Справа№621/1954/18
Пр.№1-в/621/66/19
Ухвала
іменем України
25 вересня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

представника органу пробації - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Зміївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні засудженого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_5 звільнений з іспитовим строком на два роки та покладено обов`язкі передбачені ст.76 КК України.

Зміївський РВ з питань пробації звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання, мотивуючи його тим, що засуджений ОСОБА_5 за час знаходження на обліку порушував обов`язки покладені на нього судом, не з`явився на реєстрацію до Зміївського РВ з питань пробації без поважних причин 18.12.2018 та 07.05.2019.

Представник Зміївського РВ з питань пробації в судовому засіданні просила подання задовольнити.

Прокурор при розгляді подання покладалася на розсуд суду.

Засуджений ОСОБА_5 в судову засіданні просив не задовольняти подання та не направляти його для відбування реального покарання, оскільки 18.12.2018 року він з`явився до органу пробації, але запізнився, тому повторно з`явився 21.12.2018 та пояснив про поважність причини неявки, у травні 2019 року він не з`явився до органу пробації оскільки у відношенні нього слідчим суддею Зміївського районного суду Харківської області було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення подання заперечувала з тих підстав, що наведені причини неявки до органу пробації ОСОБА_5 є поважними і тому просила відмовити у задоволенні подання.

Вислухавши пояснення прокурора, представника органу пробації, засудженого та його захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 18.12.2018 та 07.05.2019 ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до Зміївського РВ з питань пробації.

Згідно вимог ст.537 КК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до вимог ч.3 ст.166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

В матеріалах особової справи відсутні дані, які б свідчили про вчинення ОСОБА_5 правопорушень, що потягнули за собою адміністративні стягнення, проте представником органу пробації надано витяг з ЄРДР про вчинення ОСОБА_5 нового злочину.

На думку суду належним доказом визнання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, може бути лише відповідний вирок суду, який набрав законної сили. Наразі суду такого доказу не надано.

Щодо не з`явлення засудженого до органу пробації 2 рази, суд враховує надані засудженим пояснення та вважає їх такими, що не можуть бути розцінені як такі, що свідчать про неповажність причин неявки до органу пробації.

Суд також враховує і той факт, що на виконання покладених на засудженого обов`язків, ОСОБА_5 періодично з`являвся до органу пробації, про що свідчить листок реєстрації, тому суд приходить до висновку про відсутність факту умисного ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання та умисного порушення ним умов призначеного випробування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 539 КПК України, ст.166 КВК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні подання начальника Зміївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання відмовити.

Особову справу на засудженого ОСОБА_5 повернути до Зміївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя