Провадження №1-кп/127/902/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Мечеть Кривоозерського району Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 15.05.2006, раніше не судимого:

чиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, відомості про який внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003006 від 20.07.2018 року, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Гевелін (Німеччина), громадянина України, неодруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 20.03.2014 року Ленінським РВ УДМС України у Вінницькій області, раніше судимого:

- 27.04.2012 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниці, зміненого ухвалою Верховного Суду України від 14.03.2013 року, за ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 1 місяців, звільнений 30.10.2013 року умовно-достроково на підставі ухвали Літинського районного суду від 22.10.2013 року із невідбутим строком 1 рік 11 місяців,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, відомості про який внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003006 від 20.07.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 , вступивши в попередню змову, з метою заволодіння майном ОСОБА_8 , вчинили розбійний напад на останнього поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_8 за наступних обставин.

Так, 20.07.2018 року, біля 03:30 годині, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, по вулиці Пирогова, 39 у м. Вінниці, неподалік ТЦ «Ізумруд», побачивши біля зупинки громадського транспорту «Ринок Урожай» раніше незнайомого їм ОСОБА_8 , умисно, з метою заволодіння майном останнього, домовилися про вчинення розбійного нападу на ОСОБА_9 .

Після цього, реалізуючи спільний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підійшли до ОСОБА_8 та ОСОБА_6 без будь-яких пояснень схопив ОСОБА_8 за руку в області кисті та почав силою його утримувати, вимагаючи віддати при цьому грошові кошти. ОСОБА_4 без згоди потерпілого оглянувши його речі, повернув їх потерпілому, після чого ОСОБА_8 вирвався та почав утікати. Однак ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , не припиняючи своїх дій, на перехресті вулиць Литвиненка та Пирогова у м. Вінниці наздогнали ОСОБА_8 та обмежили його подальший рух, перегородивши йому дорогу.

ОСОБА_4 , погрожуючи фізичною розправлю та застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, а саме погрожуючи застосуванням ножа ОСОБА_6 , наказав ОСОБА_8 віддати наявні при ньому кошти. Отримавши відмову потерпілого добровільно віддати цінні речі, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перевірили вміст кишень ОСОБА_8 , в ході чого ОСОБА_6 з кишені кофти ОСОБА_8 забрав мобільний телефон останнього марки Doogee X5 MAX в корпусі чорного кольору, вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №977/986 від 21.08.2018 року 1326,41 грн, а з наплічної сумки дістав блокнот в обкладинці коричневого кольору з написом «Випускнику 2018», вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №977/986 від 21.08.2018 року 41,68 грн. та сонцезахисні окуляри в оправі чорного кольору без зазначення торгівельної марки, вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №977/986 від 21.08.2018 року 22,50 грн.

В подальшому ОСОБА_8 попросив повернути йому забрані у нього речі, намагаючись вирвати їх з рук ОСОБА_6 , однак, останній з метою утримання викраденого майна та подолання можливого спротиву потерпілого розкладним ножем завдав ОСОБА_8 ударів в область обличчя та правого передпліччя, що призвело до виникнення у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у виді різаної рани передпліччя та правої скули.

Згідно, висновку судово-медичної експертизи №977/986 від 21.08.2018 року в результаті вищевказаних дій у ОСОБА_8 виникли тілесні ушкодження у вигляді: лінійних рубців правої скроневої ділянки та правого плеча, які є наслідком загоєння ран, що отримані від дії предмету з ріжучими властивостями, які належать до легких тілесних ушкоджень.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 завдано майнової шкоди на загальну суму 1390, 69 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, пояснив, що з потерпілим раніше він не був знайомий, з ОСОБА_6 він був знайомий незначний час, раніше бачив його біля двох разів. Він відпочивав зі своїм товаришем на ім`я ОСОБА_10 , алкогольних напоїв того дня не вживав, а коли повертався додому зустрів ОСОБА_6 та побачивши, що той перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, хотів посадити його на таксі та відправити додому. ОСОБА_6 був знайомий з його дружиною та повідомив, що остання заборгувала йому гроші та вимагав повернути борг. Він, знаючи про те, що ОСОБА_11 раніше був засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, боявся його та намагався придумати спосіб, щоб непомітно залишити його, оскільки не мав можливості віддати борг.

