ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3701/19
провадження № 1-кс/753/1512/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
заявника ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву захисника потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_5 про встановлення строку для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженню № 0007664 від 10.07.2016 року,
в с т а н о в и в:
У лютому 2019 року адвокат ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва із заявою про встановлення строку для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0007664 від 10.07.2016, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, за фактом нанесення ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання посилався на те, що у провадженні слідчого відділу Дарницького районного управління поліції Головного управління національної поліції України в м. Києві з 10 липня 2016 року по 14 березня 2017 року, а з 13 квітня 2017 року по 24 липня 2018 року у провадженні військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону України знаходиться кримінальне провадження № 0007664, порушена 10 липня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України за фактом нанесення громадянину ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . У липні 2018 року справа скерована для подальшого розслідування до Дарницького РУ ГУНП у м. Києві.

Після внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 10 липня 2016 року, слідчим ОСОБА_7 призначено лише судово-медичну експертизу, висновки якої від 09.09.2016 року отримано слідчим у вересні того ж року.

У листопаді 2016 року після багатьох нагадувань з боку потерпілого слідчим було допитано двох свідків, а самого потерпілого лише у лютому 2017 року, тобто зі спливом сім місяців після порушення кримінальної справи. Інших слідчих дій слідчим ОСОБА_7 не проводилося. 24 березня 2017 року Київською місцевою прокуратурою № 2 у зв`язку із встановленням факту проходження Толочин Людмилою служби в органах СБУ справа скерована до військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону України. Тобто за дев`ять місяців (липень 2016 - березень 2017 років) у справі лише призначена одна експертиза, один раз допитаний потерпілий та два свідки.

13 березня 2017 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесена інформація про призначення в справі групи прокурорів у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Слідчого у справі не призначено. За чотири місяці у справі не було проведено жодної слідчої дії. З 14.08.2017 по 19.09.2017 прокурором ОСОБА_8 допитано чотири свідки, у тому числі й Толочин Людмилу.

19 вересня 2017 року не дивлячись на наявність доказів скоєння ОСОБА_6 протиправних дій, слідчим військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_13 що не тільки не був визначений як посадова особа уповноважена на проведення слідчих дій в цій справі, не приймав справи до свого провадження, й не провів в справі жодної слідчої дії, досудове розслідування ним було закінчено шляхом незаконного його закриття без достатніх підстав.

У порушення вимог ч. 5 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, якою передбачено, що при закритті кримінального провадження копія постанови слідчого про це направляється визначеному колу осіб, у тому числі й потерпілому, слідчим зазначена норма закону дотримана не була. Постанова направлена потерпілому лише після звернення до слідчого із заявою 28.12.2017 та отримана ним 11.01.2018, тобто через чотири місяці після закриття кримінального провадження.

Не погоджуючись із позицією військової прокуратури потерпілий ОСОБА_3 звернувся із скаргою на постанову до Дарницького районного суду м. Києва, ухвалою якого від 25 січня 2018 року у її задоволенні з відмовлено. Це змусило потерпілого звернутися із апеляційною скаргою до Апеляційного суду м. Києва, ухвалою якого скаргу задоволено, постанову про закриття справи визнано незаконною та справу скеровано до військової прокуратури Дарницького гарнізону для подальшого розслідування, де вона перебувала з березня по липень 2018 року.

Постановою військової прокуратури Дарницького гарнізону від 24 липня 2018 року справу направлено до Дарницького УП ГУНП в м. Києві для подальшого розслідування.

Після прийняття справи до свого провадження слідчим протягом чотирьох місяців жодної слідчої дії в справі не проведено.

При ознайомленні з матеріалами справи 10.01.2019 виявлено, що невідомо коли (на документі відсутні дати складання та супровідний лист) слідчим Дарницького УП ОСОБА_7 складено проект підозри ОСОБА_6 у скоєнні нею злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України. Однак, постановою прокурора Військової прокуратури Дарницького гарнізону від 23.11.2018 у погодженні підозри слідчому відмовлено. З цього часу матеріали кримінальної справи без руху знаходяться у військовій прокуратурі ІНФОРМАЦІЯ_1 . Жодних слідчих дій в ній не проводиться та процесуальних рішень не приймається.

Таким чином, у порушення норм кримінального процесуального законодавства слідчими Дарницького УП ГУНП в м. Києві та прокурорами військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону України досудове розслідування невиправдано затягується, що призводить до порушення прав потерпілого ОСОБА_3 на захист, у тому числі й судовий, від злочинних посягань на здоров`я та життя.

У зв`язку з викладеними обставинами заявник звернувся до слідчого судді та просив встановити слідчому слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві у кримінальному провадження № 0007664 від 10.07.2016 строк у 30 діб на проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0007664 від 10.07.2016.

В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав, просив її задовольнити з підстав зазначених у ній.
Слідчий чи прокурор органу досудового розслідування у судові засідання не з`являлись, про дату і час проведення судових засідань з розгляду вказаної заяви повідомлялись належним чином, на вимогу суду матеріали кримінального провадження № 0007664 від 10.07.2016 не надали.

