Справа № 453/337/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1492/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 листопада 2019 року відносно ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.11.2019 року обвинуваченій ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів до 16.01.2020 року включно без визначення розміру застави. Також цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 на домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю та заяви ОСОБА_9 про взяття на поруки обвинуваченої ОСОБА_7 ..

Захисник ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю та особистою порукою матері ОСОБА_9 з обов`язком не відлучатися без дозволу суду з місця проживання: АДРЕСА_1 .

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог захисник зазначає те, що суд першої інстанції необґрунтовано продовжив строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 , оскільки прокурором не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема те, що обвинувачена ОСОБА_7 може переховуватися від слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі та документи в кримінальному провадженні, незаконно впливати на свідків та потерпілого, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені ризики на переконання сторони захисту спростовуються тим, що обвинувачена має постійне місце проживання та трьох дітей, матеріали кримінального провадження перебувають в суді, учасники кримінального провадження є допитані, обвинувачена позитивно характеризується.

Таким чином, на переконання сторони захисту, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_7 ..

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції Захисник та обвинувачена підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, прокурор заперечив подану апеляційну скаргу сторони захисту з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, пояснення обвинуваченої та її захисника, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Згідно із ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до пунктів 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.
Згідно із ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Максимальна міра покарання, за інкримінований обвинуваченому у злочин становить п`ятнадцять років позбавлення волі.
Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні скерований до суду, розпочався і триває судовий розгляд.
Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки місцевого суду, що у цьому кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, які існували при обранні та продовженні строку тримання під вартою обвинуваченій, які не відпали і не зменшилися. Зокрема, обвинувачена може переховуватися від слідства та суду, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки як вбачається із матеріалів справи до затримання вела антисоціальний спосіб життя, зловживала алкогольними напоями.
Також судом першої інстанції при продовженні обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою правильно враховано тяжкість інкримінованого їй кримінального правопорушення, який віднесений до особливо тяжкого злочину, пов`язаного із позбавленням життя іншої людини, та дані про особу обвинуваченої ОСОБА_7 ..
Крім того, як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_7 ..
Суд апеляційної інстанції, виходячи з наведених в апеляційних скарзі захисника мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахування рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року №4-р/2019 та керуючись ст.ст.177, 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 листопада 2019 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий:

Судді: