В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.10.2019 Справа №607/482/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000603 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, на утриманні 2 малолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Так, 09 листопада 2018 року близько 11 год. 20 хв. в обвинуваченого ОСОБА_5 , який перебував у приміщенні фельдшерсько-акушерського пункту (далі ФАП), що в с.Чистилів Тернопільського району Тернопільської області, виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого, реалізовуючи який він тоді ж і там же, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків та, що дії вчинюються ним в умовах очевидності для сторонніх осіб, не застосовуючи насильства та погроз його застосування, відкрито викрав із рук потерпілої ОСОБА_9 належний останній мобільний телефон торгової марки «Самсунг Нот 3 СМ-Н900», чорного кольору, вартістю 2 786, 67 грн., після чого із викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, чим спричинив вказаній потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи фактичних обставин діяння, пояснив, що свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, не визнає, вважає, що його дії органом досудового розслідування кваліфіковано неправильно, оскільки у даному випадку мало місце самоправство. Так, він, ОСОБА_5 , вказав, що познайомився із ОСОБА_9 у вересні 2018 року, коли підвозив її додому з с.Чистилів Тернопільського району Тернопільської області, де остання працює. Вони обмінялися номерами мобільних телефонів і у них були «певні» стосунки, були один в одного в гостях. ОСОБА_9 подарувала йому, ОСОБА_5 , «блютуз-гарнітуру». Надалі, він, обвинувачений, посварився з потерпілою і остання наказала йому повернути «блютуз-гарнітуру» їй. Тоді, він, обвинувачений, повідомив ОСОБА_9 , про те, що знаходиться в с.Залізці, а остання запропонувала йому увімкнути лічильник і привезти «блютуз-гарнітуру» в Чистилів Тернопільського району Тернопільської області, а вона, ОСОБА_9 , оплатить дорогу, на що він, обвинувачений, погодився та привіз «блютуз-гарнітуру» в Чистилів Тернопільського району Тернопільської області, де віддав її, а також чек з вартістю дороги в сумі 350 грн. ОСОБА_9 , на що остання повідомила, що оплачувати дороги не буде, оскільки немає грошових коштів. Він, обвинувачений, запропонував ОСОБА_9 , щоб та надала йому якість документи, а коли буде мати кошти, заплатить за дорогу а він, ОСОБА_5 , віддасть документи. Тоді ж він, ОСОБА_5 , в процесі розмови із ОСОБА_9 , взяв із рук останньої її мобільний телефон, сказавши при цьому, що поверне його тоді, коли потерпіла заплатить грошові кошти за доставку, оскільки остання вимагала повернути їй мобільний телефон, після чого, сів в автомобіль та поїхав у напрямку м.Тернополя, де, по дорозі до нього, ОСОБА_5 , зателефонували працівники поліції, до яких останній приїхав та віддав їм мобільний телефон. Доповнив, що не мав умислу присвоювати мобільний телефон ОСОБА_9 або ж збувати його, а хотів, щоб остання віддала йому грошові кошти.

Незважаючи на наведене, винуватість ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, повністю доводиться дослідженими під час судового розгляду доказами у кримінальному провадженні:

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим знайома, оскільки останній кілька разів підвозив її додому в с.Настасів Тернопільського району Тернопільської області, в жодних відносинах з ним не перебуває. Вона, потерпіла, вказала, що працює акушером ФАПу в с Чистилів Тернопільського району Тернопільської області. 08 листопада 2018 року між нею, ОСОБА_9 , та обвинуваченим відбулася телефонна розмова з приводу повернення ОСОБА_5 «блютуз-гарнітури», яку вона, потерпіла, позичила обвинуваченому, а придбала для свого користування, на що ОСОБА_5 спочатку відмовлявся, але потім сказав, що привезе та поверне. Так, 09 листопада 2018 року вона, ОСОБА_9 , перебувала зранку на роботі у приміщенні фельшерсько-акушерського пункту (ФАП) в с.Чистилів Тернопільського району Тернопільської області, де, вийшовши у загальний коридор приміщення, побачила ОСОБА_5 , який повернув їй «блютуз-гарнітуру», пред`явивши чек на суму 350 грн. Між ними тоді виникла словена перепалка на підвищених тонах, оскільки на її, потерпілої, запитання щодо чеку, ОСОБА_5 повідомив, що вона має віддати йому цих 350 грн., як витрати на дорогу, на що, вона, потерпіла, відповіла, що платити не буде, оскільки він мав повернути її, ОСОБА_9 , річ. Надалі, вона, потерпіла, зайшла в свій кабінет, взяла із гаманця 350 грн., які кинула ОСОБА_5 . В цей момент до неї на мобільний телефон, який остання тримала у своїй руці, зателефонувала голова ФАП, на що ОСОБА_5 почав кричати, що вона, ОСОБА_9 , мабуть, записує їхню розмову на диктофон та вирвав телефон з її, потерпілої, руки, вийшовши з ним на вулицю. Тоді вона, ОСОБА_9 , вибігла за ОСОБА_5 на вулицю, вимагаючи повернути мобільний телефон, але останній відмовився, сказавши, що «зустрінемося в суді», сів у автомобіль та поїхав звідти. Тоді ж був присутнім ОСОБА_11 , якому вона, ОСОБА_9 , розповіла про те, що трапилося, а після цього звернулася до працівників поліції;

