ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/889/19 Справа № 191/3436/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження № 0001495 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 з доповненнями до неї поданими захисником ОСОБА_7 та прокурора який приймав участь у суді першої інстанції ОСОБА_8 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2018 року, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2002 року народження, працюючого монтером колії Іларіонівської колійної машинної станції РФ «Придніпровська залізниця ПАТ «Українська залізниця», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_9
потерпілої ОСОБА_10
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 та доповненнях до неї поданих захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_7 , апелянти порушують питання про скасування щодо обвинуваченого вироку суду першої інстанції та просять закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 та його захисник вказують, на необґрунтованість вироку суду з огляду на те, що вбивство ОСОБА_11 , обвинувачений не вчиняв.
Зазначають, що висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено вимоги кримінального процесуального закону; безпідставно відхилено дослідження доказів, які мають істотне значення для винесення законного, обґрунтованого і справедливого рішення відносно нього.
Вказують на відсутність у справі об`єктивних доказів вини у скоєні злочину, за який засуджено обвинуваченого. Суд у вироку не дав належної оцінки доказам, а його висновки ґрунтуються на припущеннях. Скаржаться також на необ`єктивність та упередженість слідства та суду по справі, на однобічність і неповноту судового слідства, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Так судом першої інстанції на думку апелянтів було порушено принцип безпосередності дослідження доказів, оскільки докази надані стороною обвинувачення безпосередньо судом не досліджувалися, та не оцінювалися як з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та під час судового слідства не оголошувалися.
Безпідставно судом першої інстанції у якості доказів були прийняті: витяг з кримінального провадження № 0001495 від 01.08.2017 року; рапорт помічника чергового Синельниковського ВП, протокол огляду місця події від 31.07.2017 року з фото таблицею до нього, свідоцтво про смерть № 236 від 01.08.2017 року, висновок експерта № 236 від 24.08.2017 року; заява ОСОБА_12 від 02.08.2017 року, протокол огляду предмету від 02.08.2017 року з фото таблицею до нього, висновок експерта № 1093 від 14.08.2017 року, висновок експерта № 1094 від 16.08.2017 року, висновок експерта № 1095 від 16.08.2017 року, постанова про визнання речовими доказами від 01.09.2017 року, висновок експерта № 1169 від 21.08.2017року, висновок експерта № 1170 від 29.08.2017 року, висновок судово-психіатричного експерта № 187 від 21.09.2017 року.
Речові докази всупереч вимог встановлених ст. 357 КПК України, під час судового розгляду не оглядались, а тому не можуть бути визнаними, як речові докази: камінь зі слідами РБК, вилучений поблизу двору домоволодіння по АДРЕСА_2 ; шорти сірого кольору зі слідами РБК, футболка рожевого кольору зі слідами РБК, в які був одягнений при огляді труп ОСОБА_11 ; одяг ОСОБА_13 , вилучений під час його затримання (футболка, чорного кольору, штани спортивні сірого кольору, кросівки чорного кольору); спідню білизну - чоловічі труси, які вилучено у свідка ОСОБА_12 ; зразки крові ОСОБА_6 та ОСОБА_12 в паперових конвертах; розкладний ніж в чорному чохлі, який ходився в чоловічій сумці належній ОСОБА_6 , вилучений 31.07.2017 року приміщенні їдальні вахтових бригад, яка розташована на території Іларіонівської колійної машинної станції, зі слідами РБК; зрізи країв нігтьових пластин з пальців обох рук ОСОБА_6 в паперових конвертах, які зберігаються камері схову Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області
Покази потерпілої ОСОБА_10 викладені у вироку суду першої інстанції не відповідають та суперечать їх точному змісту, зафіксованому на технічному носії фіксації ходу судового розгляду та містять суттєві протиріччя, які судом першої інстанції не усунені.
Покази свідка ОСОБА_12 надані останнім під час його допиту в ході судового слідства, які були досліджені судом безпосередньо не послідовні, не логічні та суперечливі.
Судом першої інстанції не з`ясовано та не усунуто протиріччя, щодо висновку про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що зніжують увагу та швидкість реакції № 60 від 01.08.2017 року відповідно до якого о 13 годині 30 хвилин у ОСОБА_6 , ознак сп`яніння не виявлено, в той час як ОСОБА_12 , стверджує, що ОСОБА_6 вживав пиво.
