Справа № 646/7779/18
№ провадження 1-кс/646/3357/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.06.2019року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Основ*янського ВПГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 30.03.2019 про закриття кримінального провадження № 0001692 та зобов*язання слідчого вчинити певні дії,-

за участю заявника ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просила скасувати постанову слідчого СВ Основ*янського ВПГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 30.03.2019 про закриття кримінального провадження № 0001692, зобов*язати слідчого повідомити про підозру у відповідності до вимогст.190 КК України ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

В обґрунтування скарги заявник зазначила, що вважає оскаржувану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню слідчим суддею.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з*явилися, про день, час та місце розгляду скарги повідомлялися.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України, неявка слідчого та прокурора не перешкоджає розгляду скарги.

Крім того, суду не надані матеріали кримінального провадження № 0001692, тому слідчий суддя розглядає скаргу на підставі наданих доказів.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Основ*янського ВПГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001692.

Відомості до ЄРДР внесені за ч.1 ст.125 КК України за фактом того, що 01.08.2018 до Слобідського ВПГУНП в Харківській області надійшла ухвала судді Комінтернівського районного суду м. Харкова про зобов*язання внесення відомостей до ЄРДР звернення ОСОБА_3 щодо спричинення останній тілесних ушкоджень.

З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим в якості потерпілої було допитано ОСОБА_3 , яка надала пояснення з приводу обставин, які мали місце 26.05.2018 за адресою: м. Харків, вул. Льговська, 51.

Також, в даному кримінальному провадженні проведено судово-медичну експертизу, відповідно до висновку якої у ОСОБА_3 мали місце синці на лівій руці, тулубі та лівій нозі, за ступенем тяжкості які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, слідчим проведено огляд місця події, а саме домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а також проведено слідчий експертимент, під час якого ОСОБА_3 добровільно погодилась показати, при яких обставинах та яким чином вона отримала 26.05.2018, знаходячись у вказаному будинку, тілесні ушкодження.

Постановою слідчого СВ Основ*янського ВПГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 30.03.2019 кримінальне провадження № 0001692 було закрито у зв*язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Положенням ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до мотивувальної частини постанови, слідчий прийшла до висновку про те, що в ході досудового не встановлено особу, яка нанесла ОСОБА_3 тілесні ушкодження. Відповідно до пояснень, які отримані під час допиту потерпілої ОСОБА_3 , та отримані під час слідчого експерименту, встановлено, що остання впала до погребу у домоволодінні, знаходячись на кухні. В результаті падіння ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження. Отже, в ході досудового розслідування не встановлено будь-якого причинно-наслідкового зв*язку між отриманими тілесними ушкодженнями та фактичними даними про те, що вони утворились в наслідок впливу на потерпілу будь-якої особи. Встановлено, що остання отримала тілесні ушкодження внаслідок падіння, з висоти власного зросту, та внаслідок своїх необережних дій, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 125 КК України.

При цьому, слідчий також виходив з того, що в ході досудового розслідування було встановлено, що свідки та очевидці події кримінального правопорушення відсутні.

Разом із цим, у судовому засіданні слідчим суддею було встановлено, що під час проведення перевірки обставин, викладених у повідомленні про вчинення кримінального правопорушення, слідчим не були проаналізовані та належним чином перевірені ті обставини, на які посилається особа, яка звернулася з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Так, у резолютивній частині оскаржуваної постанови слідчий обмежився лише висновком про закриття кримінального провадження у зв`язку зі встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, не зазначивши стосовно якої особи чи осіб прийнято таке рішення. Однак, закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України можливе лише щодо конкретної особи за умови, що в її діях відсутній склад кримінального правопорушення, але наявна подія кримінального правопорушення. У такому випадку слідчий повинен був продовжувати досудове розслідування кримінального провадження до моменту встановлення осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що резолютивна частина оскаржуваної постанови слідчого суперечить фактично встановленим обставинам справи.

Зазначені обставини є безумовною обставиною для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Крім того, що стосується скарги в частині зобов*язання слідчого повідомити про підозру певним особам, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в даній частині скарги, оскільки вичерпний перелік рішень, які може прийняти слідчий суддя за результатами розгляду скарги визначається ч.2 ст. 307 КПК України, до якого не входять зазначені питання, тому скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Основ*янського ВПГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 30.03.2019 про закриття кримінального провадження № 0001692.

В іншій частині скарги відмовити.

Матеріали даного кримінального провадження повернути до СВ Основ*янського ВПГУНП в Харківській області для відновлення досудового розслідування, в ході якого необхідно усунути неповноту досудового розслідування та недоліки, викладені у мотивувальній частині даної ухвали.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1