Коли вони біля 03:00 години проходили неподалік тролейбусної зупинки біля ринку «Урожай», ОСОБА_6 помітив хлопця, який мав незвичний зовнішній вигляд та привертав до себе особливу увагу, оскільки хлопець був одягнений в чорний одяг, волосся у нього було заплетене у хвіст, був в сережках - «тонелях», мав татуювання на руках у вигляді кісток черепа. ОСОБА_6 підійшов до вказаного хлопця, який стояв у навушниках та слухав музику, схопив його за руку, та оглянувши татуювання почав тягнути потерпілого до церкви, щось при цьому йому пояснюючи з приводу значення татуювання. Під час цього між хлопцем та ОСОБА_12 стався якийсь конфлікт та хлопець від них втік. ОСОБА_6 побіг за хлопцем, перебігши через дорогу, а він пішов вслід за ОСОБА_12 , оскільки не міг швидко пересуватися через те, що у нього боліла нога.

Потерпілому він не погрожував, речі у нього він не вимагав, лише взяв подивитись блокнот та окуляри, які повернув, також вказав, що нічого не говорив потерпілому про те, що у ОСОБА_13 є ніж, оскільки і ножа у останнього він не бачив.

Чому потерпілий дав показання про те, що він погрожував йому тим, що ОСОБА_11 може застосувати до нього ніж, він не знає, припускає, що потерпілий міг переплутати його слова, оскільки він сам говорив, що боїться ОСОБА_14 .

Після того як потерпілий від них утік і вони зайшли за приміщення ТЦ «Анастасія» їх затримали працівники поліції. Під час затримання він стояв на місці, так як не міг швидко пересуватися, а ОСОБА_11 перескочив через паркан. Біля ОСОБА_6 лежали окуляри та блокнот, було темно, тому він не бачив коли саме і у який спосіб ОСОБА_11 вилучив речі у ОСОБА_8 .

Телефон у потерпілого він не бачив. Звідки у ОСОБА_13 взялися речі, належні потерплому він у останнього не запитував. Уже після їхнього затримання він побачив на потерпілому поріз, а також побачив, що у ОСОБА_13 вилучили ніж. Він не бачив, щоб ОСОБА_11 наносив удари потерпілому. На той час він був наркозалежним, тому не може пояснити, чому боячись ОСОБА_13 , не спробував утекти від нього.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, суду пояснив, що з потерпілим ОСОБА_8 раніше він не був знайомий. Коли він сидів на зупинці та був напідпитку, то зустрів свого боржника ОСОБА_4 та почав вимагати від нього повернути борг в сумі 200 доларів США. ОСОБА_15 сказав, що хтось має піднести йому кошти, щоб віддати борг. Побачивши на зупинці хлопця з татуюванням, до якого підійшов ОСОБА_15 , він вирішив, що ОСОБА_8 саме та людина, яка мала принести гроші. Підійшовши до ОСОБА_4 , який розмовляв з хлопцем він запитав у того про гроші. Проте ОСОБА_4 сказав, що грошей не принесли.

Він помітив у потерпілого татуювання не схожі на ті, які є у людей, які відбували покарання у місцях позбавлення волі та будучи в стані алкогольного сп`яніння, взяв хлопця за руку та хотів відвести його до церкви. Потерпілий почав утікати. Вони з ОСОБА_4 його наздогнали та він забрав у хлопця речі, щоб той не втік.

Коли він забрав у ОСОБА_8 сумку, той намагався вирвати свої речі у нього, розмахував руками та нападав на нього, тому він з метою самозахисту, вважаючи, що потерпілий знайомий з ОСОБА_4 і вони хочуть на нього напасти, дістав ніж та махнув ним, при цьому вважаючи, що він не попав по ОСОБА_8 .

Коли потерпілий втік, він побіг за ОСОБА_4 . Під час затримання їх працівниками поліції, у нього при собі, на плечі була сумка потерпілого.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченими у скоєнні інкримінованого їм злочину, вина ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину доводиться дослідженими в судовому засіданні показаннями потерпілого та свідків, а також письмовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що раніше він не був знайомим з обвинуваченими, 20.07.2018 року, біля 03:30 години він стояв в навушниках на зупинці громадського транспорту «Урожай» у м. Вінниці очікуючи на маршрутне таксі. До нього підійшли двоє чоловіків, один з яких почав вимагати гроші, а інший схопив за руку. Він вирвався та почав утікати, однак обвинувачені його наздогнали на перехресті вулиць Литвинеко-Пирогова. ОСОБА_6 схопив його та утримував за руку, а ОСОБА_4 наказав віддати йому гроші, погрожуючи що в разі незгоди ОСОБА_6 поріже його ножем. Після цього обвинувачені почали обшукувати кишені його одягу та сумку. ОСОБА_6 забрав з його кишені телефон, а з сумки витягнув блокнот і окуляри, після чого його відпустили.

Він підійшов до ОСОБА_6 , намагаючись забрати свої речі, однак ОСОБА_6 порізав його ножем по обличчю та по плечу. Він почав утікати, а обвинувачені пішли в іншу сторону. Добігши до зупинки «Лікарня ім. М.І. Пирогова», він попросив людей, які там стояли, викликати поліцію.

Він описав працівникам поліції в що були одягнені нападники, оскільки запам`ятав, що один із нападників був одягнений в чорну футболку та темно-сині джинси, а саме ОСОБА_6 , а інший ОСОБА_4 , в штани пісочного кольору, футболка світлого кольору та кепка з гербом України.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що він працює поліцейським в управлінні патрульної поліції, під час його чергування влітку 2018 року, в нічний час, надійшло повідомлення про розбійний напад з описом підозрюваних осіб. Коли вони з напарником на службовому автомобілі заїхали за приміщення торговельного центру «Анастасія» за газовою будкою виявили осіб, які підпадали під опис підозрюваних. Один з підозрюваних заховався за парканом, він спіймав його та затримав. В задній кишені штанів затриманого чоловіка був виявлений розкладний ніж. Коли привезли до місця затримання потерпілого, останній опізнав затриманих як осіб, які здійснили на нього напад. Чоловік, який був одягнений у футболку світлого кольору та був вищого зросту за іншого затриманого оглядав блокнот та поруч з ним на землі були сонцезахисні окуляри. Інший затриманий був в стані сильного алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що він працює поліцейським в управлінні патрульної поліції. Коли влітку 2018 року він зі своїм напарником ОСОБА_16 був на патрулюванні вулиці Пирогова у м. Вінниці, їм надійшло орієнтування про грабіж. По орієнтуванню вони виявили двох підозрюваних осіб та викликали слідчо-оперативну групу. Після цього підвезли потерпілого, який впізнав затриманих як осіб, які вчинили на нього розбійний напад. Працівники слідчо-оперативної групи вилучили у підозрюваних речі, серед яких були блокнот, ніж та сонцезахисні окуляри.

Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину доводиться також дослідженими в судовому засіданні наступними письмовими доказами:

- даними витягу з ЄРДР в кримінальному провадженні №0003006, про реєстрацію провадження 20.07.2018 року за заявою потерпілого ОСОБА_8 про вчинення відносно нього злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України (т.1 а.с. 112);

- даними протоколу прийняття заяви 20.07.2018 року про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 , відповідно до якої останній просить прийняти міри до двох невідомих йому осіб чоловічої статі, які 20.07.2018 року, близько 03:30 години, у м. Вінниці по вулиці Пирогова, біля торгівельного центру «Ізумруд» шляхом застосування насильства та ножа спричинили йому тілесні ушкодження та заволоділи його мобільним телефоном, записником та окулярами, чим завдали йому майнової шкоди на суму 2300 грн. (т.1 а.с. 113);

- даними протоколу огляду місця події від 20.07.2018 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого слідчим Вінницького ВП ОСОБА_18 проведено огляд ділянки місцевості позаду будівлі ТРЦ «Анастасія», що за адресою м. Вінниця, вул. Пирогова, 39, позаду житлового багатоповерхового будинку по вулиці Литвиненко, навпроти приватного домоволодіння №8 по вулиці Пирогова, де поряд з центральний газорозпридільним щитком виявлено двох громадян. Один з виявлених чоловіків худорлявої тілобудови, зростом біля 1,8 метра, одягнений в жовту кепку, білу майку з короткими рукавами, штани пісочного кольору, кросівки білого кольору, мав при собі наплічну шкіряну сумку чорного кольору, представився як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Другий чоловік худорлявої тілобудови, зростом біля 1,7 метра, одягнений у футболку чорного кольору з короткими рукавами, штани синього кольору, кеди темного кольору із світлими лініями та світлою підошвою, який представився як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На землі поряд із вказаними особами в траві виявлені записник в твердій обгортці коричневого кольору із написом «Випускнику 2018», гербом м. Вінниці та надписом м. Вінниця, із особистими записами всередині. Поряд із блокнотом на землі виявлені сонцезахисні окуляри чорного кольору, скло прямокутної форми, а також светр коричневого кольору. При особистому обшуку ОСОБА_6 , в його правій задній кишені виявлено розкладний ніж з рукояткою чорного кольору та нашаруванням речовини бурого кольору, в передній кишені виявлено грошові кошти, одна купюра номіналом 2 гривні, одна одна гривня, одна п`ять гривень, одна один долар США. При особистому обшуку ОСОБА_4 в кишені штанів виявлені грошові кошти, а саме: дві купюри номіналом 10 гривень, три купюри п`ять гривень, дві дві гривні, три одна гривня. При огляді наплічної сумки ОСОБА_4 , всередині виявлено мобільний телефон «Bravis» з сім-карткою, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , металеві ножиці та договори позики ломбардів м. Вінниці (т.114-115, 116-121);

- даними висновку №977/986 від 21.08.2018 року судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , відповідно до якого на підставі даних судово-медичного обстеження ОСОБА_8 , 2000 року народження, встановлено, що у ОСОБА_8 виявлені лінійні рубці правої скроневої ділянки та правого плеча, які є наслідком загоєння ран, що отриманні від дії предмету з ріжучими властивостями, можливо, в термін та при обставинах, що вказані в ухвалі суду. Ці рани належать до легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995 року), яка проведена на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від13.08.2018 року №127/19910/18 (т.1 а.с. 146, т.2 а.с.13-15);

-даними висновку судово-товарознавчої експертизи №4430-4432/148-21 від 22.08.2018 року (з довідкою про вартість її проведення), відповідно до якого загальна ринкова вартість об`єктів дослідження, а саме: мобільного телефону ТМ «Doogee» моделі «X5 MAX», записника в обкладинці коричневого кольору ТМ «Buromax» арт ВМ 2004-13, сонцезахисних окулярів чорного кольору з написом «Boguan 8816», з урахуванням зносу, станом на 20.07.2018 року складала 1390,59 грн., проведеного на підставі ухвали слідчого суді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2018 року №127/19040/18 (т.1 а.с. 174-180, т.2 а.с. 9-10);

-даними висновку судово-медичної імунологічної експертизи №232 від 22.08.2018 року, відповідно до якого: кров потерпілого гр-на ОСОБА_8 , 2000 року народження, по системі АВО відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В; кров підозрюваного гр-на ОСОБА_6 , 1978 року народження, по системі АВО відноситься до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В, яка проведена на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2018 року №127/19914/18 (т.1 а.с. 185-186, т.2 а.с. 17-19);

- даними висновку судово-медичної цитологічної експертизи №168 від 03.09.2018 року ножа, вилученого під час огляду місця події, відповідно до якого встановлено, що при дослідженні ножа зі слідами РБК, вилученого під час ОМП, на клинку-пилці (об`єкт 2) встановлено наявність крові людини чоловічої генетичної статі, при визначенні групової належності був виявлений антиген А, що може визначати А(ІІ) групу крові ізосерологічної системи АВО. Таким чином, враховуючи отримані результати, статеву та групову характеристику осіб, що проходять по справі, походження слідів крові на клинку-пилці (об`єкт №2), вилученого при ОМП, може бути від будь-якого одного чи кількох чоловіків з групою крові А (ІІ), в тому числі і від потерпілого гр-на ОСОБА_8 (т.1 а.с. 187-191);