Судом першої інстанції безпідставно та без належної перевірки були прийняті за основу показання свідка ОСОБА_12 .
На думку сторони захисту покази свідка ОСОБА_14 спростовуються висновком експерта № 1096 від 16.08.2017 року, відповідно до якого на речах підозрюваного ОСОБА_6 , що надані для дослідження (чоловіча футболка, спортивні штани, кросівки), наявність крові не встановлено; висновком експерта № 1042 від 30.08.2017 року, відповідно до якого на представленому для дослідження розкладному ножі, вилученому з особистої сумки ОСОБА_6 31.07.2017 року, наявності крові не встановлено; при цитологічному дослідженні клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені; висновком експерта № 1043 від 31.08.2017 року, відповідно до якого в піднігтьовому вмісті поданих на дослідження зрізах нігтьових пластин пласти ОСОБА_6 , наявності крові, клітин, мікрочастинок тканини людини не встановлено.
Показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які не були очевидцями події злочину відносно ОСОБА_11 , суд взяв до уваги, як доказ вини ОСОБА_6 у вчиненні навмисного вбивства.
Всі вище перелічені докази суд безпідставно, не обґрунтовано та незаконно визнав належними, допустимими, достовірними зазначивши, що фактичні дані, отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, та є беззаперечними для визнання вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
В матеріалах кримінального провадження № 0001495 від року, взагалі відсутня заява потерпілої ОСОБА_10 , про вчинення будь якого кримінального правопорушення ОСОБА_6 .
Таким чином стороною обвинувачення суду не надано належних, допустимих і достатніх доказів, що про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_17 були причинені саме ОСОБА_6 .

В апеляції прокурор прокуратури, який брав участь у кримінальному провадженні, просить вирок суду скасувати та ухвалити відносно ОСОБА_6 новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років.
Свої доводи мотивує тим, що при постановленні вироку суд першої інстанції в супереч вимогам ст. ст. 50, 65 КК України в достатній мірі не врахував як ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як особливо тяжкий, так і особу ОСОБА_6 який вину у вчиненні інкримінованого злочину та заявлений потерпілої цивільний позов не визнав, у скоєному злочині не розкаявся, не відшкодував завдану потерпілій шкоду, відсутність обставин, які пом`якшують покарання. Весь час намагався уникнути відповідальності за скоєний злочин. У зв`язку з чим, призначене обвинуваченому покарання, внаслідок м`якості, не відповідає тяжкості злочину, даним про її особі і нездатне сприяти виправленню обвинуваченої, а також попередженню вчиненню нових злочинів як самими обвинуваченим, так і іншими особами.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

31 липня 2017 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_6 знаходився поблизу двору домоволодіння ОСОБА_18 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин відбувся словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій умисел, в цей же день близько 17 години 35 хвилин, ОСОБА_6 , з мотивів особистих неприязних відносин з ОСОБА_11 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у виді заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_11 , невстановленим колючо-ріжучим предметом з шириною клинка на рівні поринулої частини не більш 10 мм, який мав гостре лезо та обух, товщиною біля 1,3 мм, наніс ОСОБА_11 один тичковий колотий удар в напрямку зліва направо та дещо знизу догори, спереду назад в ділянку переднє - бокової поверхні шиї зліва, заподіявши ОСОБА_11 колото-різане поранення шиї, яке супроводжувалось пошкодженням великих судин шиї зліва (ліва яремна вена).
Виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення свого умислу на вбивство ОСОБА_11 до кінця, ОСОБА_6 залишив місце вчинення злочину, а потерпілий ОСОБА_11 з отриманим пораненням з метою отримання допомоги вирушив до місця свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де помер через незначний проміжок часу від крововтрати. Смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в період часу з 17.00 години до 19.00 години внаслідок колото-різаного поранення шиї, яке супроводжувалось пошкодженням великих судин шиї зліва (ліва яремна вена), та призвело до масивної зовнішньої кровотечі, розвитку недокрів`я внутрішніх органів.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник підтримали апеляційну скаргу та доповнення до неї, просили задовольнити її у повному обсязі на підставі викладених у ній обставин, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Прокурор та потерпіла, підтримали апеляційну скаргу прокурора у повному обсязі, заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та доповнень до неї поданих захисником ОСОБА_7 .

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора. Вислухавши думку потерпілої та прокурора, які підтримали апеляційну скаргу прокурора та заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого та перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 84 КПК України доказами у кримінальній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність суспільно-небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, а саме ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції визнав винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вчинені вбивства, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Перевіркою доводів апеляційної скарги обвинуваченого та доповнень до неї викладених його захисником, щодо неповноти судового розгляду; невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону; неправильному застосуванні закону України про кримінальну відповідальність допущених судом першої інстанції при судовому розгляді обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_6 , а також прокурора про необхідність застосування більш суворого покарання встановлено, що викладені у вироку обставини підтверджуються дослідженими судом доказами, які в свою чергу є належними, допустимими та достатніми, а призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам кримінального закону і є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 відповідає доказам, які були предметом ретельного дослідження в судовому засіданні й які суд поклав в основу обвинувального вироку.
З викладеними в апеляційній скарзі доводами ОСОБА_6 про безпідставність його засудження за зазначений злочин колегія суддів не може погодитися.
Так, на підтвердження встановлених ним фактичних обставин суд першої інстанції послався на:
Показання потерпілої ОСОБА_10 яка була допитана безпосередньо під час судового розгляду, та пояснила суду першої інстанції, що із загиблим ОСОБА_11 проживала без реєстрації шлюбу однією сім`єю з серпня 2010 року.
31.07.2017 року вона була вдома, близько о 17.00 годині в будинок забіг її чоловік ОСОБА_11 , тримався за шию, звідки бризками йшла кров. Вона запитала хто це зробив, на що ОСОБА_11 відповів, що «Діма знає». ОСОБА_11 бігав по будинку тримаючись за шию. Вона викликала швидку і поліцію. Через деякий час він помер.
В той же день за п`ять, десять хвилин до смерті ОСОБА_11 до них зайшов ОСОБА_18 , який сказав їй що знає, хто наніс ушкодження її чоловіку. На руках і одязі ОСОБА_18 крові вона не бачила. Через декілька днів ОСОБА_18 розповів їй, що бачив як все було.
Під час апеляційного розгляду потерпіла в повному обсязі підтримала данні нею під час розгляду справи в суді першої інстанції показання. Деякі незначні розбіжності в її показах пояснила тим, що перші пояснення вона давала у шоковому стані, оскільки незадовго до вбивства її чоловіка, загинув її син. Судом першої інстанції судовий розгляд на її думку було проведено без якихось порушень. Доводи викладені захисником в апеляційній скарзі вважає надуманими та такими, що не відповідають дійсності. Всі докази судом були досліджені в її присутності та в присутності обвинуваченого та його захисника. Жодних зауважень, щодо ходу розгляду справи від обвинуваченого та захисника не надходило. Свідки також були допитані безпосередньо в судового розгляду, жоден з учасників процесу не був позбавлений права ставити їм питання. У вироку вірно викладені показання свідків, які вони давали під час судового розгляду.
Показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що приблизно 01.08.2017 року близько 16.00 годині знаходячись на вокзалі смт. Іларіонове, біля кафе «Шанель» зустрів ОСОБА_6 з ОСОБА_19 , які запросили його до кафе. Вони зайшли до кафе, сіли за стіл та розмовляли. Поруч з ними за сусіднім столом сиділи ОСОБА_11 та ОСОБА_16 .
ОСОБА_6 розповів йому, що у нього з ними відбувся конфлікт. Після цього до них підійшов ОСОБА_16 , який вдарив ОСОБА_6 рукою, від чого останній впав. Їх почали розтягувати, а ОСОБА_16 ще раз вдарив ОСОБА_6 , їх розтягли. ОСОБА_6 , ОСОБА_20 та він розійшлися по домівках.
ОСОБА_11 був у стані сп`яніння, але нікого не бив, лише приймав участь в конфлікті, хотів вдарити ОСОБА_6 , але промахнувся. ОСОБА_6 пив пиво в кафе, але не багато, п`яним не був.