- показаннями допитаного в процесі судового розгляду свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що з потерпілою знайомий і 09 листопада 2018 року прийшов до неї в приміщення ФАП, що в с.Чистилів Тернопільського району Тернопільської області, де у коридорі, перебуваючи на 4-5 м, побачив, що остання розмовляє з невідомим йому на той час чоловіком обвинуваченим, який стояв до нього, свідка, спиною, а ОСОБА_9 обличчям з приводу «блютуз-гарнітури» і грошових коштів. Тоді ж він, свідок, бачив, що ОСОБА_9 , в процесі розмови, поверталася до себе в кабінет один раз та передавала чоловікові грошові кошти, але скільки їх саме було та якими купюрами, не бачив, проте чув, що ОСОБА_9 казала при цьому «на тобі гроші і подавися ними». Дана розмова між ними тривала близько 1-2 хв., після чого чоловік вирвав з рук ОСОБА_9 її мобільний телефон, чорного кольору, після чого вибіг на двір, а ОСОБА_9 вибігла за ним і щось кричала. Чоловік сів в автомобіль, білого кольору, в салоні якого була ще дівчина, і поїхав;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що знайома з обвинуваченим. Так, восени 2018 року, можливо в листопаді місяці, вона, свідок, перебувала в с.Залозці, на зупинці маршрутних транспортних засобів, куди під`їхав автомобіль таксі, білого кольору, за кермом якого був ОСОБА_5 , який запропонував їй, свідку, підвезти її, на що остання погодилась. Коли вони їхали, мобільний телефон ОСОБА_5 задзвонив і останній розмовляв по ньому. По дорозі вони заїхали в Чистилів Тернопільського району Тернопільської області, де зупинились біля будівлі, де обвинувачений зайшов усередину та перебував там декілька хвилин, після чого вийшов з приміщення, а за ним вийшла жінка, з чорним волоссям на голові на ім`я ОСОБА_13 , після чого ОСОБА_5 сів в автомобіль з мобільним телефоном, чорного кольору в руках та вони поїхали звідти. Надалі, ОСОБА_5 повідомив їй, свідку про те, що « ОСОБА_13 поїхала в поліцію»;

- показаннями допитаної під час судового розгляду свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що обвинувачений її син. Потерпілу, з якою познайомилась восени 2018 року, бачила кілька разів, коли остання приїжджала до них збирати гриби. ОСОБА_9 дружила з її, ОСОБА_14 , сином. ОСОБА_5 користувався «блютуз-гарнітурою», належною ОСОБА_9 . Їй, свідку, відомо про те, що за те, що її син відвіз ОСОБА_9 блютуз-гарнітуру», остання повинна була оплатити йому грошові кошти в сумі 350 грн. за дорогу, однак відмовилась, а тому ОСОБА_5 взяв в неї мобільний телефон;

- рапортом старшого інспектора чергового ТРВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_15 від 09 листопада 2018 року, за яким він доповів начальнику ТРВП ТВП ГУНП в Тернопільській області про те, що 09 листопада 2018 року о 18.42 год. надійшла заява до РУ про те, що 09 листопада 2018 року о 09.00 год. за адресою: Тернопільській район, с.Чистилів вул.Центральна, із заявою до ТРВП звернулась ОСОБА_9 , 1992 року народження, жителька с.Настасів Тернопільського району про те, що того дня у приміщенні ФАП що в с.Чистилів Тернопільського району, в ході словесного конфлікту між нею та ОСОБА_5 , останній вихопив із її рук мобільний телефон «Самсунг`Гелексі СВ»;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 09 листопада 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_9 повідомила працівникам поліції про те, що 09 листопада 2018 року близько 11.40 год. у приміщенні ФАП, що в с.Чистилів Тернопільського району, в ході словесного конфлікту між нею та ОСОБА_5 , останній вихопив із її рук мобільний телефон «Самсунг Нот 3», чим спричинив їй шкоду на суму 5 000 грн.;

- протоколом огляду місця події із фототаблицею від 09 листопада 2018 року, за яким було оглянуто приміщення фельшерсько-акушерського пункту, що у с.Чистилів Тернопільського району Тернопільської області, зафіксовано там обстановку;

-протоколом вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі від 09 листопада 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції, в присутності понятих, мобільний телефон, чорного кольору марки «Самсунг Нот 3» модель «СМ-Н900», сім-картку оператора «Київстар», товарний чек від 09.11.2018 року на суму 350 грн., «флешку» на 2 Гб, чорний силіконовий чохол;

- протоколом огляду предмету з таблицею ілюстрацій від 09 листопада 2018 року, згідно якого слідчим, за участі потерпілої ОСОБА_9 , було оглянуто мобільний телефон марки «Самсунг Нот 3» модель «СМ-Н900» та зафіксованого його ознаки;

- протоколом огляду предмету з фототаблицею від 10 листопада 2018 року, відповідно до якого слідчим було оглянуто мобільний телефон марки «Самсунг Нот 3» модель «СМ-Н900» та зафіксованого його ознаки;

- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею до нього від 10 листопада 2018 року, за участю потерпілої ОСОБА_9 , за яким остання, у присутності понятих та за участю статиста, відтворила події, які мали місце 09 листопада 2018 року, зокрема, серед іншого, вказавши, що 09 листопада 2018 року близько 11:10 год., до неї на роботу у ФАП с.Чистилів Тернопільського району Тернопільської області приїхав ОСОБА_5 , котрий почав її ображати і кричати, підійшовши до неї, відкрито викрав мобільний телефон марки «Самсунг Нот 3» модель «СМ-Н900», чорного кольору, який вона тримала у лівій руці та надалі вибіг із приміщення ФАП, а вона, ОСОБА_9 , вибігла в слід за ним, де в коридорі ФАП зустріла ОСОБА_16 , який запитав, що трапилося, однак вона вибігла із приміщення ФАП на вулицю, за ОСОБА_5 , услід якому кричала, щоб той повернув їй викрадений мобільний телефон. В подальшому, вона побачила як ОСОБА_5 сів у свій легковий автомобіль, білого кольору, марки «Деу Нексія» служби таксі «917», позивний №11, на передньому пасажирському сидінні якого знаходилася пасажир та поїхав у напрямку м.Тернополя, а вона повернулася у ФАП, де на вулиці на неї чекав ОСОБА_11 , якому розповіла про те, що трапилось. Надалі, вона, ОСОБА_9 , звернулася у поліцію;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 листопада 2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 , у присутності понятих, серед пред`явлених йому для впізнання фотознімків осіб, упізнав за зовнішніми рисами обличчя та зовнішнім виглядом особу, яка зображена на фотографії №4 ( ОСОБА_5 ), яка 09.11.2018 року близько 11.20 год. у приміщенні ФАП с.Чистилів Тернопільського району Тернопільської області відкрито викрала із рук ОСОБА_9 її мобільний телефон марки «Самсунг Нот 3» модель «СМ-Н900»;

- висновком судової товарознавчої експертизи з ілюстративною таблицею до нього №6-888/18 від 15 листопада 2018 року, за яким ринкова вартість мобільного телефону торговельної марки «Самсунг Нот 3» модель «СМ-Н900» станом на 09.11.2018 року становить 2 786, 67 грн.;

- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею до нього від 19 листопада 2018 року за участю свідка ОСОБА_11 , відповідно до якого останній, у присутності понятих та за участю статиста, відтворив події, які мали місце 09 листопада 2018 року, зокрема, серед іншого, вказавши, що 09 листопада 2018 року близько 11.20 год. він прийшов до своєї знайомої ОСОБА_9 на роботу, а саме у приміщення ФАП с.Чистилів Тернопільського району Тернопільської області. Коли він увійшов у коридор вказаного приміщення та підійшов до дверей ФАП, через відчинені двері побачив, як на сходинках знаходяться та розмовляють ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . Тоді ж він почув як ОСОБА_5 сказав ОСОБА_17 : «На забирай свій блютуз!», після чого витягнув щось із кишені та передав ОСОБА_9 , а після цього відкрито викрав з руки ОСОБА_9 мобільний телефон, чорного кольору. Надалі, ОСОБА_5 вибіг із приміщення через коридор в напрямку виходу, а ОСОБА_9 почала бігти за ним, на що він, ОСОБА_11 , перебуваючи з правої сторони від дверей, запитав у ОСОБА_9 , що трапилося, на що остання відповіла «Зачекай!». ОСОБА_11 підійшов до вхідних дверей і побачив, як ОСОБА_5 сів у легковий автомобіль служби таксі, білого кольору, на пасажирському сидінні якого сиділа пасажир, і даний автомобіль поїхав у напрямку м.Тернополя;

- повідомленням начальника служби таксі «917» від 26 листопада 2018 року, за яким ОСОБА_5 працював 09.11.2018 року та отримував замовлення з бази. Вартість 1 кілометра за містом становить 10 грн.;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20 грудня 2018 року, згідно якого слідчий, на підставі ухвали слідчого судді, у приміщенні ПрАТ «Київстар» ознайомився з інформацією за номером телефону: НОМЕР_1 , яким користувалась потерпіла ОСОБА_9 , а саме: адреси розташування базової станції; типів з`єднання (вхідні, вихідні дзвінки, SMS, MMS, GPRS, переадресація); дати, часу та тривалості з`єднання;- ідентифікаційних ознак кінцевого обладнання (абонента А) (абонентський, серійний, IMSI номери сім-картки, ІМЕІ); ідентифікаційних ознак терміналу, з яким відбувався сеанс зв`язку (абонент Б), з`єднання нульової тривалості; місцями активації абонентів мобільного зв`язку та карткових рахунків, якими вони були поповнені, за період з 06.00 год. 08 листопада 2018 року по 06.00 год. 10 листопада 2018 року, та вилучив її в одному примірнику на одному DVD-R-диску;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20 грудня 2018 року, відповідно до якого слідчий, на підставі ухвали слідчого судді, у приміщенні ПрАТ «Київстар» ознайомився з інформацією за номером телефону: НОМЕР_2 , яким користувався обвинувачений ОСОБА_5 , а саме: адреси розташування базової станції; типів з`єднання (вхідні, вихідні дзвінки, SMS, MMS, GPRS, переадресація); дати, часу та тривалості з`єднання; ідентифікаційних ознак кінцевого обладнання (абонента А) (абонентський, серійний, IMSI номери сім-картки, ІМЕІ); ідентифікаційних ознак терміналу, з яким відбувався сеанс зв`язку (абонент Б), з`єднання нульової тривалості; місцями активації абонентів мобільного зв`язку та карткових рахунків, якими вони були поповнені, за період з 06.00 год. 08 листопада 2018 року по 06.00 год. 10 листопада 2018 року, та вилучив її в одному примірнику на одному DVD-R-диску;

- інформацією про результати виконання доручення №5622/115/4/03 від 26 грудня 2018 року, з якої вбачається, що факти з`єднань з прив`язкою до місцевості (базової станції) абонента номера мобільного оператору НОМЕР_1 , яким користувалась потерпіла ОСОБА_9 , в період часу з 06.00год 09.11.2018 року до 18.00год. 10.11.2018 року, обслуговували різні базові станції. Крім цього, на карті нанесено сектор дії базової станції радіусом 4 км (згідно технічних характеристик сектор дії базових станцій становить 25-30 км);

- інформацією про результати виконання доручення №5621/115/4/03 від 26 грудня 2018 року, з якої вбачається, що факти з`єднань з прив`язкою до місцевості (базової станції) абонента номера мобільного оператору НОМЕР_2 , яким користувався обвинувачений ОСОБА_5 в період часу з 06.00 год. 09.11.2018 року до 18.00 год. 10.11.2018 року, обслуговували різні базові станції. Крім цього, на карті нанесено сектор дії базової станції радіусом 8 км (згідно технічних характеристик сектор дії базових станцій становить 25-30 км).

В результаті судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 погоджується із тим, що за вказаних в його обвинуваченні обставин, із рук потерпілої ОСОБА_9 забрав належний останній мобільний телефон торгової марки «Самсунг Нот 3 СМ-Н900», чорного кольору.

Водночас, суд критично оцінює позицію сторони захисту щодо наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно ст.356 КК України самоправством є самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Так, із суб`єктивної сторони відкрите викрадення чужого майна (грабіж), як злочин, передбачений ст.186 КК України, характеризується наявністю у винної особи прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном і корисливим мотивом. Змістом умислу грабіжника охоплюється усвідомлення того факту, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності - вони мають відкритий для потерпілого або інших осіб характер. При цьому винний ігнорує цю обставину.

Зокрема, з показань обвинуваченого ОСОБА_5 , даних ним під час судового розгляду, слідує, що останній відкрито заволодів 09 листопада 2018 року належним ОСОБА_9 мобільним телефоном торгової марки «Самсунг Нот 3 СМ-Н900», чорного кольору з тією метою, щоб остання повернула йому грошові кошти за доставку за допомогою транспортного засобу «блютуз-гарнітури» в сумі 350 грн., які вона не хотіла повертати обвинуваченому одразу, що свідчить, з позиції сторони захисту, про збереження певних майнових прав, зокрема, права обвинуваченого на грошові кошти в сумі 350 грн., які мала повернути потерпіла ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_5 повернув би їй мобільний телефон.

Згідно ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як убачається з постанови Верховного Суду від 23 травня 2019 року у справі №414/876/17, провадження № 51-8220км18, у ній колегією суддів встановлено таке: «під користю (корисливими спонуканнями, корисливим мотивом) у чинному законодавстві про кримінальну відповідальність розуміється бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе чи інших осіб, одержати або зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат, досягти іншої матеріальної вигоди».

Більше того, показання обвинуваченого ОСОБА_5 в частині неповернення йому грошових коштів в сумі 350 грн. потерпілою ОСОБА_9 жодними доказами не підтверджені та спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_9 , а також свідка ОСОБА_11 , з яких слідує, що потерпіла ОСОБА_9 тоді ж повернула ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 350 грн. за доставку «блютуз-гарнітури».

Тому, зважаючи на наведені обставини, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що будь-яких підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 на ст.356 КК України немає.

Зважаючи на вищенаведене, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.186 КК України, тобто, відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його молодий вік, те, що має на утриманні 1 малолітню дитину, позитивно характеризується по місцю проживання, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить часткове визнання обвинуваченим вини та відвернення заподіяних злочином збитків, що полягає у поверненні викраденого майна.

Враховуючи наведені пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставини, відсутність обтяжуючих його, характер кримінального правопорушення, позицію представника потерпілої, який в судовому засіданні не настоював на суворій мірі покарання для обвинуваченого, а також особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що йому слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді штрафу зі стягненням в дохід держави, що буде необхідним та достатнім для виправлення даного обвинуваченого та попередження нових злочинів, оскільки за вищенаведеного виправлення та перевиховання вказаного обвинуваченого можливі без ізоляції останнього від суспільства.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведену судову товарознавчу експертизу №6-888/18 від 15 листопада 2018 року в сумі 572 грн., які слід стягнути із ОСОБА_5 в користь держави, з відповідним призначенням платежу.

При цьому, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон торгової марки «Самсунг Нот 3 СМ-Н900», чорного кольору, сім-картку оператора «Київстар», товарний чек, флеш-носій на 2 Гб, що повернуті потерпілій ОСОБА_9 необхідно залишити у розпорядженні останньої.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави, з відповідним призначенням платежу процесуальні витрати за проведену у кримінальному провадженні судову товарознавчу експертизу №6-888/18 від 15 листопада 2018 року в сумі 572 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон торгової марки «Самсунг Нот 3 СМ-Н900», чорного кольору, сім-картку оператора «Київстар», товарний чек, флеш-носій на 2 Гб, що повернуті потерпілій ОСОБА_9 необхідно залишити у розпорядженні останньої.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1