОБА_3 зводиться до виконання вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2017 року, ті питання, які ставляться в скарзі виходять за межі компетенції слідчого судді, що не перешкоджає заявнику звернутися до відповідного суду згідно ч.2 ст. 539 КПК України з клопотанням про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку.

Враховуючи викладене у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 ,слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.24, 202, 206, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 у порядку ст. 206 КПК України про незаконне тримання під вартою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: