Справа № 1-14/2005
Провадження по справі № 1/521/1/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підсудних - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Суми, має середню освіту, не працює, не одружений, судимий 20.02.2003 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 296, ст. 75 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки з іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який народився у м. Суми, має середню освіту, зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, не судимий, проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115КК України,-

У С Т А Н О В И В:
12.06.2003 року ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , перебуваючи у с. Краснознам`янка Іванівського району Одеської області і дізнавшись від місцевих мешканців про те, що за місцем проживання потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 може зберігатися значна сума грошових коштів, вступили у злочинну змову для здійснення розбійного нападу з метою заволодіння майном.

Реалізуючи злочинний умисел, в ніч з 12.06.2003 року на 13.06.2003 року ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, прийшли до будинку АДРЕСА_3 , проникли до приміщення літньої кухні вказаного домоволодіння, напали на ОСОБА_14 , що там знаходилась, і, застосовуючи насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілої, діючи спільно, нанесли заздалегідь заготовленим сокирою і ножем множинні удари по голові і тілу ОСОБА_14 з метою подолання її опору, вбивства і заволодіння майном.

Після того, як потерпілий ОСОБА_13 зайшов до приміщення літньої кухні, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , діючи спільно, напали на нього і з метою подолання опору, умисного вбивства та подальшого заволодіння майном нанесли сокирою і ножем множинні удари по голові і різним частинам тіла, спричинивши тілесні ушкодження, небезпечні для життя і здоров`я потерпілого.

Далі ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у дворі будинку за вказаною адресою, діючи спільно, настигли ОСОБА_12 і напали на неї, з метою умисного вбивства і заволодіння майном, застосовуючи насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілої, нанесли їй множинні удари ножем і сокирою в область голови, спричинивши тілесні ушкодження, небезпечні для життя і здоров`я потерпілої.

В результаті своїх спільних умисних дій ОСОБА_7 і ОСОБА_8 спричинили потерпілим такі тілесні ушкодження.

ОСОБА_14 спричинені тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення, у вигляді відкритого багатоуламкового перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під м`які мозкові оболонки, крововиливу в м`які тканини голови, 8 забитих і рубаних ран голови, 5 колото-різаних ран обличчя, 2 колото-різаних ран лівої половини грудної клітини, одна з яких проникає в ліву плевральну і черевну порожнину з пошкодженням нижньої долі лівої легені, лівого купола діафрагми, селезінки з крововиливом в ліву плевральну порожнину і черевну порожнину, різаної рани правої кисті, крововиливів голови, тулуба, кінцівок, саден верхніх кінцівок. Смерть ОСОБА_14 настала на місці події від отриманих ушкоджень в результаті сполученої травми у вигляді відкритого багатоуламкового перелому кісток склепіння та основи черепа, що викликав крововиливи під м`які мозкові оболонки, набряк і здавлювання головного мозку, і колото-різаного поранення лівої половини грудної клітини з пошкодженням нижньої долі лівої легені, лівого куполу діафрагми, селезінки, з крововиливом в ліву плевральну і черевну порожнини, що викликала гостру крововтрату і недокрів`я внутрішніх органів.

ОСОБА_13 спричинені тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення, у вигляді відкритого багатоуламкового перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливу під тверду і м`які мозкові оболонки, контузійних кортикальних крововиливів у речовину головного мозку, крововиливів у м`які тканини голови, 8 забитих і рубаних ран голови, колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітини зліва, що не приникає в грудну порожнину, 3 забійних ран лівої кисті, крововиливів повік обох очей, крововиливів у склеру обох очей, саден тулуба, верхніх і нижніх кінцівок. Смерть ОСОБА_13 настала на місці події від отриманих ушкоджень в результаті відкритої черепно-мозкової травми у вигляді відкритого багатоуламкового перелому кісток склепіння та основи черепа, кровиливів під тверду і м`яку мозкові оболонки, у речовину головного мозку, набряку головного мозку, гострої крововтрати, недокрів`я внутрішніх органів.

ОСОБА_12 спричинені тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення, у вигляді відкритого багатоуламкового перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під тверду і м`які мозкові оболонки, вогнищевих контузій ний крововиливів у речовину головного мозку, розтрощення речовини головного мозку, крововиливу у м`які тканини голови, 9 забитих і рубаних ран голови, 3 колото-різаних ран верхнього і нижнього повік лівого ока, відкритого перелому кісток носа, крововиливів і саден голови. Смерть ОСОБА_12 настала на місці події від отриманих ушкоджень в результаті відкритої черепно-мозкової травми у вигляді відкритого багатоуламкового перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під тверду і м`які мозкові оболонки, у речовину головного мозку, розтрощення речовини головного мозку, набряку і здавлювання головного мозку, гострої крововтрати, недокрів`я внутрішніх органів.

Позбавивши життя потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_12 , доводячи злочинний умисел до кінця, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 проникли до житлового будинку, розташованого у дворі за вказаною адресою, та заволоділи грошовими коштами у великому розмірі, які потерпілі зберігали в будинку, в сумі приблизно 1500 доларів США (що за курсом НБУ складало 7999,5 грн.), після чого залишили місце події.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_7 і ОСОБА_8 свою вину в інкримінованих злочинах не визнали, заперечували будь-яку причетність до їх вчинення.

ОСОБА_7 показав, що10.06.2003 року він на власному автомобілі разом з ОСОБА_8 виїхали в Одеську області для закупки пуху і пера з метою подальшого перепродажу. Спочатку переночували в орендованому житлі у смт. Ширяєво, а 11.06.2003 року виїхали до с. Краснознам`янка, де на ринку зустрілися зі своїми знайомими з м. Суми ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , які теж скуповували пух і перо. У другій половині дня разом з цими особами на ставку вживали алкогольні напої, та залишилися ночувати там же в автомобілі, оскільки не змогли «зняти» житло. Наступного дня 12.06.2003 року зранку поїхали на ринок у с. Цебріково, а потім повернулися на ставок, де проводили час з ОСОБА_17 і ОСОБА_18 та їх знайомими дівчатами. Пізно ввечері хлопці повезли дівчат додому, а він з ОСОБА_19 залишилися спати в автомобілі. 13.06.2003 року вранці він з ОСОБА_19 поїхали по навколишніх селах, щоб скупити пух і перо по домогосподарствах, а в обідній час повернулися на ставок де знов відпочивали з ОСОБА_17 і ОСОБА_18 . Там же знаходились раніше незнайома ОСОБА_20 з двома дітьми ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , і хтось із хлопців запросили їх до компанії. Від ОСОБА_23 їм стало відомо, що у с. Краснознам`янці вночі було вчинене вбивство. Також за пропозицією ОСОБА_23 він і ОСОБА_19 поїхали до неї додому, щоб там переночувати, але умови були неприйнятними, тому вони відмовились і повернулись ночувати на ставок. Вранці 14.06.2003 вони поїхали в с. Краснознам`янку на ринок, пробули там недовго, було багато міліції, і після обіду поїхали до с. Радісне, орендували житло і пробули там до 18.06.2003, займаючись скупкою пуху і пера, після чого повернулися до м. Суми.

Підсудний ОСОБА_8 надав покази, аналогічні показам ОСОБА_7 . Пояснив, що під час досудового розслідування вимушений був надати неправдиві визнавальні покази під фізичним і психологічним впливом працівників міліції.

Не дивлячись на заперечення підсудними, їх вина у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується такими дослідженими судом доказами.

Так, за згодою сторони захисту і сторони обвинувачення у відповідності з положеннями ст. 308, п. 2 ч. 1 ст. 306 КПК України (1960) судом були оголошені покази потерпілих, надані під час досудового розслідування і в попередніх судових засіданнях.

- Із показань потерпілого ОСОБА_24 вбачається, що ОСОБА_12 його мати, ОСОБА_13 його вітчим, а ОСОБА_14 бабуся. Приблизно у 2000 році ОСОБА_12 і ОСОБА_13 продали житло за 1500 доларів США і переїхали жити в с. Краснознам`янку Іванівського району Одеської області. Мати і вітчим разом проживали в будинку, а ОСОБА_14 в літній кухні у тому ж дворі. 13.06.2003 року йому зателефонували родичі і повідомили про вбивство його близьких. Мати, вітчим і бабуся накопичували гроші для проведення газу до будинку. На момент вбивства у них було близько 2000 доларів США, які батьки зберігали в будинку, в лівому нижньому куті комоду (т. 1 ар. 180-181, т. 2 ар. 237-239, 242, т. 5 ар. 119-120).

- Потерпілий ОСОБА_25 показав, що ОСОБА_12 його мати. Про обставини вбивства матері, вітчима і бабусі 13.06.2003 року йому не відомо. Крім грошей, про місце зберігання яких він не знав, із будинку більше нічого не пропало (т. 5 ар. 120-121).

- Потерпілий ОСОБА_26 показав, що він є сином ОСОБА_14 . Про загибель родичів дізнався 13.06.2003 року. Йому відомо, що ОСОБА_12 і ОСОБА_13 продали своє житло, проживали разом з ОСОБА_14 , накопичували гроші для проведення газу до будинку (т. 5 ар. 121-122, 262, т. 7 ар. 91-92).

- Потерпіла ОСОБА_27 показала, що про вбивство потерпілих її сестри, зятя та матері їй повідомили 13.06.2003 року. Зі слів покійної сестри ОСОБА_12 їй було відомо про те, що вони зберігали в будинку не менше 1500 доларів США, які призначались для проведення газу до будинку та для встановлення огорожі. Частину грошей вони виручили від продажу будинку в с. Конопльово, а 100 доларів США їм передала мати ОСОБА_28 (т. 5 ар. 160-167, т. 7 ар. 97-100).

- Потерпіла ОСОБА_29 надала покази, аналогічні показам потерпілої ОСОБА_27 (т. 5 ар. 122-123).

- Представник потерпілої ОСОБА_30 ОСОБА_31 показала, що її загиблий брат ОСОБА_13 проживав з сім`єю у с. Краснознам`янка Іванівського району Одеської області. Восени 2002 року її мати ОСОБА_32 продала у м. Миколаєві будинок, а отримані кошти розділила між трьома дітьми, один з яких був ОСОБА_13 . У грудні 2002 року частина цих грошей в сумі 1000 доларів США в її присутності була передана ОСОБА_13 . Крім того, її брат і невісткою продали будинок у с. Конопльово не менше, ніж за 1400 доларів США, мали дохід від домашнього господарства і городу, всі отримували пенсію. Їй відомо, що вони накопичували гроші на підведення газу до будинку і на ремонт, зберігали гроші в будинку. На її думку, мешканці села знали, що у її родичів були заощадження (ь. 5 ар 152-153, 261-262, т. 6 ар. 71-72, т. 7 ар. 92-94).

- Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні показала, що влітку 2003 року знаходилась на ставку поблизу с. Краснознам`янка Іванівського району Одеської області разом з неповнолітніми ОСОБА_34 і ОСОБА_35 . Там вона познайомилась з підсудними ОСОБА_36 і ОСОБА_19 , які розпитували, де проживають люди, які продали хату в с. Конопльово. При цьому ОСОБА_37 говорив, що ці люди заборгували йому 1,5 тисяч доларів. Розуміючи, що мова йде про сім`ю ОСОБА_38 , вона розказала, де ті проживають. Також від ОСОБА_39 і ОСОБА_19 вона чула, що вони витратили всі гроші, які брали з дому на закупку пуху і пера. Того ж дня на ставку вона познайомилась з приятелями ОСОБА_39 і ОСОБА_19 ОСОБА_18 і ОСОБА_17 , але розмова про сім`ю ОСОБА_38 відбувалась лише з обвинуваченими. На ставку знаходилися до пізнього вечора, вживали алкогольні напої, разом з ОСОБА_36 на його автомобілі вона їздила до с. Зіміново, купували горілку. Зі ставка її з дітьми додому відвезли ОСОБА_37 і ОСОБА_19 , можливо, дорогою заїзджали до кафе. Наступної ночі підсудні приїхали до неї, залишили автомобіль позаду її городу. Вони були одягнуті у камуфляжний одяг, знову розпитували, де живуть ОСОБА_38 , а вона докладно розказала дорогу там лише один провулок, куди потрібно було звернути, а всього від її будинку було потрібно йти близько 10 хвилин. Підсудні пішли за вказаним нею напрямком близько 23 години, при цьому ОСОБА_37 мав при собі чорний пакет, в якому була сокира. Повернулись ОСОБА_37 і ОСОБА_19 приблизно через 2 години. На їх прохання вона дала воду і вони помили руки. Вона бачила, що руки і одяг у них були в крові, при цьому у ОСОБА_39 забруднення було більше, ніж у ОСОБА_19 . Також вони перевдягнулись у чистий одяг, який дістали з автомобіля, а забруднений кров`ю камуфляжний одяг віддали їй для того, щоб вона спалила. Від підсудних вона почула, що вони забрали борг, при цьому бачила, що вони принесли з собою гроші долари США. Вона чула розмову між ними. ОСОБА_19 запитав: «Зачем ты тронул бабку?», на що ОСОБА_37 відповів, що не чіпав би, якби вона не «лізла». Закривавлений одяг підсудних вона спалила у пічці, якою користувалася влітку у зв`язку з відсутністю в будинку електрики. Вимивши руки і переодягнувшись, підсудні на своєму автомобілі поїхали. Вона зрозуміла, що відбулося вбивство, а на ранок дізналася від своєї матері, що вбито сім`ю ОСОБА_38 .

Їй невідомо, як саме і якими предметами були спричинені тілесні ушкодження потерпілим. Але вона стверджує, що познайомилася з підсудними до того дня, коли було вчинено вбивство, а не після.

З метою усунення протиріч в показах свідка ОСОБА_40 судом були оголошені її покази на досудовому слідстві і в попередніх судових засіданнях (т. 2 ар. 5-8, 20, 89-94, 168-170, 232-236, т. 4 ар. 73-75).

При цьому будь-яких даних, які б ставили під сумнів покази свідка, надані в судовому засіданні, встановлено не було. Розбіжності відносно викладених нею під час досудового слідства обставин, показання про причетність до злочину крім підсудних ще й інших осіб - обумовлені впливом на неї як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, про що ОСОБА_40 пояснила суду. Разом з тим, вона незмінно і послідовно, неодноразово, протягом тривалого часу від початку досудового розслідування, під час всіх допитів вказувала на підсудних ОСОБА_7 і ОСОБА_8 як на осіб, які в ніч скоєння вбивства потерпілих приходили до неї додому, розпитували про дорогу до будинку потерпілих, а через кілька годин повернулися у закривавленому одязі, передали цей одяг їй для знищення, перевдягнулися у чистий одяг, який був у них в автомобілі, змивали водою сліди крові з рук та демонстрували гроші долари США.

У суду відсутні підстави для визнання зазначених показів свідка ОСОБА_40 , наданих в судовому засіданні, недостовірними. На даний час не є актуальною зазначена стороною захисту обставина, яка нібито могла вплинути на правдивість показів свідка, а саме, що на момент злочину і проведення початкових слідчих дій ОСОБА_23 була засуджена з іспитовим строком і відбувала випробування. Так, на час допиту в цьому судовому засіданні свідок ОСОБА_40 має погашену судимість, попереджена про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показів, вона має поганий стан здоров`я, їй відомо, що підсудні не перебувають під вартою. Не дивлячись на всі зазначені чинники, ОСОБА_40 впевнено і беззаперечно надала покази, викладені у вироку. Стороною захисту не наведено жодних об`єктивних і правдоподібних підстав для обмовлення підсудних. Крім того, покази ОСОБА_40 узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом.

- Свідок ОСОБА_41 показала, що проживає у с. Малозименове Одеської області, біля свого будинку має торгівельну точку, де продає продукти харчування, мала ліцензію на продаж алкогольних напоїв. Відстань від її будинку до ставка в с. Краснознам`янка приблизно 3-4 км. 11.06.2003 року знаходилась на робочому місці. Приблизно о 13 годині до її кіоску під`їхав автомобіль з реєстраційними номерами Сумської області. З автомобіля вийшли підсудний ОСОБА_37 з жінкою, вони купили горілку і продукти та поїхали, а ввечері того ж дня отоварювались ще раз. Через кілька днів після цієї події від жителів села вона дізналася про вбивство сім`ї у с. Краснознам`янка (т. 2 ар. 25-26, т. 5 ар. 204-206).

За згодою сторони захисту і сторони обвинувачення у відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 306 КПК України (1960) судом були оголошені покази свідків ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_41 , ОСОБА_44 , надані під час досудового розслідування і в попередніх судових засіданнях.

- Свідок ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на час злочину мала вік 14 років, надавала покази про те, що у червні 2003 року разом з ОСОБА_20 і ОСОБА_22 знаходилася на ставку в с. Краснознам`янка, де вони познайомилися з ОСОБА_36 і ОСОБА_19 і ще двома чоловіками. Протягом дня дорослі вживали алкогольні напої, купалися, а ввечері ОСОБА_37 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_46 і вона на автомобілі ОСОБА_39 поїхали в с. Цезарівку в бар, звідки її забрала мати (т. 2 ар. 14-15, т. 5 ар. 216-219, т. 6 ар. 54-57).

Під час допитів неповнолітній свідок ОСОБА_45 двічі надавала покази про те, що знайомство з підсудними відбулося до вбивства сім`ї потерпілих, і один раз про те, що знайомство відбулося вже після вбивства. Суд зважає на те, що на час вчинення злочину і на час надання показів ОСОБА_45 була неповнолітньою. Тобто вона була особою, вразливою, схильною змінювати думку під впливом обставин чи сторонніх осіб, могла сплутати чи забути обставини. Тому суд не бере до уваги покази ОСОБА_42 в частині дати знайомства з обвинуваченими.

- Свідок ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому на момент злочину виповнилося 13 років, надав покази про те, що в період з 10 по 12.06.2003 року спілкувався з ОСОБА_20 , залишався у неї вдома ночувати. В один із днів разом з нею і ОСОБА_34 пішли на ставок в с. Краснознам`янка, де познайомилися з підсудними ОСОБА_36 , ОСОБА_19 та ще двома чоловіками. Чоловіки разом з ОСОБА_23 вживали алкогольні напої, ОСОБА_37 і ОСОБА_23 їздили в сусіднє село за горілкою і продуктами. Ввечері того ж дня він, ОСОБА_48 , ОСОБА_23 , ОСОБА_37 і ОСОБА_19 на автомобілі ОСОБА_39 заїхали додому до Ватах, а потім поїхали в бар в с. Цезарівка, звідки ОСОБА_49 забрала мати а він з ОСОБА_23 пішли по домівках (т. 2 ар. 17-19, т. 4 ар. 59-61, т. 5 ар. 176-186, т. 6 ар. 58-60, т. 7 ар. 114-118).

З тих самих підстав, на які суд посилався, аналізуючи покази свідка ОСОБА_50 (малолітній вік, вразливий стан), суд не приймає до уваги покази ОСОБА_51 в частині дати знайомства з обвинуваченими, які він змінював.

Разом з тим суд бере до уваги на те, що обидва свідки ОСОБА_45 і ОСОБА_47 жодного разу не вказували на те, що познайомилися з обвинуваченими після того, як їм стало відомо про вбивство потерпілих. Вони не надавали покази про те, що хтось з їх компанії на ставку розповідав ОСОБА_52 і ОСОБА_19 про вбивство в селі. Натомість, ОСОБА_45 і ОСОБА_47 свідчили про те, що про вбивство особисто їм стало відомо вже після того дня, як вони познайомилися з підсудними і відпочивали в їх компанії на ставку.

Тобто, в цій частині (подія знайомства до чи після вбивства) свідки ОСОБА_40 , ОСОБА_45 і ОСОБА_47 надали покази, які спростовують версію сторони захисту про те, що про вбивство потерпілих підсудним стало відомо від свідків 13.06.2003 року під час знайомства і спільного відпочинку.

При цьому суд не має підстав піддавати сумніву покази вказаних свідків, вважати їх даними з метою обмовити підсудних. Таких підстав не наведено і стороною захисту.

- За клопотанням сторони захисту судом були допитані свідки ОСОБА_53 та ОСОБА_54 , кожен з яких показав, що у червні 2003 року вони разом приїхали з м. Суми в Одеську область для закупівлі пуху і пера у приватних осіб. На ринку зустрілися з мешканцями м. Суми підсудними ОСОБА_36 і ОСОБА_19 , разом з ними відпочивали на ставку біля с. Краснознам`янка. З ОСОБА_20 познайомилися на ставку, куди вона прийшла з двома дітьми, 13.06.2003 року, і від неї дізналися, що у селі відбулося вбивство сім`ї.

Таким чином, покази свідків ОСОБА_55 і ОСОБА_56 співпадають з показами обвинувачених в частині дати знайомства з ОСОБА_33 . Вони стверджують, що знайомство відбулося 13.06.2003 року, вже після вбивства, а також наполягають, що про вбивство їм повідомила саме ОСОБА_23 .

Разом з тим, ці покази суперечать показанням свідків ОСОБА_40 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 ОСОБА_41 щодо тих же обставин, які суд на підставі наведених у вироку вище обставин вважає достовірними.

Натомість, судом встановлено, що свідки ОСОБА_53 і ОСОБА_54 були знайомі з підсудними до подій 13.06.2003 року, проживають в одному місті, приятелювали, у той період, коли було вчинено вбивство потерпілих, разом проводили час з підсудними, вживали з ними алкогольні напої. За таких обставин суд має підстави вважати недостовірними покази ОСОБА_55 і ОСОБА_56 про перебування підсудних в іншому місці в момент злочину. Вони могли бути дані як навмисно з метою створення алібі підсудним, так і в результаті помилки, омани, під впливом різних факторів, у тому числі взаємовідносин з підсудними та тривалого часу, який минув після подій.

- В судовому засіданні був допитаний експерт ОСОБА_57 , який підтвердив надані ним раніше і оголошені судом покази (т. 2 ар. 258-261, т. 6 ар. 3-5, 106, 134-135, т. 8 ар. 74-78). Так експерт стверджував, що при проведенні дактилоскопічної експертизи ним досліджувалися сліди рук, вилучені на місці події 13.06.2003 року. Слід, який пізніше був ідентифікований як такий, що належить ОСОБА_58 , знаходився у конверті разом з іншими слідами з місця події.

- Відповідно до показів свідка ОСОБА_44 , оголошених судом, 13.06.2003 року він як експерт-криміналіст у складі слідчо-оперативної групи брав участь в огляді місця події. Обробляв дактилоскопічними порошками двері житлового будинку та інші поверхні, вилучав сліди рук. Двері, з яких копіювались сліди, мали гладку поверхню, пофарбовані світлою краскою. В огляді місця події приймали участь кілька експертів НІЕКЦ, які обробляли поверхні предметів різними дактилоскопічними порошками. Всі вилучені з місця події сліди рук були упаковані і опечатані в паперовий конверт, який ним підписаний. Виявивши слід, експерт копіював його на липку стрічку, наклеював на аркуш паперу, підписував слід з вказанням місця його виявлення. При цьому експерт міг зробити пояснювальний напис сам, міг доручити це іншій особі під своїм контролем, що пояснює ту обставину, що написи могли бути виконані різними ручками (барвниками) або різними почерками (т. 4 ар. 57-58, т. 5 ар. 227-229, т. 6 ар. 18-19, 136-137, т. 8 ар. 69-73).

Окрім показів свідків, судом досліджені також документи письмові докази та встановлені такі обставини.

- 13.06.2003 року проведено огляд місця події приватного домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 . Як вбачається з протоколу огляду місця події (т. 1 ар. 4-18, фото таблиця на ар. 19-35), на території подвір`я між будівлями житлового будинку і літньої кухні виявлено труп ОСОБА_12 , в приміщенні коридору-прибудови до літньої кухні трупи ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , все зі слідами тілесних ушкоджень.

На порозі будинку, на бетонних доріжках, що ведуть углиб двору та на вулицю, виявлені сліди крові. В приміщенні літньої кухні плями крові, речі у шафі зміщені з місць, розбита електролампочка на стелі, розчавлений зубний протез. Перед порогом літньої кухні на землі - дужка від навушника медичного слухового апарату, а сам слуховий апарат було знайдено у веранді житлового будинку. Вказані ознаки свідчать про наявність слідів боротьби.

Разом з тим, як вбачається з протоколу, слідів порушення обстановки і загального порядку в приміщеннях житлового будинку виявлено не було. Зазначені обставини вкупі з показами потерпілих про те, що загиблі зберігали гроші в будинку, дозволяють зробити висновок про те, що після вчинення нападу на ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 потерпілі (або один з них) самостійно дістали гроші зі схованки в кімнаті будинку і передали нападникам.

Під час огляду будинку були вилучені сліди рук, серед іншого, - на правій стулці дверей, що ведуть з веранди в жилі кімнати будинку, з зовнішньої сторони на відставні 1,05 м від нижнього краю і 0,4 м від правого кута нижньої заскленої фільонки виявлено частковий слід ділянки долонної поверхні руки (т. 1 ар. 9). Цей слід, в числі інших, був відкопійований на липку прозору стрічку, упакований експертом в пакет з пояснювальними надписами і підписами понятих.

- В ході додаткового огляду місця події, проведеного 14.06.2003 року на території домоволодіння, серед побутового сміття біля сараю знайдено деформоване лезо від кухонного ножа (зігнуте) довжиною 17 см і шириною 2,5 см з плямами крові (т. 1 ар. 38-39, фото таблиця ар. 40-41).

- Як вбачається з акту застосування розшукового собаки від 13.06.2008 року інспектора кінологічного центру ГУМВС України в Одеській області, розшуковий собака взяв слід від порога будинку і вивів до асфальтової дороги, де слід було втрачено (т. 1 ар. 36). Зазначені відомості, що містяться в акті про застосування розшукового собаки, хоча і не вважаються прямим доказом, але узгоджуються з показами свідка ОСОБА_40 в тій частині, що стосується напрямку, в якому рухалися підсудні від її будинку до домоволодіння потерпілих та могли повертатися назад.

- Оглядом місця події житла ОСОБА_40 за адресою АДРЕСА_4 встановлено, що в одній з кімнат наявна кам`яна піч (т. 2 ар. 9-12). Із меблів в кімнатах будинку виявлені лише стіл, тумба та 2 металеві ліжка, а крім цього матраци, носильні речі та побутове сміття. Кухонна плита, будь-які прилади чи пристрої для готування їжі та обігріву в житлі відсутні. Таким чином, підтверджені покази свідка ОСОБА_40 щодо користування нею в побуті піччю навіть влітку.

- Під час обшуку у житлі підсудного ОСОБА_7 28.06.2003 року, серед іншого, в коридорі були виявлено і вилучене належне йому взуття кросівки, що зазначено у протоколі обшуку (т. 2 ар. 30-31).

- Як вбачається з висновку імунологічної експертизи, на правому кросівку ОСОБА_7 знайдена кров людини, яка могла походити від потерпілої ОСОБА_14 (т. 3 ар. 180-184)

Експерт не виключає походження крові від ОСОБА_7 чи ОСОБА_8 , але за умови наявності у них тілесних ушкоджень. Однак, підсудні не вказували на наявність у жодного з них тілесних ушкоджень з кровотечею. Про такі обставини не заявляли і захисники, жодного разу не доводили таку інформацію до відома суду як під час минулих судових засідань, так і у цьому судовому засіданні. Свідки (як сторони обвинувачення, так і сторони захисту) не вказували на те, що підсудні мали будь-які тілесні ушкодження, які б могли викликати кровотечу. Тому суд виходить з того, що підсудні не мали тілесних ушкоджень, які б могли супроводжуватися кровотечею, і виключає походження крові від них на взутті ОСОБА_7

- В ході огляду автомобіля ВАЗ-2101 червоного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено, серед іншого, водійське посвідчення на його ім`я, а також в багажнику рушник (т. 2 ар. 33-34).

- 28.06.2003 року у матері підсудного ОСОБА_8 ОСОБА_59 було вилучено його особисті речі, які він брав з собою у червні 2003 року під час поїздки в Одеську область. В числі інших речей було вилучено рушник (т. 2 ар. 35).

- Відповідно до висновків імунологічних експертиз, на рушнику, що належить ОСОБА_8 , та на рушнику, вилученому автомобілі ОСОБА_7 , знайдена кров людини, яка могла походити від потерпілої ОСОБА_14 , можлива домішка крові від потерпілих ОСОБА_13 і ОСОБА_12 (т. 3 ар. 186-190, 192-196).

Відповідно до викладених у дослідницьких частинах експертиз відомостей плями крові на рушниках є досить рясними, такими, що просочують і ущільнюють тканину. Тобто, можна зробити висновок, що плями крові на рушниках могли виникнути під час контактування значно забрудненої поверхні (рук, обличчя, тіла або іншого) з тканиною. Разом з тим, як зазначено у вироку вище, в період перебування обвинувачених в Одеській області у червні 2003 року (аж до моменту вилучення рушників) тілесних ушкоджень з кровотечею у ОСОБА_7 або ОСОБА_8 не було, а будь-які докази і навіть припущення щодо таких ушкоджень сторонами не надавалися. Тому суд виключає можливість походження крові на вказаних предметах від ОСОБА_7 чи ОСОБА_8 (що припускає експерт лише за умови тілесних ушкоджень з кровотечею у підсудних).

- Відповідно до висновків СМЕ (на підставі актів судово-медичного дослідження, медично-криміналістичного дослідження), додаткової СМЕ при дослідженні трупа ОСОБА_14 були виявлені: 1) тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх спричинення, у вигляді відкритого багатоуламкового перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під м`які мозкові оболонки, відкритого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітини з пошкодженням лівої легені, лівого купола діафрагми, селезінки з крововиливом в ліву плевральну порожнину і черевну порожнину; 2) легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді 8 забитих і рубаних ран голови, непроникаючої колото-різаної рани грудної клітини зліва, 5 колото-різаних ран обличчя, різаної рани правої кисті; 3) легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в м`які тканини голови, тулуба і кінцівок, саден верхніх кінцівок.

Всі ушкодження могли бути спричинені 13.06.2003 року, в один і той же час, прижиттєво, кількома предметами. Багатоуламковий перелом кісток склепіння та основи черепа міг бути утворений дією тупого предмета; забійні рани голови тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, що має закруглене ребро; забійні рани голови травмуючим предметом, що має закруглене ребро, яким могло бути затуплене лезо рублячого предмету; колото-різані рани спини ножем з максимальною шириною слідовідображуючої частини клинка до 2,8 см.; колото-різані рани обличчя і правої кисті ножем; крововиливи, садна тупим предметом, можливо, кулаком.

Смерть ОСОБА_14 настала на місці події від отриманих ушкоджень в результаті сполученої травми у вигляді відкритого багатоуламкового перелому кісток склепіння та основи черепа, що викликав крововиливи під м`які мозкові оболонки, набряк і здавлювання головного мозку, і колото-різаного поранення лівої половини грудної клітини з пошкодженням нижньої долі лівої легені, лівого куполу діафрагми, селезінки, з крововиливом в ліву плевральну і черевну порожнини, що викликала гостру крововтрату і недокрів`я внутрішніх органів.

Виявлені тілесні ушкодження можуть свідчити про можливу боротьбу і самооборону ОСОБА_14 ; в момент нанесення тілесних ушкоджень положення її тіла неодноразово змінювалось (т. 3 ар. 5-19, 65).

При дослідженні одягу, знятого з трупа ОСОБА_14 , виявлено по 2 ушкодження на спинці сукні і спинки рубашки, які відповідають пошкодженням в області спини зліва (т. 2 ар. 12).

- Відповідно до висновку СМЕ (на підставі актів судово-медичного дослідження, медично-криміналістичного дослідження), додаткової СМЕ при дослідженні трупа ОСОБА_13 були виявлені: 1) тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх спричинення, у вигляді відкритого багатоуламкового перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливу під тверду і м`які мозкові оболонки, контузійних кортикальних крововиливів у речовину головного мозку; 2) легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді 8 забитих і рубаних ран голови, колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітини зліва, що не приникає в грудну порожнину; 3) легкі тілесні ушкодження у вигляді 3 забійних ран лівої кисті, крововиливів повік обох очей, крововиливів у склеру обох очей, саден тулуба, верхніх і нижніх кінцівок.

Всі ушкодження могли бути спричинені 13.06.2003 року, в один і той же час, прижиттєво, кількома предметами. Багатоуламковий перелом кісток склепіння та основи черепа міг бути утворений багаторазовою дією тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, що має ребро; забійні і рублені рани голови предметом, що має виражене ребро, яким могло бути затуплене лезо рублячого предмета; колото-різана рана передньої поверхні грудної клітини зліва ножем; забійні рани лівої кисті, крововиливи повік, в склеру обох очей, садна тулуба, верхніх і нижніх кінцівок тупим предметом, можливо, кулаком.

Смерть ОСОБА_13 настала на місці події від отриманих ушкоджень в результаті відкритої черепно-мозкової травми у вигляді відкритого багатоуламкового перелому кісток склепіння та основи черепа, кровиливів під тверду і м`яку мозкові оболонки, у речовину головного мозку, набряку головного мозку, гострої крововтрати, недокрів`я внутрішніх органів.

Виявлені тілесні ушкодження можуть свідчити про можливу боротьбу і самооборону ОСОБА_13 ; в момент нанесення тілесних ушкоджень положення його тіла неодноразово змінювалось (т. 3 ар. 26-40, 71).

- Відповідно до висновку СМЕ (на підставі актів судово-медичного дослідження, медично-криміналістичного дослідження), додаткової СМЕ при дослідженні трупа ОСОБА_12 були виявлені: 1) тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх спричинення, у вигляді відкритого багатоуламкового перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під тверду і м`які мозкові оболонки, вогнищевих контузійний крововиливів у речовину головного мозку, розтрощення речовини головного мозку, поранення лівого ока; 2) легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді 9 забитих і рубаних ран голови, 3 колото-різаних ран верхнього і нижнього повік лівого ока, відкритого перелому кісток носа; 3) легкі тілесні ушкодження у вигляді.

Всі ушкодження могли бути спричинені 13.06.2003 року, в один і той же час, прижиттєво, кількома предметами. Багатоуламковий перелом кісток склепіння та основи черепа міг бути утворений багаторазовою дією тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, що має ребро; забійні і рублені рани голови предметом, що має виражене ребро, яким могло бути затуплене лезо рублячого предмета; колото-різані рани верхного і нижнього повік з пораненням лівого ока ножем; крововиливи, садна голови тупим предметом, можливо, кулаком.

Смерть ОСОБА_12 настала на місці події від отриманих ушкоджень в результаті відкритої черепно-мозкової травми у вигляді відкритого багатоуламкового перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під тверду і м`які мозкові оболонки, у речовину головного мозку, розтрощення речовини головного мозку, набряку і здавлювання головного мозку, гострої крововтрати, недокрів`я внутрішніх органів.

Виявлені тілесні ушкодження можуть свідчити про те, що в момент нанесення тілесних ушкоджень положення тіла ОСОБА_12 неодноразово змінювалось (т. 3 ар. 47-59, 77).

- Висновки медико-криміналістичних експертиз щодо предметів, якими були спричинені тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , повністю узгоджуються з викладеними у вироку вище висновками СМЕ ( т. 3 ар. 99-101, 102-104, 105-106).

- Як вбачається з висновку медико-криміналістичної експертизи, колото-різані поранення в області спини ОСОБА_14 могли бути спричинені клинком ножа, виявленого в ході додаткового огляду місця події, проведеного 14.06.2003 року на території домоволодіння потерпілих (т. 3 ар. 117-120).

- Відповідно до висновку цитологічної експертизи, кров, виявлена на клинку цього ножа, могла походити від потерпілої ОСОБА_14 (т. 3 ар. 128-132).

Таким чином, за результатами судово-медичних, медико-криміналістичних, цитологічної експертиз судом встановлено, що тілесні ушкодження всім потерпілим були спричинені одними і тими ж предметами, яких було кілька. Частина ушкоджень спричинені від ударів кулаками, а інші спричинені ножем та предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, що має ребро (могло бути затуплене лезо рублячого предмета, можливо, сокири). Одним з цих предметів знарядь злочину був ніж, викинутий винною особою після вчинення злочину на кучу сміття у дворі, і лезо якого було виявлено працівниками міліції в ході додаткового огляду місця події.

- За результатами імунологічної експертизи встановлено, що кров на одязі потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 походить від самих потерпілих (т. 3 ар. 139-142).

- Відповідно до висновків медико-криміналістичних експертиз: на трусах, в яких був одягнутий ОСОБА_13 , пошкоджень не виявлено, маються ділянки, просякнуті кров`ю; пошкодження на хустинці для голови у ОСОБА_12 могли бути утворені затупленим лезом рублячого предмета (т. 3 ар. 158-161, 162-168).

- Висновком дактилоскопічної експертизи (експерт ОСОБА_57 ) встановлено, що один зі слідів, вилучених в ході огляду місця події, а саме частковий слід долоні з поверхні правої створи дверей, що ведуть з веранди в жилі кімнати будинку (двері до кімнати № 1), залишений тенаром долоні правої руки підсудного ОСОБА_8 (т. 3 ар. 86-93). При цьому, в дослідницькій частині висновку дактилоскопічної експертизи зазначено, що всі надані на дослідження сліди були оброблені дактилоскопічними порошками темно-коричневого та чорного кольорів (т. 3 ар. 87).

- Криміналістичною експертизою встановлено, що слід, перекопійований на місці події із зовнішньої сторони дверей будинку і визначений, як такий, що залишений ОСОБА_8 , - 1) утворився в результаті дотику, 2) був перекопійований з відносно рівної плоскої поверхні (т. 6 ар. 108-109). При дослідженні даного доказу судом встановлено, що в резолютивній частині висновку експертом припущена механічна помилка, оскільки дата вилучення сліду вказана 12.06.2003 року, хоча відповідно до протоколу огляду місця події, та і у дослідницькій частині цього ж висновку зазначено, що фактично слід вилучався на місці події 13.06.2003 року.

- Стороною захисту заперечується, що підсудний ОСОБА_8 причетний до злочину, перебував на місці події і міг залишити там відбиток сліду долоні. В підтримку такої позиції захистом ОСОБА_19 був підданий сумніву той факт, що сказаний слід вилучений на місці події, натомість, висунута версія, що цей слід міг бути вилучений працівниками правоохоронного органу безпосередньо у ОСОБА_19 , вже після його затримання, тобто вказаний доказ сфальсифікований, і всі похідні від нього докази недопустимі.

При цьому свою позицію захисник аргументує наступними твердженнями: експертами на місці події використовувалися дактилоскопічні порошки «малахіт», «топаз» і «рубін», але криміналістичною експертизою встановлено, що слід руки ОСОБА_19 оброблявся порошком «сажа»; з місця події вилучено 11 слідів, а для дослідження експерту надано лише 9; на експертне дослідження сліди надійшли у конверті без відповідних надписів та підписів понятих; слід ОСОБА_19 містить роз`яснювальний напис барвником, що є відмінним від написів на аркушах з іншими слідами, вилученими з місця події.

Однак, доводи сторони захисту щодо фальсифікації доказу, які перевірив суд, мають характер припущень і не були підтверджені. Судом встановлено, що зазначені судження сторони захисту ґрунтуються на певних тезах, відокремлених з тексту експертиз та інших процесуальних документів. Стороною захисту пропонуються до уваги лише ті тези, які вкладаються в загальну лінію захисту, але залишаються поза увагою чи спотворюються інші обставини, які зазначені у вказаних документах і обов`язково повинні бути врахованими при наданні оцінки доказам.

Так, з метою перевірки зазначених обставин проводилась комплексна криміналістична експертиза, предметами дослідження якої були відбиток сліду долоні ОСОБА_8 , а також рукописні тексти - пояснювальні написи щодо місця вилучення слідів, виконані на аркушах з відбитками слідів рук з місця події.

Відповідно до висновку: 1) не встановлено, з поверхні якого саме предмета був знятий відбиток папілярного узору, що належить ОСОБА_8 ; 2) відбиток папілярного узору руки ОСОБА_8 , вірогідно, виявлений дактилоскопічною сажею; 3) на відбитку папілярного узору і на речовині коло нього слідів типографської краски не виявлено; 4) барвник, яким підписаний відбиток ОСОБА_8 , не має спільної родової приналежності з барвниками, якими підписані інші сліди з місця події (т. 6 ар. 115-124).

Таким чином, зазначений висновок експертизи не містить твердження і будь-яких даних про те, що відбиток долоні ОСОБА_8 був вилучений не при огляді місця події, а за інших обставин.

Не знайшли підтвердження також заяви сторони захисту, що один лише відбиток долоні ОСОБА_19 був виявлений дактилоскопічною сажею, а всі інші відбитки були виявлені іншим дактилоскопічним порошком. Це твердження не ґрунтується на матеріалах справи і не підтверджено жодними доказами.

Так, в судовому засіданні допитаний експерт ОСОБА_57 , який показав, що на місці події сліди рук зазвичай обробляються дактилоскопічними порошками, які мають такий колір: «малахіт» - темно-сірий, «топаз» і «рубін» - червоний, «сажа» - чорний. При цьому експерт зазначив, що на місці події сліди можуть оброблятися різними порошками, колір порошку може змінюватися при змішувані, при попаданні іншого порошку на кисть, якою оброблялась поверхня.

В дослідницькій частині висновку дактилоскопічної експертизи зазначено, що надані на дослідження сліди були оброблені дактилоскопічними порошками темно-коричневого та чорного кольорів (т. 3 ар. 87), тобто кольори не мали значних, різких, граничних кольорових відмінностей. При цьому експертом не було визначено, які саме з досліджуваних слідів мали той чи інший колір, не було встановлено, що саме слід ОСОБА_19 відрізняється кольором від інших. Твердження сторони захисту про відмінність кольору саме сліду ОСОБА_19 не ґрунтується на жодному доказі.

Під час допиту на досудовому слідстві експерт ОСОБА_57 висловлював припущення, що слід ОСОБА_19 міг оброблятися порошком «малахіт» (т. 6 ар. 5). Однак це є лише припущенням експерта. Разом з тим, висновок криміналістичної експертизи також дає не точну, а лише вірогідну відповідь з приводу оброблення сліду ОСОБА_19 порошком «сажа».

Інші вилучені на місці події сліди, окрім сліду руки ОСОБА_8 , не досліджувалися на предмет визначення порошку, яким вони оброблялися (т. 6 ар. 115-124). Тому відсутні підстави вважати, що сліди, відмінні від сліду ОСОБА_19 , оброблялися іншим порошком. Натомість наявні підстави вважати, що при огляді місця події могло відбутися змішування порошків, і саме це стало причиною відмінності в кольорах відбитків від чорного до темно-коричневого.

Захистом підсудного ОСОБА_8 перекручені факти, встановлені під час дослідження доказів. Так, захисник у клопотанні про ухвалення виправдувального вироку зазначив, що нібито з місця події було вилучено і упаковано в конверт 11 аркушів паперу зі слідами рук, а на дослідження експерту передано конверт, в якому знаходилося вже 9 аркушів зі слідами.

Однак, вказане твердження не відповідає дійсності, оскільки у протоколі огляду місця події (т. 1 ар. 4-18) чітко зазначено, що було вилучено саме 9 слідів рук: 2 сліди на вхідній двері веранди (ар. 8), 2 сліди на вхідній двері з веранди у кімнату (ар. 9), 2 сліди (долоні і пальців) на двері в спальну кімнату (ар. 10), 1 слід на цій самій двері з внутрішньої сторони (ар. 10), 1 слід на двері шафи (ар. 11), 1 слід на двері іншої шафи (ар. 11). У висновку дактилоскопічної експертизи (т. 3 ар. 85-93) зазначено, що досліджувалися сліди на 9 листах, на відрізках прозорої липкої стрічки розмірами 135х47, 117х47, 61х47, 102х7, 137х47, 245х47, 245х47, 127х47, 48х32 мм, тобто всього 9 фрагментів липкої стрічки зі слідами. У описовій частині постанови прокурора про призначення дактилоскопічної експертизи також містяться відомості про 9 слідів, переданих для дослідження (т. 3 ар. 80-82).

Таким чином, відомості, викладені у протоколі огляду місця події, узгоджуються з відомостями, зазначеними прокурором, експертом, і спростовують твердження захисника про їх невідповідність і неузгодженість.

Що стосується твердження сторони захисту про неналежну упаковку вилучених на місці події слідів, то суд виходить з такого.

В протоколі огляду місця події зазначено, що всі вилучені сліди та предмети упаковані експертами НЕДКЦ в паперові та поліетиленові пакети, які забезпечені пояснювальними написами та підписами понятих (т. 1 ар. 17).

Як вбачається з документу копії «Журналу реєстрації надходження слідів рук, вилучених з місця події», 13.06.2003 року до експертної установи (НЕДКЦ при УМВС України в Одеській області) надійшли і зареєстровані за № 180 2 об`єкти для проведення криміналістичного дослідження слідів рук, вилучених при огляді місця події за фактом вбивства потерпілих (т. 6 ар. 128-129). Відповідно відомостей, зазначених у журналі, в резолютивній частині постанови прокурора про призначення експертизи (т. 3 ар. 82), у вступній частині висновку експерта (т. 3 ар. 86) цими об`єктами були: 1) конверт з відбитками, вилученими з місця події; 2) дактилокарти.

Відповідно до рапорту експерта ОСОБА_60 та згідно з його ж показами (т. 6 ар. 132, 134-135, т. 8 ар. 74-78), які він підтвердив в судовому засіданні, після перевірки надходження речових доказів було з`ясовано, що сліди з місця події надійшли до експертної установи 13.06.2003 року в конверті з печаткою прокуратури, підписами понятих, експерта і слідчого. Після надходження техніком-криміналістом було виготовлено фотознімки слідів для перевірки по дактиломасиву та відправки до дактилокартотеки. Після цього фотознімки слідів були поміщені до конверту, в якому сліди надійшли, та фотознімки разом з цим конвертом поміщені для зберігання у дактилослідотеку. Самі ж оригінали слідів були поміщені в інший конверт, який експерт власноруч опечатав та зберігав у такому стані до надходження постанови прокурора про призначення експертизи і надходження дактилокарт підсудних.

Такі покази експерта є логічними і підтверджуються тією обставиною, що конверт, в якому сліди надійшли (з печаткою прокуратури, підписами понятих, експерта і слідчого) був виданий експертною установою і долучений до матеріалів кримінальної справи (т. 6 ар. 130-135). Таким чином, твердження сторони захисту про неналежну упаковку вилучених на місці події слідів, також не відповідає встановленим обставинам.

Що стосується висновку криміналістичної експертизи з приводу відмінності барвника, яким підписаний відбиток ОСОБА_8 , від барвників, якими підписані інші сліди з місця події (т. 6 ар. 115-124), то суд виходить з наступного. Відмінність барвника пасти кулькової ручки, якою підписаний слід, ніяким чином не може свідчити про те, що слід був вилучений та підписаний не на місця події, а за інших обставин. Як вказав експерт ОСОБА_61 , покази якого були оголошені судом, на місці події експерт, експерти, інші особи могли використовувати кілька ручок з пастою різного кольору. Такі покази експерта узгоджуються і підтверджуються відомостями, викладеними в дослідницькій частині висновку експерта (розділ ІІ, ар. 116). Так, у висновку зазначено, що не лише один, а всі пояснювальні тексти на аркушах з відбитками рук різняться між собою: об`єкти №№ 4-9 сіро-чорного кольору відрізняються від об`єктів №№ 16, 2, 3 чорного кольору, а вже ці об`єкти відрізняються між собою. Враховуючи значний обсяг робіт, який був проведений слідчо-оперативною групою і, зокрема, експертами на місці події 13.06.2003 року, суд вважає, що цілком допустимо і не суперечить положенням законодавства використання декількох засобів для фіксації і збереження інформації, в даному випадку - кількох кулькових ручок з різними барвниками.

Таким чином, висновок криміналістичної експертизи не є таким, що підтверджує припущення сторони захисту. Навпаки, даний висновок узгоджується з показами експертів та іншими викладеними у вироку доказами, на підставі яких суд вважає вилучений на місці події відбиток руки ОСОБА_8 і всі похідні від нього докази належними і допустимими доказами.

Суд не знаходить підстав вважати ці докази такими, що здобуті органом досудового розслідування у спосіб, який не відповідає вимогам КПК України. При цьому суд констатує, що на клинку ножа, вилученого при додатковому огляді місця події і визнаного судом знаряддям злочину, також були виявлені папілярні сліди пальців рук, але висновком дактилоскопічної експертизи, проведеної тим же експертом ОСОБА_62 , ці сліди не були визнані придатними для ідентифікації особи (т. 3 ар. 208-209). Вказана обставина, в числі інших, свідчить про те, що всі експертні дослідження проведені неупереджено і об`єктивно.

- Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.02.2016 року у справі «Зякун проти України», постановою Верховного суду України від 06.02.2017 року у цій кримінальній справі визнано, що зізнавальні показання ОСОБА_7 під час досудового розслідування були дані унаслідок жорстокого поводження з ним під час тримання його під вартою, що зробило провадження в цілому несправедливим та призвело до порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи встановлені обставини, суд виходить з показів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в судовому засіданні і не бере до уваги зізнавальні покази, які могли бути надані ними в ході досудового розслідування недобровільно, у тому числі їх з`явлення із зізнанням та покази ОСОБА_8 при відтворенні обстановки і обставин події.

- На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, перевіривши доводи обвинувачення, а також з`ясувавши позицію підсудних та їх захисників, суд приходить до висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , знайшло своє підтвердження у у повному обсязі.
Невизнання підсудними своєї вини та їх показання про непричетність до інкримінованих злочинів суд розцінює як захисну версію з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень.
При вирішенні питання щодо кваліфікації дій підсудних суд виходить з такого.
Кваліфікація діяння особи за ч. 4 ст. 187 КК України та п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України (як ідеальна сукупність злочинів) можлива лише у разі, коли доведено, що умисел спочатку був направлений на вчинення розбою, під час якого вчиняється умисне вбивство. Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.02.2019 року (справа № 742/519/17).
На підставі досліджених судом доказів встановлено, що у підсудних до нападу на потерпілих була попередня змова на вчинення розбою з метою заволодіння грошовими коштами, які зберігали потерпілі. Також судом встановлено, що під час вчиненнярозбою ОСОБА_7 і ОСОБА_8 з корисливих мотивів вчинили умисне вбивство трьох потерпілих. При цьому аналіз наведених у вироку доказів дозволяє зробити переконливий висновок про те, що підготовка знарядь злочину, узгодженість і послідовність дій обвинувачених, а також характер, локалізація і значна кількість нанесених ударів у життєво важливі органи, зокрема по голові, вказує безпосередньо на наявність в їх діях попередньої змови щодо реалізації єдиного умислу, спрямованого на позбавлення життя потерпілих.

Таким чином, суд вважає доведеним, що кожен з підсудних ОСОБА_7 і ОСОБА_8 винен у вчиненні інкримінованих їм злочинів за викладених у вироку обставин, а саме, у вчиненні злочинів, передбачених:

- ч. 4 ст. 187 КК України - розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я осіб, які зазнали нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, спрямований на заволодінням майном у великих розмірах;

- п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за кваліфікуючими ознаками умисне вбивство трьох (більше двох) осіб, з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

- Підсудний ОСОБА_7 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебував (т. 4 ар. 118, 121), у 1987 році обирався депутатом районної ради народних депутатів (т. 5 ар. 40), за місцем навчання (школа), роботи та проживання характеризувався позитивно (т. 5 ар. 41, 51, 52), дільничним інспектором міліції за місцем проживання характеризувався посередньо, як такий, що схильний до вживання алкогольних напоїв (т. 4 ар. 123).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. У дитинстві мав травму голови, яка в подальшому до розладу його психічної діяльності не призвела (т. 3 ар. 215-216).

Раніше ОСОБА_7 притягувався до кримінальної відповідальності, вироком суду від 20.02.2003 року засуджений за ч. 1 ст. 296, ст. 75 КК України до покарання з випробуванням. Як вбачається з попереднього вироку, він засуджений за вчинення злочину, пов`язаного з побиттям жінки, нанесення їй ударів в обличчя і спричиненням тілесних ушкоджень (т. 5 ар. 53-55). Вказані обставини характеризують підсудного як схильного до агресії, яку він спрямовував відносно явно слабшої за нього особи.

- Підсудний ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності не притягувався, обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебував (т. 4 ар. 120,122), дільничним інспектором міліції за місцем проживання характеризувався посередньо, як такий, що схильний до вживання алкогольних напоїв (т. 4 ар. 122).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_8 будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними (т. 3 ар. 222-223).

В ході проведення комплексної комісійної судово-медичної і психологічної експертизи встановлено, що підсудний ОСОБА_8 мав такі індивідуально-психологічні особливості: емоційна незрілість, схильність піддаватися впливу людей, що мають у нього авторитет, небажання брати на себе відповідальність за прийняття рішень, схильний проявляти різкість, жорстокість, особливо у стресових ситуаціях (т. 7 ар. 129-172).

Судом не встановлено передбачених положеннями ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання підсудних.

Обставинами, що обтяжують покарання кожного з підсудних, є скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки судом встановлено, що вони вживали алкогольні напої протягом кількох днів перед вчиненням злочинів. До таких обставин також відноситься вчинення злочину щодо осіб похилого віку ( ОСОБА_14 1919 року народження, ОСОБА_13 1944 року і ОСОБА_12 1944 року), що було очевидним для підсудних. Крім того, обставиною, обтяжуючою покарання раніше судимого ОСОБА_7 , є рецидив злочинів.

При визначенні виду та міри покарання підсудним суд враховує положення ч. 5 ст. 74 КК України, відповідно до яких особа може бути звільнена від покарання за вироком суду на підставах, передбачених ст. 49 КК України, а саме, у разі вчинення особливо тяжкого злочину - якщо з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 15 років (відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 49 КК України питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно із законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і заміняється позбавленням волі на певний строк.

Суд враховує, що ОСОБА_63 і ОСОБА_64 вчинено особливо тяжкі злочини, в результаті яких настали наслідки у вигляді загибелі трьох осіб. Також суд враховує особи винних, відомості щодо яких викладені у вироку вище, відсутність пом`якшуючих і наявність декількох обтяжуючих покарання обставин і приходить до висновку про неможливість застосування давності при призначенні підсудним покарання за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Тому суд вважає необхідним і достатнім для виправлення підсудних і попередження нових злочинів обрати їм покарання за кожний із злочинів, у вчиненні яких вони визнані винними, - у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

З урахуванням положень ст.ст. 74, 49 КК України ОСОБА_7 і ОСОБА_8 підлягають звільненню від призначеного судом покарання за ч. 4 ст. 187 КК України із закінченням строків давності.

Остаточне покарання ОСОБА_7 необхідно призначити за сукупністю вироків, за правилами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 71 КК України, враховуючи, що злочин, за яким його засуджено за даним вироком, є особливо тяжким.

У строк відбутого покарання відповідно до положень ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України, з урахуванням Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» підсудним необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Цей строк слід обчисляти з дня їх фактичного затримання, тобто з 28.06.2003 року, до дня набрання законної сили попереднім вироком (т. 1 ар.с. 66-75), тобто до 11.04.2006 року (т. 8 ар. 269), а також з дня ухвалення Верховним Судом України постанови про скасування попередніх судових рішень і застосування запобіжного заходу, тобто з 06.02.2017 року (т. 10 ар. 114), до звільнення з Одеського слідчого ізолятора у зв`язку зі зміною запобіжного заходу ОСОБА_7 до 04.12.2017 року, ОСОБА_8 до 13.12.2017 року.

Крім того, у строк відбутого покарання підсудним необхідно зарахувати строк відбування ними покарання за попереднім вироком суду від 01.08.2005 року за період з 12.04.2006 року до 05.02.2017 року.

Речові докази у справі, що зберігалися у прокуратурі Одеської області, відбиток долоні ОСОБА_65 , клинок ножа, кухонний ніж, одяг потерпілих були знищені відповідно до вироку апеляційного суду Одеської області від 01.08.2005 року (т. 8 ар. 141).

Заявлені у справі цивільні позови потерпілих ОСОБА_24 , ОСОБА_30 , ОСОБА_27 , ОСОБА_25 суд залишає без розгляду, оскільки вони не були підтримані цивільними позивачами чи їх представниками.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України (1960 року), суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч.4 ст. 187 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Призначити ОСОБА_7 покарання за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, відповідно до ч. 4 ст. 49 КК України, у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.02.2003 року і за сукупністю вироків, у відповідності з п. «б» ч. 1 ст. 72, ч. 3 ст. 71 КК України, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 16 років конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування додаткового покарання у виді конфіскації майна, призначеного за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності.

Зарахувати у строк відбутого ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі:

- відповідно до положень ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України час його попереднього ув`язнення з 28.06.2003 року до 11.04.2006 року, з 06.02.2017 року до 04.12.2017 року, тобто 3 роки 07 місяців 11 днів попереднього ув`язнення, із розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що дорівнює 7 рокам 02 місяцям 22 дням позбавлення волі;

- період відбування ним покарання за вироком апеляційного суду Одеської області від 01.08.2005 року за період з 12.04.2006 року до 05.02.2017 року, тобто 10 років 09 місяців 23 дня.

Враховуючи періоди, зараховані до строку відбутого покарання, звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як такого, що відбув призначене цим вироком покарання.

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити покарання:

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч.4 ст. 187 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Призначити ОСОБА_8 покарання за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, відповідно до ч. 4 ст. 49 КК України, у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування додаткового покарання у виді конфіскації майна, призначеного за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності.

Зарахувати у строк відбутого ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі:

- відповідно до положень ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України час його попереднього ув`язнення з 28.06.2003 року до 11.04.2006 року, з 06.02.2017 року до 13.12.2017 року, тобто 3 роки 07 місяців 20 днів попереднього ув`язнення, із розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що дорівнює 7 рокам 03 місяцям 10 дням позбавлення волі;

- період відбування ним покарання за вироком апеляційного суду Одеської області від 01.08.2005 року за період з 12.04.2006 року до 05.02.2017 року, тобто 10 років 09 місяців 23 дня.

Враховуючи періоди, зараховані до строку відбутого покарання, звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як такого, що відбув призначене цим вироком покарання.

До набрання вироком законної сили обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави залишити незмінним, а після набрання вироком законної сили повернути суму внесеної застави заставодавцю.

До набрання вироком законної сили обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави залишити незмінним, а після набрання вироком законної сили повернути суму внесеної застави заставодавцю.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_24 , ОСОБА_30 , ОСОБА_27 , ОСОБА_25 залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 15 діб з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3