Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1306/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.11.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законних представників неповнолітніх обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000185 від 26.02.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, без освіти, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, без освіти, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, без освіти, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 за попередньою змовою разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 24 лютого 2019 року близько 18 години діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою відкритого викрадення чужого майна, рухаючись по вул. Стадіонній в смт. Королево Виноградівського району, діючи як співвиконавці, підійшли до ОСОБА_5 , яка в той час рухалась в попутному з ними напрямку. Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, окружили її, після чого ОСОБА_6 , діючи умисно, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс один удар рукою в область грудей потерпілій ОСОБА_5 , внаслідок чого остання втративши рівновагу впала на землю, і після цього ОСОБА_6 наніс потерпілій два удари ногами в область тіла та з особистих корисливих спонукань, ігноруючи волю потерпілої ОСОБА_5 , відкрито заволодів її сумкою в середині якої знаходились грошові кошти в сумі 7000 гривень та мобільний телефон «Samsung E 1200», вартість якого згідно висновку експерта №11/277 від 29.03.2019 становить 219 гривень.

В результаті таких протиправних, умисних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , спрямованих на незаконне збагачення, потерпілій ОСОБА_5 було спричинено фізичний біль та завдано матеріальної шкоди на загальну суму 7219 гривень.

За таких обставин, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

За таких обставин, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

За таких обставин, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні ОСОБА_6 повністю підтвердив обставини обвинувачення та визнав вину у вчиненні злочину, що йому інкриміновано органом досудового розслідування. Пояснив, що дуже жалкує за вчинене, запевнив, що більше такого робити не буде, у потерпілого просить вибачення, готовий нести покарання за свої дії.

ОСОБА_7 повністю підтвердив обставини обвинувачення та визнав вину у вчиненні злочину, що йому інкриміновано органом досудового розслідування. Пояснив, що дуже жалкує за вчинене, запевнив, що більше такого робити не буде, у потерпілого просить вибачення, готовий нести покарання за свої дії.

ОСОБА_8 повністю підтвердив обставини обвинувачення та визнав вину у вчиненні злочину, що йому інкриміновано органом досудового розслідування. Пояснив, що дуже жалкує за вчинене, запевнив, що більше такого робити не буде, у потерпілого просить вибачення, готовий нести покарання за свої дії.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

При викладених обставинах, судом встановлено, що мало місце діяння, у вчиненні якого ОСОБА_6 обвинувачується, це діяння містить склад злочину (кримінального правопорушення), передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Обвинувачений винен у вчиненні цього злочину та підлягає покаранню за його вчинення, оскільки такий ним вчинено у стані осудності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинений злочин у відповідності до ст.ст. 65-69-1, 103 КК України, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, який відносить до тяжкого злочину, незадовільні умови життя та виховання обвинуваченого, дані особистості: у лікарів нарколога, психіатра на Д обліку не перебуває, стан здоров`я, рівень розвитку, посередню характеристику, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявність обставин, які помякшують покарання (а.п. 22-28 т.1). Також суд враховує досудову доповідь, відповідно до якої є середня ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.п. 75-79 т.2). Таким чином, обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії у виді позбавлення волі, відповідно до ст. 102 КК України, від якого на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити з покладенням обовязків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Враховуючи тяжкість злочину у вчиненні якого визнається винним неповнолітній обвинувачений, суд не приймає рішення про його звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України.

При викладених обставинах, судом встановлено, що мало місце діяння, у вчиненні якого ОСОБА_7 обвинувачується, це діяння містить склад злочину (кримінального правопорушення), передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Обвинувачений винен у вчиненні цього злочину та підлягає покаранню за його вчинення, оскільки такий ним вчинено у стані осудності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинений злочин у відповідності до ст.ст. 65-69-1, 103 КК України, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, який відносить до тяжкого злочину, незадовільні умови життя та виховання обвинуваченого, дані особистості: у лікарів нарколога, психіатра на Д обліку не перебуває, стан здоров`я, рівень розвитку, посередню характеристику, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявність обставин, які помякшують покарання (а.п. 31-38 т.1). Також суд враховує досудову доповідь, відповідно до якої є середня ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.п.70-74 т.2). Таким чином, обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії у виді позбавлення волі, відповідно до ст. 102 КК України, від якого на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити з покладенням обовязків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Враховуючи тяжкість злочину у вчиненні якого визнається винним неповнолітній обвинувачений, суд не приймає рішення про його звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України.

При викладених обставинах, судом встановлено, що мало місце діяння, у вчиненні якого ОСОБА_8 обвинувачується, це діяння містить склад злочину (кримінального правопорушення), передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Обвинувачений винен у вчиненні цього злочину та підлягає покаранню за його вчинення, оскільки такий ним вчинено у стані осудності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за вчинений злочин у відповідності до ст.ст. 65-69-1, 103 КК України, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, який відносить до тяжкого злочину, незадовільні умови життя та виховання обвинуваченого, дані особистості: у лікарів нарколога, психіатра на Д обліку не перебуває, стан здоров`я, рівень розвитку, посередню характеристику, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявність обставин, які помякшують покарання (а.п.41-48 т.1). Також суд враховує досудову доповідь, відповідно до якої є середня ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.п. 65-69 т.2). Таким чином, обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії у виді позбавлення волі, відповідно до ст. 102 КК України, від якого на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити з покладенням обовязків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Враховуючи тяжкість злочину у вчиненні якого визнається винним неповнолітній обвинувачений, суд не приймає рішення про його звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України.

Частина 1 статті 119 КПК України передбачає, що суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Враховуючи низький рівень забезпеченості смї неповнолітніх обвинувачених, суд приймає рішення про звільнення обвинувачених від сплати процесуальних витрат.

Речові докази не визнавались.

Діючі заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 474, 475, 484 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку у 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку у 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку у 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1