Справа № 307/1139/14-к
Провадження № 1-кп/307/165/14
У Х В А Л А

01 квітня 2014 рокум. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тячів кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, працює землевпорядником Нересницької сільської ради Тячівського району, судимості немає,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в :

17 березня 2014 року до Тячівського районного суду Закарпатської області з прокуратури Тячівського району Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000091 від 18 січня 2014 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, з доданими до нього реєстром матеріалів досудового розслідування та розпискою підозрюваного про отримання копії обвинувального акта.
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи начальником Місцевої пожежної охорони в Тячівському районі, тобто службовою особою,на яку покладені адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі обов`язки, використовуючи надані за посадою службові повноваження розпоряджатися коштами фонду заробітної плати вказаної установи через інших осіб, діючи умисно, у користь водія Місцевої пожежної охорони у Тячівському районі ОСОБА_5 , всупереч вимог ст. 1 Закону України "Про оплату праці", в період з липня 2007 року по січень 2010 року, своїм підписом затверджував офіційні документи - табелі обліку використання робочого часу працівників вказаної установи за липень 2007 року, вересень-грудень 2007 року, січень-березень 2008 року, травень-липень 2008 року, жовтень-грудень 2008 року, січень-лютий 2009 року, червень-грудень 2009 року, лютий 2010 року, квітень 2010 року, де зокрема було внесено недостовірні відомості про те, що водій ОСОБА_5 виконував роботу, згідно покладених на нього функціональних обов`язків, та які були підставою для нарахування останньому заробітної плати, хоча ОСОБА_5 в період з 02.07.2007 року по 06.07.2007 року включно, в період з 23.09.2007 року по 16.10.2007 року включно, в період з 21.10.2007 року по 03.11.2007 року включно, в період з 17.11.2007 року по 01.12.2007 року включно, в період з 09 грудня 2007 року по 28.12.2007 року включно, в період з 30.01.2008 року по 01 березня 2008 року включно, в період з 25.05.2008 року по 31.05.2008 року включно, в період з 31.05.2008 року по 14.06.2008 року включно, в період з 28.06.2008 року по 05.07.2008 року включно, в період з 05.10.2008 року по 25.10.2008 року включно, в період з 18.11.2008 року по 06.12.2008 року включно, в період з 13.12.2008 року по 24.12.2008 року включно, в період з 12.01.2009 року по 30.01.2009 року включно, в період з 14.02.2009 року по 22.02.2009 року включно, в період з 01.06.2009 року по 13.06.2009 року включно, в період з 28.06.2009 року по 14.07.2009 року включно, в період з 22.07.2009 року по 29.07.2009 року включно, в період з 02.08.2009 року по 08.08.2009 року включно, в період з 30.08.2009 року по 08.09.2009 року включно, в період з 21.09.2009 року по 02.10.2009 року включно, в період з 11.11.2009 року по 20.11.2009 року включно, в період з 13.12.2009 року по 24.12.2009 року включно, в період з 11.01.2010 року по 21.01.2010 року включно, в період з 13.02.2010 року по 26.02.2010 року включно, в період з 13.03.2010 року по 16.03.2010 року включно, в період з 26.04.2010 року по 30.04.2010 року включно, перебував за кордоном.
В результаті незаконних дій ОСОБА_4 , водію ОСОБА_5 було незаконно нараховано заробітну плата на загальну суму 12 968,72 грн., з яких 9 637,93 грн. виплачено ОСОБА_5 та 3330,79 грн. відраховано на сплату внесків до Пенсійного фонду України, та внаслідок незаконного обертання чужого майна в користь третьої особи, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, ОСОБА_4 завдав матеріальних збитків інтересам територіальної громади Тячівського району на загальну суму -12968,72 грн.
Досудовим слідством дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.191 КК України.
В підготовчому судовому засіданні, через канцелярію суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав клопотання, в якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу Нересницької сільської ради Тячівського району.
В судовому засіданні обвинувачений клопотання підтримав та зазначив, що заподіяна ним шкода в сумі 12 968 грн. 72 коп. не відшкодована.
Прокурор в судовому засіданні при вирішенні даного клопотання посилався на розсуд суду.
Відповідно до ст.47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялась, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Зі змісту ст.47 КК України вбачається, що питання про закриття кримінальної справи на підставі даної норми не є безумовним та обов`язковим, та може бути застосовано щодо особи, яка вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, та щиро покаявшись в цьому.
Також, підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України є щире каяття особи, яка вчинила злочин невеликої чи середньої тяжкості. Щирим каяттям при цьому визнається щиросердне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину та осуді свого вчинку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди та інші позитивні дії, що підтверджують усвідомлення особою негативного характеру своєї поведінки, в тому числі і щиросердечне запевнення нею трудового колективу та суду, що вона виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру, не порушуватиме громадський порядок. Крім того, щире каяття особи повинне знайти відображення у процесуальних документах кримінальної справи. Таке каяття може мати місце безпосередньо після скоєння злочину, в період досудового слідства, а також в суді.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення від кримінальної відповідальності", при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен дослідити чи дійсно діяння, яке постановлено особі за провину, мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення. Зокрема, поряд з доказами винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення мають зазначатись умови та підстави, з урахуванням яких суд вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності.
У п.13 цієї ж постанови вказано, що питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, коли це є правом, а не обов`язком суду, він повинен вирішувати під час судового розгляду і з дослідженням доказів винності особи у вчиненні злочину, а також умов та підстав, з урахуванням яких можливо дійти висновку про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.
Враховуючи, що на даний час безпосередньо судом докази у своїй сукупності не перевірені, не вивчені письмові докази, суд позбавлений можливості вирішити питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
А тому, керуючись ст.ст.10, 372 КПК України, ст.47 КК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про передачу його на поруки трудовому колективу Нересницької сільської ради Тячівського району відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1