Вивчивши заяву та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на наступне.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчим відділом Дарницького районного управління поліції Головного управління національної поліції України в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0007664 від 10 липня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, за фактом нанесення громадянину ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Як вбачається з витягу Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2017 року внесена інформація про призначення в справі групи прокурорів у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Як встановлено у судовому засіданні 24 березня 2017 року Київською місцевою прокуратурою № 2 у зв`язку із встановленням факту проходження ОСОБА_6 служби в органах СБУ кримінальне провадження направлено до військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону України для проведення досудового розслідування.

Постановою слідчого військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_13 від 19.09.2017 закрито кримінальне провадження.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києвавід 26 січня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого військової прокуратури Дарницького гарнізону про закриття кримінального провадження № 0007664 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.02.2018 вказану постанову про закриття кримінального провадження № 0007664 скасовано, матеріали кримінального провадження направлено до військової прокуратури Дарницького гарнізону.

Постановою військової прокуратури Дарницького гарнізону від 24.07.2018 проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0007664 доручено слідчим Дарницького УП ГУНП в м. Києві.

Стаття 64 Конституції України визначає заборону обмежувати права, що їх надано Основним законом, крім випадків, установлених самою Конституцією. При цьому Конституція України не містить норм, які б обмежували право особи на судовий захист її порушеного права.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням суду є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Заявник звертаючись із вказаним клопотанням вказує на те, що у порушення норм кримінального процесуального законодавства слідчими Дарницького УП ГУНП в м. Києві та прокурорами військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону України досудове розслідування невиправдано затягується, що призводить до порушення прав потерпілого ОСОБА_3 на захист, у тому числі й судовий, від злочинних посягань на здоров`я та життя, Крім того зазначив про те, що на час розгляду вказаного клопотання судом, жодних слідчих дій не проводиться та процесуальних рішень не приймається, досі не прийнято як оголошення підозри певній особі, досудове слідство у даному кримінальному провадженні триває 31 місяць, що обумовлює його право у відповідності до норм чинного КПК України на встановлення такого строку для завершення досудового розслідування за ухвалою слідчого судді.
Проте, із вказаною позицією заявника слідчий суддя не може погодитись, з огляду на наступне.
Положеннями ст.28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Також приписами ч. 6 ст. 28 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії (ч. 1 ст. 113 КПК України).
Згідно частини 1 статті 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Аналіз положень Конституцій України та зазначених норм процесуального закону у сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, статей 7, 9, 28, 303, 306, 307 КПК України дає підстави вважати, що слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки лише при розгляді конкретної слідчої чи процесуальної дії.
Строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. (ч. 1 ст. 219 КПК України).
Досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Відповідно до практики ЄСПЛ обчислення строку провадження у кримінальній справі розпочинається з моменту винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, затримання особи за підозрою у вчиненні злочину чи допиту її як підозрюваного (навіть допиту особи як свідка, якщо з протоколу допиту вбачається, що на момент допиту слідчий вже підозрював допитуваного у причетності до конкретного злочину) залежно від того, яка із зазначених подій сталася раніше, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. У п. 253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" зазначено, що "момент, з якого ст. 6 Конвенції починає застосовуватись до "кримінальних" питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу "сутнісній", а не "формальній" концепції "обвинувачення", про яке йдеться у п. 1 ст. 6 (п. 62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007 у справі "Шубінський проти Словенії" Subinski v. Slovenia))".
Між тим, в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що будь-якій особі у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007664 від 10.07.2016 року, про підозру не повідомлено, а відтак, відсутні підстави для встановлення та відліку строку на проведення процесуальних дій під час досудового розслідування для вказаного провадження у цілому із визначенням кінцевого строку його закінчення.
Також, за ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
У відповідності до ч.ч.1-3 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:
1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;
2) поведінка учасників кримінального провадження;
3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
У свою чергу п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК надає прокурору повноваження доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій. При цьому, прокурор самостійно визначає строки їх проведення з урахуванням обставин відповідного кримінального провадження та доцільності невідкладного проведення слідчих (розшукових) або інших процесуальних дій.
При цьому частиною 4 ст. 38 КПК України визначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Частиною 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
У той же час, на підтвердження своїх доводів, викладених у заяві, заявником не доведено обставин необхідності встановлення органу досудового розслідування відповідного строку на проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування у цьому провадженні, а посилання заявника на те, що слідчим не було проведено жодних слідчих дій та процесуальних рішень не приймається судом до уваги та спростовано у ході судового розгляду, що у даному випадку не свідчить про безпідставну тривалість досудового розслідування, а є позицією особи, в інтересах якої здійснюється кримінальне провадження.
Недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування, на що нарікає заявник, оскаржується прокурору вищого рівня у порядку статті 308 КПК.
Частиною 3 вказаної статті передбачено, що службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до положень пункту 9-1 частини першої статті 303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Таким чином рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування може бути оскаржено слідчому судді в порядку статті 303 КПК.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що заявником слідчому судді належним чином не доведено беззаперечну необхідність для встановлення процесуального строку слідчому на проведення процесуальних дій, необхідних для завершення досудового розслідування, а тому слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення такої заяви про встановлення органу досудового розслідування процесуального строку слідчим суддею, достатнього для закінчення досудового розслідування у цьому провадженні.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 22, 28, 36. 38, 40 113, 114, 219, 303, 304, 309, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви захисника потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_5 про встановлення строку для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженню № 0007664 від 10.07.2016 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: