Провадження № 1-кп/127/876/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.11.2019 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2019 р. за № 0002073 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого, не одруженого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 16.09.2019 близько 23 год. 55 хв., перебуваючи в салоні автомобіля марки «Peugeot 207» реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 , оскільки здійснює перевезення пасажирів за замовленнями, наданими приватною компанією «Uber», з якою він уклав договір про надання інформаційних послуг, побачив між передніми сидіннями даного автомобіля незачинену шкіряну сумку, що належить ОСОБА_5 . В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на вчинення крадіжки. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 умисно, таємно, з корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає з незачиненої шкіряної сумки витягнув шкіряний гаманець чорного кольору, що належить ОСОБА_5 , всередині якого знаходились грошові кошти у сумі 10 020 грн. 00 коп., а також інші речі та документи, які матеріальної цінності для власника не становлять, а саме: 1 банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , 1 банківська картка «Люксоптика» зеленого кольору, 1 банківська картка «Альфа банк» № НОМЕР_4 , 1 банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_5 , 1 банківська картка «monobank» № НОМЕР_6 , 1 картка «United shoes of america», 1 картка «Wog Pride», 1 картка «Pointcard», 1 картка «Sportlife», 1 картка «Fitnestime», посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_8 , картка платника податків на ім`я ОСОБА_5 , та поклав його до кишені спортивних штанів, в які був одягнений. Прибувши за адресою свого проживання до будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 вийшов з автомобіля та відправився до своєї квартири, а викраденим майном розпорядивсяна власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 10 020 грн. 00 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину визнав та показав, що дійсно вчинив даний злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро кається, просить вибачення у потерпілого та завіряє суд, що подібне більше не повториться. Просить суворо його не карати та призначити мінімальну міру покарання.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що обвинувачений дійсно вчинив злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. Просить обвинуваченого суворо не карати, претензій майнового характеру до обвинуваченого немає, вибачення обвинуваченого приймає.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, допитавши потерпілого, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого та потерпілого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ними обставин злочину, добровільності та істинності їх позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до статті 12 Кримінального кодексуУкраїни є злочином середньої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, завіряє суд, що подібне більше не повториться. Суд також враховує, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває.
Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.
Крім того, відповідно до положень частини 2 статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, при призначенні покарання суд визнає такою, що його пом`якшує, обставину, не зазначену в частині першій цієї статті, а саме, вчинення злочину вперше.
Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання судом не встановлено.
Також суд враховує відсутність будь-яких майнових вимог потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого, при призначенні покарання потерпілий просить обвинуваченого суворо не карати.
Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Суд зазначає, що згідно з частинами 1 та 2 статті 53 Кримінального кодексу України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного.
При цьому, статтею 53 Кримінального кодексу України не встановлено жодних обмежень, щодо призначення покарання у виді штрафу особам, які не працюють.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових злочинів буде менш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин, а саме, покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Суд не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання.
При визначенні розміру штрафу суд враховує тяжкість вчиненого злочину, а також майновий стан обвинуваченого, який працевлаштований.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2019 року на шкіряний гаманець, 13 купюр номіналом 200 грн., 74 купюри номіналом 100 грн., 1 купюру номіналом 20 грн., слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.
Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.
Речові докази у кримінальному провадженні - шкіряний гаманець, 13 купюр номіналом 200 грн., 74 купюри номіналом 100 грн., 1 купюру номіналом 20 грн., вилучені 17.09.2019 року у ОСОБА_3 , які поміщено до спецпакету НПУ ГСУ №7261180 та відповідно до постанови слідчого про визнання предметів речовими доказами від 17.09.2019 року та квитанції без номера і дати, передано до кімнати зберігання речових доказів Лівобережного відділення поліії Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області - повернути власнику ОСОБА_5 .
Речові докази у кримінальному провадженні - 1 банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , 1 банківську картку «Люксоптика» зеленого кольору, 1 банківську картку «Альфа банк» № НОМЕР_4 , 1 банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_5 , 1 банківську картку «monobank» № НОМЕР_6 , 1 картку «United shoes of america», 1 картку «Wog Pride», 1 картку «Pointcard», 1 картку «Sportlife», 1 картку «Fitnestime», посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_8 , картку платника податків на ім`я ОСОБА_5 , які відповідно до постанови слідчого про визнання предметів речовими доказами від 17.09.2019 року та розписки передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - залишити власнику ОСОБА_5 .
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2019 року на шкіряний гаманець, 13 купюр номіналом 200 грн., 74 купюри номіналом 100 грн., 1 купюру номіналом 20 грн.,- скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя