Справа № 508/439/19
Провадження № 1-кп/507/103/2019
Номер рядка звіту 193
В И Р О К
20.06.2019 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ново-Андріївка А-Іванівського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо освітою, раніше не судимого, не працюючого, пенсіонера, одруженого,
у скоєні злочину передбаченого за ч.1 ст.263 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5
Згідно з обвинувальним актом встановлено, що ОСОБА_3 починаючи з 28 грудня 1986 року усвідомлюючи, що зберігання вибухових речовин являється заборонене без передбаченого законом дозволу, умисно зберігав порох марки «Сільвер» без передбаченого законом дозволу в господарському приміщені за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
30.01.2019 о 15.18 годину в ході проведення огляду місця події за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 працівниками Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області вилучено металеву банку циліндричної форми з речовиною зовні схожої на порох загальною масою 170 грам, який являється метальною вибуховою речовиною - бездимним порохом, придатний до вибухового перетворення у формі горіння, виготовлений промисловим способом.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України за ознакою зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
26 квітня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з даною угодою ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за вказаною статтею КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки, із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, із покладенням на нього обов`язків передбачених п.1-2 ч.1 ст.76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду
Відповідно до вимог ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно до вимог ч. 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, підпадає під дію ч. 4 ст.469 КПК України.
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України та наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч. 1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого - відсутні.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в загальному розмірі 3432 грн. відповідно до вимог ст. ст.118, 122, 124 ч. 2 КПК України, підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.
Речовими доказами слід розпорядитися у відповідності до положень ст..100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 468-469, 473-475 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч.1 ст.263 КК України та призначити йому узгоджене покарання 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в загальному розмірі 3432 грн. на користь держави.
Згідно ст.100 КПК України речові докази вибухову речовину, яку згідно постанови слідчого передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області - знищити.
Відповідно до ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Любашівський районний суд Одеської області області.
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, в тому числі й не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя : ОСОБА_1