Ухвала
Іменем України

28 жовтня 2019 року
м. Київ
справа № 642/5132/14

провадження № 51-4624ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду міста Харкова від 09 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 08 жовтня 2014 року щодо нього, із клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження,
встановив:
16 вересня 2019 року до Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 із клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження, яка підписана 09 вересня 2019 року та згідно відбитку штемпелю на конверті була направлена засобами поштового зв`язку 10 вересня 2019 року.
23 жовтня 2019 року на виконання ухвали Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 23 вересня 2019 року засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення та з клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження.
Засуджений у своїй скарзі вчергове виклав вимогу про скасування вироку Ленінського районного суду міста Харкова від 09 липня 2014 року та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 08 жовтня 2014 року щодо нього. Повторно просить задовольнити його клопотання та поновити строк на касаційне оскарження, без зазначення поважності причин його пропуску.
Суд, перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі та клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а касаційну скаргу слід повернути з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
За приписами ч. 2 ст. 113 цього Кодексу процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного строку, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.
Відповідно до положень, передбачених ч. 2 ст. 426 КПК, відрахування строку подання касаційної скарги з дня вручення копії судового рішення передбачено лише для засудженого, який тримається під вартою.
З матеріалів провадження за скаргою вбачається, що ухвалу Апеляційного суду Харківської області було проголошено 08 жовтня 2014 року. ЇЇ копію засуджений отримав 24 жовтня 2014 року. Проте з даною касаційною скаргою разом з клопотаннямпро поновлення строку на оскарження він звернувся до Суду 09 вересня 2019 року (майже через п`ять років після отримання копії оскаржуваного судового рішення), не вказавши жодної поважної причини, що перешкодила йому в передбачені КПК строки реалізувати право на касаційне оскарження.
Відтак, зі змісту поданого клопотання не вбачається обґрунтованих підстав для поновлення скаржнику строку касаційного оскарження судового рішення, оскільки ним не вказано жодних переконливих обґрунтувань на підтвердження доводів про неспроможність подати вчасно касаційну скаргу на судове рішення. З урахуванням положень, передбачених КПК, сам фактзвернення з клопотанням про поновлення строку на оскарження судового рішення без вказання будь-яких поважних причин його пропуску, на думку Суду, не є безумовною і поважною причиною поновлення строку на касаційне оскарження.
Згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Також, суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
З урахуванням наведеного, касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Керуючись ст.429 КПК, Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку касаційного оскарження вироку Ленінського районного суду міста Харкова від 09 липня 2014 року та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 08 жовтня 2014 року.
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду міста Харкова від 09 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 08 жовтня 2014 року щодо нього, із клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3