У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Закарпатській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000040 від 22.10.2019 року, про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання та доданих матеріалів вбачається, що невстановлені особи упродовж 2019 року умисно ухилились від сплати митних платежів, організувавши групи людей з метою незаконного ввезення через пункти пропуску Закарпатської митниці ДФС великих партій товарів шляхом їх подрібнення на такі, що не підлягають декларуванню та ввозяться нібито для особистих потреб громадян, що призвело до ненадходження до державного бюджету коштів у значних розмірах в сумі 3 млн. грн..
Попередня правова кваліфікація вказаного кримінального правопорушення визначена за ч. 1 ст. 212 КК України.
В ході досудового розслідування на адресу ОУ ГУ ДФС у Закарпатській області скеровано доручення за №37/07-16-23-02 від 22.10.2019 з метою встановлення та допиту осіб, причетних до схеми незаконного ввезення через пункти пропуску Закарпатської митниці великих партій товарів, а також встановлення місць накопичення товару, незаконно ввезеного на територію України.
На виконання доручення №37/07-16-23-02 від 22.10.2019 на адресу СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області від ОУ ГУ ДФС у Закарпатській області за №978/07-16-21-11 від 23.10.2019 надійшли матеріали відпрацювання, відповідно до яких встановлено, що через пункт пропуску «Чоп-Захонь» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС пасажирськими та вантажно-пасажирськими мікроавтобусами з номерними знаками НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 систематично ввозиться одяг та взуття китайського виробництва, шляхом їх подрібнення на партії, у межах норми, нібито для особистих потреб громадян.
Встановлено, що переважно керування вказаними транспортними засобами при перетині державного кордону здійснюють гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які не зареєстрований фізичними особами - підприємцями.
Так, при перетині пункту пропуску вищевказаним водієм мікроавтобусу обирається порядок проходження митного контролю по смузі руху «зелений коридор», що передбачає відсутність будь-яких товарів та предметів, які підлягають митному контролю. При цьому ними здійснюється пошук малозабезпечених жителів прикордонних районів, які погоджуються за винагороду в розмірі 500-700 грн. перемістити одяг та взуття китайського виробництва на митну територію України, шляхом їх подрібнення на дозволені законодавством партії, що дає змогу ухилятися від сплати митних платежів.
Таким чином, в своїй злочинній діяльності, яка полягає в переміщенні комерційних товарів, шляхом їх подрібнення на партії у межах норми, нібито для особистих потреб громадян та подальшого ухилення від сплати податків при реалізації таких товарів на території України, вищевказані водії мікроавтобусів користуються пільгою передбаченою ст. 191 Податкового кодексу України, в редакції згідно Закону України № 2628-VIII від 23.11.2018 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів», згідно якої «у разі ввезення на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі товарів (крім підакцизних товарів та особистих речей), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України фізичною особою, яка була відсутня в Україні менше ніж 24 години або яка в`їжджає в Україну частіше одного разу протягом 72 годин, базою оподаткування є частина сумарної фактурної вартості таких товарів, що перевищує еквівалент 50 євро, з урахуванням мита, що підлягає сплаті».
Далі, одразу після перетину державного кордону, пасажири мікроавтобусів, які за винагороду перемістили товари на митну територію України, нібито для особистих потреб, виходять з транспортного засобу, а переміщені товари транспортуються за місцем реєстрації гр. ОСОБА_5 - АДРЕСА_1 , де накопичуються на термін переміщення всієї партії товарів.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
На підставі вищевикладеного, 28.10.2019 року слідчим суддею Берегівського районного суду винесено ухвалу про проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Відтак, на виконання даної ухвали 31.10.2019 проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено номерні знаки іноземної реєстрації на автомобілі, а саме з серією та номером: ST 4188G у кількості 2(двух) штук; PI7492 у кількості 1(однієї) штуки; S72067 у кількості 2(двух) штук; RP 81856 у кількості 2(двух) штук; S5 8562 у кількості 2(двух) штук; JOB 967 у кількості 2(двух) штук; E4 7598 у кількості 2(двух) штук; KG 5572 у кількості 2(двух) штук.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані предмети є доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.
Дослідивши внесене слідчим клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У клопотанні згідно ч.2 ст.171 КПК України слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Так, всупереч вимогам частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна слідчим не зазначено чіткої підстави і мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності такого арешту.
Задля збереження речових доказів, згідно з ч.3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи тільки за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідність майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України означає, що воно є матеріальним об`єктом, який був знаряддям кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Між тим в клопотанні немає відомостей, які б вказували на те, що вилучені 31.10.2019 під час обшуку номерні знаки іноземної реєстрації на автомобілі, а саме з серією та номером: ST 4188G; PI7492; S72067; RP 81856; S5 8562; JOB 967; E4 7598; KG 5572 є засобами чи знаряддями вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину, а також на будь-які інші правові підстави для арешту цього майна, наслідки арешту цього майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В даному випадку слідчий додав до клопотання тільки копію протоколу обшуку та витяг з ЄРДР від 22.10.2019 року.
У матеріалах клопотання немає ніяких інших відомостей про те, що номерні знаки іноземної реєстрації на автомобілі, а саме з серією та номером: ST 4188G; PI7492; S72067; RP 81856; S5 8562; JOB 967; E4 7598; KG 5572 мають значення для порушеного кримінального провадження та про те, яким чином вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які підлягають доказуванню, які є розумні підозри вважати, що вони є знаряддями чи предметом кримінального правопорушення.
За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У частині 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його слідчому, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст.172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Закарпатській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000040 від 22.10.2019 року, про арешт тимчасово вилученого майна - повернути прокурору, як таке, що подано без додержання вимог статті 171 КПК України та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, з момент отримання копії ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1