Справа № 704/194/19
Провадження №1-кп/694/111/19
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
02.12.2019 року м.Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
в складі:головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
з участю:прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
сторони кримінального провадження:
обвинувачений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Звенигородки
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уроженця та жителя
АДРЕСА_1 ,українця,громадянина України,
з середньою освітою,не працюючого,не одруженого,на утриманні неповнолітніх дітей немає, в силу
ст.89 КК України вважається таким,що не має судимості
у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 ,02.12.2018 року близько 20.00 год. будучи особою без визначеного роду занять, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій,перебуваючи на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 ,що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ,маючи мету на таємне викрадення чужого майна,шляхом пошкодження замикаючого пристрою вхідних воріт,проник до приміщення гаража,звідки діючи умисно та цілеспрямовано,незаконно,таємно,з корисливих мотивів,викрав належні на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_7 ,саморобний електричний точильний станок та саморобний електричний млин,після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник,та в подальшому розібравши викрадне,здав до пункту прийому металобрухту,на загальну суму 1130 грн.,тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1130 грн.
Він же,02.12.2018 року близько 23.00 год.,будучи особою без визначеного роду занять,усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій,перебуваючи на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 ,що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ,маючи мету на таємне викрадення чужого майна,шляхом пошкодження замикаючого пристрою вхідних воріт,проник до приміщення гаража,звідки діючи умисно та цілеспрямовано,незаконно,таємно,з корисливих мотивів,викрав належні на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_7 ,набір ключів та головок вартість яких відповідно до висновку експерта судової товарознавчої експертизи №14/01-19-01 від 14.01.2019 року становить 350 грн. та рукоятку з храповим механізмом марки «Торех» вартість якої відповідно до вищевказаного висновку експерта судової товарознавчої експертизи становить 179 грн.,які на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_7 ,після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник,тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 529 грн.
Таким чином,своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення (злочини),передбачені ст.185 ч.3 КК України-таємне викрадення чужого майна (крадіжка),поєднана з проникненням в приміщення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи час, місце, спосіб, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за вчинене кримінальне правопорушення, свою вину визнав повністю і суду пояснив,що, дійсно, 02.12.2018 року близько 20.00 год. знаходився на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 ,що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ,шляхом пошкодження замикаючого пристрою вхідних воріт,проник до приміщення гаража,звідки,викрав належні ОСОБА_7 ,саморобний електричний точильний станок та саморобний електричний млин,після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник та в подальшому розібравши викрадне,здав до пункту прийому металобрухту і отримав кошти в сумі 1130 грн. за здачу металобрухту,які використав для власних потреб.Цього ж дня близько 23.00 год. аналогічним способом проник до гаражу потерпілого ОСОБА_7 звідки викрав набір ключів та
головок, а також рукоятку з храповим механізмом марки «Торех»,яку потім видав працівникам поліції. Просить суд його суворого не карати.
Потерпілий ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ,що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Канівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 27.02.2019 року.
Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 25.06.2019 року ОСОБА_8 визнано потерпілою по даному кримінальному провадженню у зв`язку зі смертю її чоловіка ОСОБА_7 .
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася,через канцелярію суду надала заяву про розгляд даного кримінального провадження у її відсутності,претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 немає.При призначенні міри покарання покладається на розсуд суду.
Відповідно до ст.325 КПК України судове засідання проводиться у відсутності потерпілої ОСОБА_8 .
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, котрі ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Крім повного визнання ОСОБА_5 своєї вини , його вина у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підтверджується й доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до вимог КПК України, а також оцінені судом згідно ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 ,склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка),поєднана з проникненням в приміщення, що вказує на кваліфікацію діяння за ч.3 ст.185 КК України.
Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який законодавцем віднесений до тяжких злочинів, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рекомендовано судам при розгляді кримінальних справ, досліджуючи дані про особу підсудного з"ясовувати вік, стан здоров"я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім"ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан, а тому суд бере до уваги те, що обвинуваченому ОСОБА_5 ,33 роки,відповідно до ст.89 КК України вважається таким,що немає судимості,перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 05.02.2001 року з діагнозом:легка розумова відсталість згідно довідки №28-с Тальнівської ЦРЛ від 10.01.2019 року,а до лікаря-нарколога не звертався,за місцем проживання характеризується посередньо.Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №34 від 30.01.2019 року ОСОБА_5 хронічним психічним захворюванням,недоумством не страждає і не страждав на період часу,до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення,а виявляє прояви легкої розумової відсталості (рівень легкої дебільності) з помірно-вираженими емоційно-вольовими розладами,ускладненої психічними і поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів,що при відсутності у нього розладів психотичного чи межового з психотичним рівня,збереженні вольових процесів,критичних і прогностичних функцій-свідчить про його здатність усвідомлювати свої дії і керувати ними.На період часу ,до якого відноситься скоєння ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення,у нього не відмічалося проявів тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки,в його поведінці не відображалося психопатологічної симптоматики-що свідчить про його здатність на вказаний період часу усвідомлювати свої дії і керувати ними.На теперішній час ОСОБА_5 хронічним захворюванням,тимчасовим розладом психічної діяльності,недоумством або іншим хворобливим станом психіки не страждає,а виявляє прояви легкої розумової відсталості (рівень легкої дебільності) з помірно-вираженими емоційно-вольовими розладами,ускладненої психічними і поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів,що при збереженні у нього вольових процесів,критичних і прогностичних функцій-свідчить про його здатність усвідомлювати свої дії і керувати ними,правильно сприймати обставини,що мають значення по справі,приймати участь у слідчих діях і при розгляді справи в суді.За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_5 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 ,судом встановлено,вчинення злочину щодо особи похилого віку.
В судовому засіданні під час виступу в судових дебатах захисник ОСОБА_6 просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 ст.69 КК України ,а саме призначити покарання нижче від найнижчої межі та застосувати штраф в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,оскільки він активно сприяв розкриттю злочину та повернув викрадене майно.
Санкція ст.185 ч.3 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 6-ти років.
Нормами ч. 1 ст. 69 КК України визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.У цьому випадку суд не має права призначити покарання,нижче від найнижчої межі ,встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього кодексу.
При цьому при аналізі норм ст. 69 КК України можна зробити висновок, що призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції відповідної норми, можливе лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.
Враховуючи вищевикладене,суд вважає заявлене клопотання захисника ОСОБА_6 є необгрунтоватим і таким,що не підлягає до задоволення,оскільки ним не наведено обставини,що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченого ОСОБА_5 ,як передбачено ст.69 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.
З врахуванням вище наведеного, суд, приходить до переконання, що виправленню, перевихованню обвинуваченого ОСОБА_5 може сприяти покарання не пов`язане з його ізоляцією від суспільства, і остільки на цьому не наполягають і учасники процесу, призначає йому покарання у виді позбавлення волі, із встановленням на підставі ст.75 КК України іспитового строку з покладенням обов`язку визначеного п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, як достатнього для його особи з врахуванням вищезазначених обставин встановлених в судовому засіданні.
Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.
Запобіжні заходи до обвинуваченого ОСОБА_5 на досудовому слідстві, як, і під час судового розгляду, не обиралися. Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжних заходів до набрання вироком суду законної сили, до суду не подавалися.
По справі процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні,а саме:рукоятка з храповим механізмом марки «Торех»,набір ключів та головок під час досудового розслідування передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 ,суд вирішує відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 370,373, 374,393 КПК України,суд,-
з а с у д и в :
визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального Кодексу України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання, якщо останній протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п.1,2 ч.1ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжні заходи стосовно ОСОБА_5 судом не обиралися.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні ,а саме:рукоятка з храповим механізмом марки «Торех»,
набір ключів та головок під час досудового розслідування передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 ,а в зв`язку з його смертю-залишити потерпілій ОСОБА_8 за належністю, після набрання вироком законної сили .
Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1