- даними постанови слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_19 від 07.08.2018 року про визнання речовими доказами в кримінальному провадженні №0003006 від 20.07.2018 року: викраденого записника в обкладинці коричневого кольору та сонцезахисних окулярів, належних ОСОБА_8 , ножа зі слідами РБК та светра коричневого кольору, які були вилучені при поверхневому огляді ОСОБА_6 , мобільного телефону марки «Bravis» чорного кольору із сім-карткою, вилучений при затриманні ОСОБА_4 та про передачу їх на зберігання в камеру зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, даними квитанції №1628 від 05.09.2018 року про поміщення речових доказів на зберігання (т.1 а.с. 192,193).

Проаналізувавши показання обвинувачених, показання потерпілого, свідків, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю, а їхні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 187 КК України, як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
До такого висновку суд дійшов враховуючи наступне.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , вступивши в попередню змову, 20.07.2018 року біля 03:30 години вчинили розбійний напад на потерпілого висловлюючи погрози застосування до потерпілого ножа ОСОБА_6 , заволоділи майном потерпілого на загальну суму відповідно до висновку судового-товарознавчої експертизи №4430-4432/148-21 від 22.08.2018 року 1390,59 грн.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Так, в результаті нападу обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 заволоділи майном ОСОБА_8 .

На переконання суду, зважаючи на конклюдентний характер дій обох обвинувачених, а саме те, що під час утримання ОСОБА_6 потерпілого за руку, ОСОБА_4 погрожував ОСОБА_8 застосуванням до нього ОСОБА_6 насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого а саме, того що ОСОБА_6 поріже його ножем, після чого вилучив майно ОСОБА_8 , проте не знайшовши цінних речей, повернув майно потерпілому, а також те, що обвинувачені наздоганяли потерпілого, після чого ОСОБА_6 в присутності ОСОБА_4 повторно вилучив його майно, приходить до переконання, що така узгодженість дій обвинувачених, свідчить про наявність у них попередньої домовленості на вчинення злочину.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_6 на заперечення ОСОБА_8 та вимоги повернути майно в присутності ОСОБА_4 продовжував утримувати майно потерпілого, а також застосував ніж, внаслідок чого завдав ОСОБА_8 легке тілесне ушкодження, після чого обоє обвинувачених втекли, побігши в одному напрямку, де і разом були затримані працівниками поліції, а поруч із ними було виявлено майно, належне потерпілому.

Крім того, зважаючи на реальні обставини та обстановку вчинення злочину, а саме: нічний час, безлюдну вулицю, на якій потерпілий не міг розраховувати на допомогу, властивості тілобудови ОСОБА_4 , який за фізичною силою значно переважав потерпілого, кількість нападників які за віком були значно старшими за потерпілого, суд приходить до переконання, що погрози обвинувачених застосувати до ОСОБА_8 насильство небезпечне для життя чи здоров`я в т.ч. ніж, в ситуації, що склалася, сприймалися потерпілим як реальна загроза його життю та здоров`ю.

Крім того, суд бере до уваги, що обвинувачені погрожували негайно застосувати насильство з метою негайного вилучення майна у ОСОБА_8 .

