провадження № 1-кп/521/410/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Калинівка Комінтернівського району Одеської області; не одруженого; з середньої освітою; не працевлаштованого; що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину , передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , в умовах особливого періоду уклав 26.04.2017 року контракт про проходження військової служби у ЗС України та в цей же день його зараховано курсантом навчальної роти в/ч НОМЕР_1 , а 23.03.2018 року Наказом начальника Військової академії № 59 ОСОБА_4 зараховано до списків Військової академії на посаду водія-слюсаря відділення розбирально-складних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки роти матеріально-технічного забезпечення у військовому званні «старший солдат» , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та поставлений на всі види забезпечення.

Проте, ОСОБА_4 діючи умисно з метою тимчасово ухилитися від військової служби, не з`явився вчасно на службу зі звільнення та без поважних причин був відсутній з 20.07.2018 року по 26.07.2018 року; з 31.08.2018 року по 03.09.2018 року, а також повторно з 08.09.2018 року по 12.09.2018 року; з 14.09.2018 року по 18.09. 2018 року.

У судовому засіданні обвинувачений свою провину визнав повністю та пояснив, що в зв`язку з небажанням продовжувати військову службу самовільно не з`являвся до місця проходження служби, витрачаючи вказаний час на свій розсуд.

З урахуванням думки учасників судового розгляду з дотриманням вимог ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Окрім допиту обвинуваченого, суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- відповідні відомості про скоєння злочину було внесено до ЄРДР (витяг з ЄРДР);

-обвинувачений раніше не судимий (вимога від 23.10.2018 року); посередньо характеризується за місцем колишньої служби (службова характеристика, службова картка); не перебуває на обліку в КУ ООМЦПЗ (довідки від 24.10.2018 року);

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання вчинення злочину повторно.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до тяжких злочинів; вік обвинуваченого 22 роки; його особу - а саме те, що те що він раніше не судимий; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ходу судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставини, що пом`якшують та обтяжує покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.4 ст. 407 КК України у вигляді позбавлення волі, що виправлення ОСОБА_4 можливо без відбування покарання та вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробування на підставі ст. 75 КК України.

Розглядаючи питання щодо призначення покарання, суд виходить з принципу

диспозитивності, який закріплений в п. 19 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України та в зв`язку з відсутністю в промовах сторін в судових дебатах вимог щодо призначення іншого більш суворого або м`якого покарання, самостійно, в даному випадку, не знаходить таких підстав.
З урахуванням призначеного покарання суд вважає за можливе не обирати запобіжний заход.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Застосувати дію ст.ст. 75 та 76 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний заход не обирати.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1