Знаходячись вдома у той же день, під час вечері, його сестра ОСОБА_15 сказала, що прийшов якийсь чоловік і просить його вийти у двір. Коли він вийшов на вулицю, побачив ОСОБА_6 , вони присіли біля його двору, почали розмовляти, палили, він заспокоював ОСОБА_6 . В цей час по вулиці мимо них йшов ОСОБА_11 , який підійшов до них і почав з ними знову говорити про конфлікт, який виник в кафе біля вокзалу. Говорив в основному з ОСОБА_6 .
ОСОБА_11 також розповів, що в нього горе помер син, а ОСОБА_6 йому сказав, що у нього донька хвора, тому потрібні гроші, а на роботі не допомогли. Під час розмови ОСОБА_11 образив ОСОБА_6 , останній встав і в цей момент він відчув, як йому на спину вилилось щось тепле. Коли він встав то на руках і одязі ОСОБА_6 крові не бачив, але в руках останнього він бачив невеликий ніж. Бійки між ОСОБА_11 і ОСОБА_6 не було, спроб нанести удар між ними не бачив. Ножа у ОСОБА_11 не бачив.
Він бачив як ОСОБА_11 тримався за шию звідки йшла кров та відразу побіг додому. Бачив як ОСОБА_6 витер об траву ніж, і пішов в бік вокзалу. Він запитав в ОСОБА_6 що ж він зробив, на що останній відповів що все нормально та пішов далі. Він відмився від крові і пішов до дому ОСОБА_11 . Останній сидів за будинком на лавці, був живий, його дружина кричала. Він вийшов на вулицю, та зателефонував ОСОБА_21 , який працював з ОСОБА_6 , якому розповів про все. Той сказав, що ОСОБА_6 сидить на кухні п`є чай. Потім приїхала швидка.
Показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що вона проживає по АДРЕСА_2 зі своїм братом ОСОБА_12 . Влітку 2017 року близько 17.00 години, точної дати не пам`ятає, брат прийшов додому, сів за стіл поїсти, в цей час до нього прийшов якийсь чоловік. ОСОБА_12 вийшов на вулицю до цього чоловіка. Хвилин через 5-10 брат забіг в будинок, спина і труси у нього були в крові, говорив, сказав що ОСОБА_22 , мабуть, зарізав ОСОБА_23 . Вона вискочила за двір, побачила як в бік вокзалу йде чоловік, який приходив до ОСОБА_12 . Біля двору, на заборі, хвіртці була кров. Чула як ОСОБА_12 телефонував своєму начальнику і говорив йому, що ОСОБА_6 , мабуть, вбив чоловіка, і що його потрібно затримати.
Вказані показання потерпілої та свідків є логічними, послідовними, не містять суттєвих суперечностей та доповнюють один-одного щодо обставин вчиненого злочину, надані суду безпосередньо під час судового розгляду, без порушення вимог кримінально процесуального закону, відповідають даним фіксації судового розгляду, які містяться на носії, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії.
З огляду на вищевикладене доводи викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого та доповненнях до нею наданих захисником ОСОБА_7 щодо суттєвих протиріч, у показах потерпілої та свідків, безпідставного, не обґрунтованого та незаконного визнання судом першої інстанції їх належними, допустимими та достовірними доказами надумані та безпідставні.
Протоколом огляду місця події від 31.07.2017 року з фототаблицею до нього, яким було зафіксовано обстановку на ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_3 , а саме виявлено труп ОСОБА_11 , який знаходився в сидячому положенні біля будинку на лаві, в якого виявлена рана на передній бічній поверхні шиї зліва по передньому краю грудинно-ключичної м`язи. На подвір`ї, на трупі та біля трупу виявлено сліди РБК, схожого на кров, на поверхні ґрунтової дороги вул. Гоголя від домоволодіння АДРЕСА_3 до входу домоволодіння АДРЕСА_2 виявлена слідова доріжка з плям РБК.
Біля двору №14 виявлено на ділянці ґрунту з травою плями РБК та фрагмент каменю з нашаруванням РБК, цигарки з жовтим фільтром покриті шаром РБК. Паркан подвір`я АДРЕСА_2 на висоті близько 1,1 м над рівнем ґрунту має забруднення РБК у виді мазку розміром близько 7х2 см.
Під час огляду вилучено футболку та шорти з трупу, цигарки, камінь з РБК, що підтверджує настання смерті ОСОБА_11 31.07.2017 року за місцем його проживання по АДРЕСА_3 , наявність у трупа поранення шиї, наявність слідів РБК біля домоволодіння АДРЕСА_2 та дорогою до домоволодіння АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 136-145);
Дослідженими під час судового:
Висновком експерта № 236 від 24.08.2017 року, встановлено, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , смерть ОСОБА_11 настала внаслідок колото-різаного поранення шиї, яке супроводжувалось пошкодженням великих судин шиї зліва (ліва яремна вена), що привело до масивної зовнішньої кровотечі, розвитку недокрів`я внутрішніх органів. Дане колото-різане пошкодження проникає у порожнину гортані, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупу і додатковими методами дослідження. Враховуючи ознаки розвитку трупних плям (при дозованому навантаженні на них динамометром із зусиллям 2 кг/кВ см на протязі 3-х секунд блідніють і відновлюються за 8-10 хвилини (09.00 годин 01.08.2017 року), можливо припустити, що смерть його настала за 14-16 годин до моменту експертизи трупа у морзі, тобто у період часу з 17.00 години до 19.00 години 31.07.2017 року. При судово-медичній експертизі трупу виявлено тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення переднє-бокової поверхні шиї зліва, з пошкодженням лівої яремної вени, яке проникає у порожнину гортані. Встановлене на трупі тілесне пошкодження заподіяне плоским колючо-ріжучим предметом з шириною клинка на рівні поринулої частини не більш 10 мм, який мав гостре лезо та обух, товщиною біля 1,3 мм, яке могло виникнути від одноразової дії вище зазначеного предмету, є прижиттєве, заподіяне незадовго до наступу смерті, знаходиться у прямому причинному зв`язку з наступом смерті, і стосовно до живих осіб відповідає категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Враховуючі розташування рани (ліва переднє-бокова поверхня шиї), напрямок ранового каналу (спереду назад, зліва направо, знизу вгору), можливо припустити, що в момент спричинення тілесного пошкодження потерпілий знаходився у вертикальному положенні обличчям до нападника. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 2,12%, що стосовно до живих осіб відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння; не виявлені метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти. При судово-імунологічному дослідженні зразка крові з трупа встановлена група В з ізогемаглютиніном анти-А. За життя хворів на алкогольну кардіоміопатію; що підтверджує причину і час настання смерті ОСОБА_11 , локалізацію, тяжкість, механізм і знаряддя спричинення йому тілесного ушкодження (т.1 а.с.157-161);
Висновком експерта № 1093 від 14.08.2017 року, встановлено - при дослідженні зразка крові ОСОБА_6 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, що свідчить про те, що на місці події та на одязі потерпілого виявлена кров, яка походить не від ОСОБА_6 , а може походити від потерпілого ОСОБА_11 враховуючи групову характеристику його крові (т.1 а.с.179,180);
Висновком експерта № 1094 від 16.08.2017 року, встановлено, що на представленому для дослідження камені, який вилучено в ході огляду місця події біля домоволодіння № 14 по вул. Гоголя в смт. Іларіонове, встановлено наявність крові людини, групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0, а тому, враховуючи групову приналежність крові осіб, що проходять по справі, не виключається можливість походження даних слідів крові на камені від потерпілого ОСОБА_11 . При цьому, сліди крові на камені не можуть походити від підозрюваного ОСОБА_6 , що підтверджує, що місцем заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, які призвели до крововтрати, є ділянка поблизу двору домоволодіння по АДРЕСА_2 (а.с.184-186);
Висновком експерта № 1095 від 16.08.2017 року, встановлено що на представлених для дослідження футболці, шортах з потерпілого ОСОБА_11 встановлено наявність крові людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0, а тому, враховуючи групову приналежність крові осіб, що проходять по справі, не виключається можливість походження даних слідів крові на футболці і шортах від потерпілого ОСОБА_11 . При цьому, сліди крові на футболці і шортах не можуть походити від підозрюваного ОСОБА_6 , що підтверджує заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, які призвели до крововтрати (т.1 а.с.187-190);
Висновком експерта № 1169 від 21.08.2017 року встановлено, що при дослідженні зразка крові ОСОБА_12 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, що свідчить про те, що на місці події та на одязі потерпілого виявлена кров, яка походить не від ОСОБА_12 , а може походити від потерпілого ОСОБА_11 враховуючи групову характеристику його крові (т.1 а.с.195,196);
Висновком експерта № 1170 від 29.08.2017 року встановлено, що на представлених для дослідження трусах, вилучених у свідка ОСОБА_12 , встановлено наявність крові людини, при визначенні групової приналежності крові виявлено антиген В та ізогемаглютинін анти-А, що не виключає можливості походження цих слідів від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0. Враховуючи групову приналежність крові осіб, що проходять по справі, не виключається можливість походження даних слідів крові на трусах від потерпілого ОСОБА_11 , оскільки виявлені групові властивості слідів крові співпадають з груповою характеристикою його крові. Сліди крові на трусах не можуть походити від підозрюваного ОСОБА_6 і свідка ОСОБА_12 , оскільки виявлені групові властивості слідів крові не співпадають з груповою характеристикою їх крові, що свідчить про те, що на трусах, вилучених у ОСОБА_12 , виявлена кров, яка походить не від ОСОБА_12 і не від ОСОБА_6 , а може походити від потерпілого ОСОБА_11 враховуючи групову характеристику його крові (т.1 а.с.197-199);
Висновком судово-психіатричного експерта № 187 від 21.09.2017 року, встановлено, що за результатами комплексної судової психолого-психіатричної експертизи встановлено, що ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. ОСОБА_6 у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Іспитований під час криміналу в стані фізіологічного афекту не перебував, що підтверджує осудність обвинуваченого ОСОБА_6 і його здатність бути суб`єктом інкримінованого йому злочину (т.1 а.с.204-207).
Правильність та об`єктивність цих висновків експертизи сумнівів не викликають. З цих підстав доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого та його захисника що вказані висновки експертів є неналежними доказами, та прийняті судом першої інстанції в супереч вимогам ст. ст. 85, 86 КПК України є безпідставні.
Постановами від 01.09.2017 року та від 11.09.2017 року постановленими слідчим СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_24 , речі які були вилучені під час огляду місця події, а також у ОСОБА_6 під час досудового розгляду, а сам: камінь зі слідами РБК, вилучений поблизу двору домоволодіння по АДРЕСА_2 ; шорти сірого кольору зі слідами РБК, футболку рожевого кольору зі слідами РБК, в які був одягнений при огляді труп ОСОБА_11 ; одяг ОСОБА_6 , вилучений під час його затримання (футболка, чорного кольору, штани спортивні сірого кольору, кросівки чорного кольору); спідню білизну чоловічі труси, які вилучено у свідка ОСОБА_12 ; зразки крові ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , оскільки вони мають ознаки встановлені ст. 98 КПК України, були визнані у встановленому кримінально процесуальним законодавством речовими доказами та передані на зберігання до камери схову Синельниківського ВП (т.1 а.с.193,194);
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 357 речові докази оглядаються судом, а також подаються для ознайомлення учасникам судового провадження.
При цьому, як вбачається з даним фіксації судового розгляду, які містяться на носії, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії, жоден з учасників судового розгляду в суді першої інстанції, клопотання про їх дослідження на заявляв.
Отже враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про належність та допустимість речових доказів.
Виходячи з викладеного колегія судів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про, безпідставність визнання речових доказів належними та допустимим доказами надумані та зводяться до незгоди з оцінкою, яку надав їм суд першої інстанції.
Висновки суду про винність ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і, зокрема, даними, що містяться в показаннях потерпілої, свідків, протоколі огляду місця події, протоколі огляду трупа потерпілого, протоколах огляду речей, а також у висновках експертиз й інших доказах, яким у вироку суд надав належну оцінку.
Суд згідно з матеріалами справи та вироком, ретельно перевірив твердження ОСОБА_6 , щодо непричетності його до злочину, та перевіривши усі обставин вчиненого злочину і в результаті дослідження усіх зібраних в кримінальному провадженні доказів у сукупності дав їм належну оцінку й обґрунтовано визнав доведеною винність обвинуваченого в інкримінованому злочині.
Такий висновок суду є обґрунтованим та відповідає доказам, які були предметом ретельного дослідження в судовому засіданні та які суд поклав в основу обвинувального вироку.
Проявів упередженості щодо ОСОБА_6 як з боку слідчих органів, так і суду вивченням матеріалів кримінального провадження не виявлено.
Та обставина, що слідство та суд по-іншому оцінюють докази, порівняно з оцінкою їх обвинуваченим, не свідчить про необ`єктивність слідчих органів і суду, як про це йдеться в скарзі ОСОБА_6 та доповненнях до неї.
З цих підстав не можна погодитися і з посиланнями обвинуваченого та його захисника в скарзі на те, що даний вирок не ґрунтується на достовірних доказах, а висновки суду побудовані на припущеннях та на показаннях свідків, які з певних причин обмовили його.
Колегія суддів вважає, що на підставах тих доказів, які були предметом перевірки в судовому засіданні, з достатньою повнотою з`ясовано усі обставини зазначених у вироку злочинів.
За таких обставин не має підстав вважати, що у справі допущена суттєва неповнота досудового або судового слідства, яка викликає необхідність скасування вироку, на чому наполягає в своїй апеляційній скарзі обвинувачений.
Таким чином, твердження в апеляції ОСОБА_6 про його непричетність до вчинення злочину, за який його засуджено, а також його доводи про відсутність у справі достовірних доказів про доведеність вини у скоєнні даного злочину, належно перевірялися в судовому засіданні й обґрунтовано визнані безпідставними, оскільки такі заяви не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються зібраними у справі та покладеними в основу вироку доказами.
На підставі оцінки й аналізу наведених доказів, які повно і всебічно перевірялися в судовому засіданні, суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_6 у вчиненні вказаного у вироку злочині і правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 115 КК України.
Вивченням матеріалів справи не встановлено й істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б призводили до скасування вироку. Наявні у справі докази відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності доказів.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, під час розслідування і в судовому засіданні ОСОБА_6 був забезпечений захисником з моменту повідомлення його про підозру в умисному вбивстві ОСОБА_11 , обвинуваченому були роз`яснені його процесуальні права.
Виходячи з наведеного, а також з огляду на те, що посилання ОСОБА_6 на суттєві порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону, які на його думку допустили слідчі та суд у цій справі, невмотивовані і носять загальний характер, колегія суддів вважає їх безпідставними.
З огляду на вищевикладене колегія суддів вважає необґрунтованими і доводи обвинуваченого та його захисника, що суд першої інстанції безпідставного прийняв у якості доказів витяг з кримінального провадження № 0001495 від 01.08.2017 року; рапорт помічника чергового Синельниковського ВП, протокол огляду місця події від 31.07.2017 року з фото таблицею до нього, свідоцтво про смерть № 236 від 01.08.2017 року, висновок експерта № 236 від 24.08.2017 року; заява ОСОБА_12 від 02.08.2017 року, протокол огляду предмету від 02.08.2017 року з фото таблицею до нього, висновок експерта № 1093 від 14.08.2017 року, висновок експерта № 1094 від 16.08.2017 року, висновок експерта № 1095 від 16.08.2017 року, постанова про визнання речовими доказами від 01.09.2017 року, висновок експерта № 1169 від 21.08.2017року, висновок експерта № 1170 від 29.08.2017 року, висновок судово-психіатричного експерта № 187 від 21.09.2017 року.

Крім того необґрунтованими є і доводи прокурора який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції, оскільки, як видно з вироку, суд відповідно до вимог ст. 65 КК врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як особливо тяжкий, дані про особу ОСОБА_6 , який раніше не судимий, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, поведінку потерпілого. Відсутність обставин, які пом`якшують покарання та обставини, які обтяжують покарання.
Призначене судом ОСОБА_6 покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для пом`якшення або необхідності застосування більш суворого покарання, обвинуваченому колегія суддів не вбачає.
Отже, при постановленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону і обвинуваченому призначене покарання, яке відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і особі обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують та які обтяжують покарання.
Висновок суду першої інстанції про можливість призначення обвинуваченому максимального за своїм видом та розміром покарання, є достатньо обґрунтованим та переконливим, а відповідно правильним та відповідає вимогам ст. 50 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь при розгляді у суді першої інстанції ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 з доповненнями до неї поданими захисником ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Верховний Суд протягом трьох місяців з моменту проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня отримання копії ухавли апеляційного суду.

Судді Дніпровського Апеляційного суду