Суд, враховуючи роз`яснення, висловлені в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», відповідно до яких, зокрема, умисне заподіяння у процесі розбою легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, а також середньої тяжкості тілесного ушкодження, незаконне позбавлення волі, вчинене способом, небезпечним для життя або здоров`я потерпілого, завдання побоїв, що мало характер мордування, охоплюються статтею 187 і додаткової кваліфікації за іншими статтями, що передбачають відповідальність за злочини проти здоров`я, не потребують, приходить до переконання, що завдання ОСОБА_6 легкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 під час розбою охоплюється складом злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Аналізуючи показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 щодо обставин скоєння злочину та щодо непричетності ОСОБА_4 до його вчинення, суд вважає їх нещирими, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_8 , а також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та вважає їх природньою захисною реакцією обвинувачених та намаганням ОСОБА_4 уникнути відповідальності за скоєний злочин, а ОСОБА_6 - допомогти ОСОБА_4 уникнути відповідальності з метою кваліфікації його дій як вчинення менш тяжкого злочину та без співучасті з ОСОБА_4 .

Суд дійшов такого переконання, оскільки обвинуваченні в ході судового розгляду дали показання, які не узгоджуються між собою, при цьому кожен із обвинувачених стверджував, що саме інший з них першим підійшов до потерпілого, що спростовується показаннями ОСОБА_8 , який вказав, що до нього підійшли обоє обвинувачених та їх дії були узгоджені.

При цьому аналізуючи усі дослідженні докази в їх сукупності, суд не вбачає підстав для недовіри показанням потерпілого, які підтверджуються і узгоджуються з даними витягу з ЄРДР в кримінальному провадженні №0003006, даними заяви потерпілого від 20.07.2018 року про вчинення відносно нього злочину, відповідно до яких ОСОБА_8 одразу після вчинення відносно нього розбою звернувся до правоохоронних органів, повідомивши усі обставини вчинення злочину та описавши нападників, що також узгоджується з даними протоколу огляду місця події від 20.07.2018 року, даними висновку №977/986 від 21.08.2018 року судово-медичної експертизи ОСОБА_8 щодо виявлення у нього легких тілесних ушкоджень.

Також версія сторони захисту, а саме обвинуваченого ОСОБА_4 щодо його непричетності до скоєння злочину, а також ОСОБА_6 про те, що ним був вчинений грабіж потерпілого не відповідає фактичним обставинам справи, встановленим в ході судового розгляду, оскільки спростовується показаннями як потерпілого, так і допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які здійснювали затримання обвинувачених, вказавши, що останніх затримали разом за приміщенням торговельного центру «Анастасія» біля газового розподільника, а під час виявлення обвинувачених ОСОБА_4 оглядав блокнот потерпілого та поруч із ним на землі було виявлено речі - сонцезахисні окуляри, а у ОСОБА_6 було вилучено ніж зі слідами крові.

При цьому, суд враховує, що відповідно до висновку судово-медичної імунологічної експертизи №232 від 22.08.2017 року та висновку судово-медичної цитологічної експертизи №168 від 03.09.2018 року ножа, вилученого під час огляду місця події, встановлено наявність на ньому крові людини чоловічої генетичної статі, та з врахуванням отриманих результатів досліджень, статевої та групової характеристику осіб, що проходять по справі, походження даних слідів крові може бути від будь-якого одного чи кількох чоловіків з групою крові А (ІІ), в тому числі і від потерпілого гр-на ОСОБА_8 . Однак зважаючи на показання потерпілого, а також обвинуваченого ОСОБА_6 , суд приходить до переконання, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів дають суду підстави вважати, що кров на вказаному ножі, вилученому у ОСОБА_6 належить саме ОСОБА_8 .

Також в ході судового розгляду судом було досліджено докази, надані стороною обвинувачення протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.07.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до яких останній з пред`явлених йому для впізнання фотознімків впізнав зображених на них осіб, які 20.07.2018 року забрали у нього майно (т.1 а.с.131-132, 133-135) та довідки слідчого Вінницького ВП ГУНП ОСОБА_20 від 20.07.2018 року до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, без зазначення до якого саме із протоколів відноситься кожна довідка (т.2 а.с. 20-21).

Вирішуючи за клопотанням сторони захисту питання про належність і допустимість вказаних доказів, суд дійшов наступного висновку.

Так, суд дослідивши показання потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а також показання обвинувачених, відповідно до яких усі допитані в судовому засіданні особи підтверджували той факт, що одразу після затримання ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на місце затримання підозрюваних був доставлений потерпілий, який впізнав затриманих осіб, як осіб, здійснили на нього розбійний напад.

Таким чином, суд погоджується з позицією сторони захисту щодо неможливості визнання протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.07.2018 року допустимими доказами, оскільки вони зібрані з порушенням вимог чинного законодавства, а саме ч.1 ст. 228 КПК України, відповідно до яких забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи, а також зважаючи на той факт, що довідки слідчого Вінницького ВП ГУНП ОСОБА_20 від 20.07.2018 року до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками не містять в собі відомостей та реквізитів, які дають змогу ідентифікувати до якого саме із протоколів відноситься кожна довідка.

З огляду на вищевикладене суд приходить до переконання про необхідність визнання цих доказів недопустимими в розумінні ч.1 ст.87 КПК України, як зібрані з істотним порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Незважаючи на визнання судом недопустимими вищевказаних доказів, з врахуванням того, що в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 та ОСОБА_6 як осіб, які 20.07.2018 року вчинили на нього розбійний напад, суд приходить до переконання, що досліджені докази в їх сукупності, поза розумним сумнівом, дають суду підстави вважати, що розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, був вчинений саме ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_6 , який є особою раніше судимою (т.1 а.с. 123-124, 148-160, 161), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 141, 142, 147), задовільно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 173).

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає рецидив злочинів, вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_6 до вчиненого злочину, який вину не визнав, у вчиненому не розкаявся, особи обвинуваченого, який являється раніше судимим, однак на шлях виправлення не став, вчинив даний злочин в період непогашеної та не знятої судимості, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.2 ст. 187 КК України з конфіскацією майна.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 слід рахувати з часу його затримання з 20.07.2018 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду слід зарахувати у строк покарання з 20.07.2018 року по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання вироку суду слід продовжити до набрання вироком законної сили, але не довше ніж на 60 днів, починаючи з дня оголошення вироку суду.

Також, судом враховано особу ОСОБА_4 , який є особою раніше не судимою (т.1 а.с. 128-130, 163-164, 165-169, 170), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 142), задовільно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 144-145).
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

При цьому суд зазначає про неможливість врахування зазначену стороною обвинувачення обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в ході судового розгляду суду не було надано доказів перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння на час вчинення злочину, що також заперечувалося і самим обвинуваченим.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого злочину, який вину не визнав, у вчиненому не розкаявся, особи обвинуваченого, який являється в силу ст. 89 КК України раніше не судимим, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.2 ст. 187 КК України з конфіскацією майна.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з часу його затримання з 20.07.2018 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду слід зарахувати у строк покарання з 20.07.2018 року по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання вироку суду слід продовжити до набрання вироком законної сили, але не довше ніж на 60 днів, починаючи з дня оголошення вироку суду.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в рівних частинах слід стягнути вартість проведення криміналістичних досліджень, зумовлених розслідуванням вчиненого ними злочину у співучасті (т. 1 а.с.174-180).

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили слід повернути майно власникам, окрім речей, які містять сліди злочину та є знаряддям вчинення злочину, які слід знищити.

Керуючись ст. ст. 50, 63, 65-67, КК України, ст. ст. 100, 124, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна;
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна;
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 та до ОСОБА_6 , у виді тримання під вартою, продовжити з 19.07.2019 року до набрання вироком законної сили, але не довше ніж на 60 днів до 15.09.2019 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 та ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час судового розгляду даного кримінального провадження зарахувати у строк покарання з 20.07.2018 року по день набрання вироком законної сили.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 572 гривні у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження за висновок судово-товарознавчої експертизи №4430-4430/18-21 від 22.08.2018 року.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази в кримінальному провадженні №0003006:

- записника в обкладинці коричневого кольору та сонцезахисних окулярів, належних ОСОБА_8 , які були передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області повернути потерпілому ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили;

- светр коричневого кольору, який був переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області повернути ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили;

-мобільний телефон марки «Bravis» чорного кольору із сім-карткою, який був переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області повернути ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили;

- ніж зі слідами РБК, який був переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області знищити після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим який тримається під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: