1 із 3 Справа № 303/3133/18
Провадження №1-кп/303/556/19
Номер рядка статистичного звіту 11
Ухвала
26 вересня 2019 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі колегії :
головуючої судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретар ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево клопотання зміну запобіжного заходу стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, громадянина України,
- обвинуваченого за пунктом 4 частини 2 статті 115 КК України,-
з участю сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_8
захисників ОСОБА_9
ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
10 липня 2019 року до Мукачівського міськрайонного суду повернуто кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 4 частини 2 статті 115 КК України.
24 вересня 2019 року від захисника ОСОБА_9 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу стосовного його підзахисного ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 4 частини 2 статті 115 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що 16 липня 2019 року стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19 вересня 2019 року. 09 вересня 2019 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 07 листопада 2019 року.
Посилається на те, що 23 вересня 2019 року судом завершено дослідження письмових, речових доказів, переглянуто відео- докази, допитано свідків, потерпілу, обвинуваченого та судового експерта. Після дослідження всіх доказів прокурором заявлено клопотання про необхідність в порядку ст. 341 КПК України узгодити питання про зміну обвинувачення з урахуванням позиції, викладеної в ухвалі Львівського апеляційного суду щодо правильності кваліфікації висунутого обвинувачення. Вважає, що прокурор мав право та можливість заявляти дане клопотання на будь-якій стадії процесу в попередніх судових засіданнях.
У відповідності до статті 318 КПК України судових розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку. Фактично, станом на 23 вересня 2019 року судових розгляд вже проведений. Подальше тримання під вартою обвинуваченого після завершення судового розгляду є грубим порушенням Конвенції про захист прав і основоположних свобод,

2 із 3
згідно з якими не допускається безпідставне обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість.
Захисник зазначає, що в судовому засіданні 23 вересня 2019 року прокурор повідомив, що за результатами судового розгляду не вбачає в діях обвинувачено ОСОБА_5 ознак злочину передбаченого пунктом 2 частиною 2 статті 115 КК України. Також, прокурором було висловлено позицію щодо наявних речових доказів, яка полягала в тому, що у сторони обвинувачення немає жодного речового доказу, на якому є сліди, що вказують на причетність його підзахисного до злочину.
В ході перегляду відеозапису суд мав можливість переконатися, що дані відеозаписи не містять будь-якої інформації щодо причетності ОСОБА_5 до злочину.
Отже, обвинувачений ОСОБА_5 перебуває під вартою вже понад 1 рік 9 місяців, кожен додатковий день завдає йому непоправної шкоди, як фізичному так і психологічному здоров`ю. Вважає, що до обвинуваченого цілком можливим було б застосувати домашній арешт , що не порушувало б норми КПК України та не перешкоджало судовому розгляду.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 просили задовільнити клопотання, змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт.
Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши що ризики встановлені судом при застосуванні запобіжного заході у виді тримання під вартою не припинили свою дію.
Потерпіла та її представники погодилися з позицією прокурора, просили відхилити клопотання сторони захисту.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши наданий суду обвинувальний акт, суд приходить до наступного.
Частиною 1 статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Також, суд ураховує вимоги статі 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.
Частиною 1 статі 177 КПК України визначено що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 4 частини 2 статті 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який визначено кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.
Слід зазначити, що 06 січня 2018 року стосовно ОСОБА_5 слідчим суддею було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та в подальшому останньому неодноразово продовжувався строк дії запобіжного заходу через наявність ризиків, які продовжують існувати. Зокрема, 16 липня 2019 року щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13 вересня 2019 року. 09 вересня 2019 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 07 листопада 2019 року.
При прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 судом враховано наявність ризиків передбачених пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України, на які покликався прокурор в обґрунтуванні клопотання про обрання запобіжного

3 із 3
заходу на стадії підготовчого судового засідання, а саме ризиків можливості обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні клопотання щодо зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, колегія суддів враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 "Про взяття під варту до суду" зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
Суд не вбачає доцільності у зміні застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.
Зокрема, зважаючи на санкцію статті обвинувачення ОСОБА_5 , може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу з метою відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до суду для надання показань, що може негативно вплинути на судове розслідування, у зв`язку із чим, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, тому враховуючи вимоги статті 178 КПК України та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу щодо його підзахисного ОСОБА_5 на домашній арешт слід відмовити, а обраний стосовно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 331, 372,376 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , обвинуваченому за пунктом 4 частини 2 статті 115 КК України, з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, залишити без змін по 07 листопада 2019 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3