Справа № 489/7984/18
Кримінальне провадження №1-кп/489/379/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0004303 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_7 строком на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти продовження йому строку тримання під вартою, оскільки має малолітню дитину та постійне місце проживання та реєстрації, жодним чином не збирається переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню, раніше не судимий.

Захисник обвинуваченого просив відмовити в задоволенні заявленого клопотання прокурором, оскільки ризики прокурором не доведені, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є учасником АТО, тому саме застосування домашнього арешту, який буде достатнім і зможе запобігти ризику впливати на свідків необхідно обрати.

Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження по заявленому клопотанню, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час обрання слідчим суддею та продовження судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були встановлені факти та обставини, які призвели до висновку про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи. Обґрунтування доцільності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177, 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Отже, суд, керуючись ст. ст. 3, 5, 6, 7 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, 1950 року, враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , який має сім`ю, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, а також відсутність конкретних об`єктивних даних про намагання обвинуваченого впливати на свідків, приходить до висновку про те, що на даній стадії судового провадження запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю буде достатнім для його забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання в виді позбавлення волі.

Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на нього додаткові обов`язки, передбачені п. 9 ч.5 ст. 194 КПК України та зобов`язати його носити електронний засіб контролю, за винятком випадків прибуття до суду за викликом.

Керуючись ст. 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 - відмовити.

Замінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю цілодобово.

Роз`яснити ОСОБА_7 що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, застосовувати електронні засоби контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України та зобов`язати його носити електронний засіб контролю цілодобово, за винятком прибуття до суду за викликом.

Визначити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 до 23 вересня 2019 року.

Контроль за виконанням ухвали про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 покласти на Скадовський ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області та направити на адресу цього органу копії даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_10

ОСОБА_3