Провадження №11-сс/801/726/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2019 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
законного представника ОСОБА_8
адвоката ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2019 у кримінальному провадженні № 0002189, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком 60 діб в період часу з 21.00 год. по 07.00 год., відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,
який підозрюється за ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 187 КК України в тому, що він 08.10.2019 в нічний час, у невстановлений спосіб вступив у попередню змову з невстановленою особою чоловічої статі та ОСОБА_10 , який попередньо познайомився у соціальних інтернет-мережах із ОСОБА_11 , з метою приниження останнього та заволодіння його майном шляхом здійснення нападу на нього.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел та вищевказану попередню змову, заздалегідь розподіливши між собою ролі та підготувавши необхідні знаряддя і засоби, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, діючи умисно, з корисливими мотивом та метою, опираючись на дії один одного, усвідомлюючи незаконність своїх дій, розпочали реалізацію свого злочинного плану.

Для цього ОСОБА_10 у телефонній розмові по мобільному телефону запропонував ОСОБА_11 зустрітись неподалік від ринку «Урожай» по вул. Матроса Кошки в м. Вінниці, на що ОСОБА_11 погодився, будучи введеним ОСОБА_10 в оману щодо дійсної мети цієї зустрічі. Далі, 08.10.2019 близько 01.30 год. ОСОБА_11 прибув на зустріч до вищевказаного місця, де ОСОБА_10 в ході короткої розмови, демонструючи своє прихильне ставлення до ОСОБА_11 , при цьому вводячи останнього в оману щодо своїх дійсних намірів, під приводом прохолодних погодних умов з метою зігрітися заманив ОСОБА_11 до салону автомобіля «Ford Focus», д.н.з. « НОМЕР_1 », куди ОСОБА_10 сів на місце водія, а ОСОБА_11 на переднє пасажирське сидіння.

Після цього до салону зазначеного автомобіля сів ОСОБА_7 , який увесь час знаходився неподалік. Тоді ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що він та його спільники посягають на особисту волю ОСОБА_11 та його недоторканність, заблокував дверцята транспортного засобу, захопивши таким чином ОСОБА_11 та обмеживши свободу його пересування, після чого ОСОБА_10 і ОСОБА_7 почали застосовувати до ОСОБА_11 психологічне насильство, словесно погрожуючи йому застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я ОСОБА_11 .

В подальшому, незаконно утримуючи ОСОБА_11 проти його волі, ОСОБА_10 почав рух на автомобілі та, керуючи ним, проїхав через двори будинків по вулиці Матроса Кошки до вулиці Радіона Скалецького, а далі через Староміський район міста Вінниці до виїзду з міста. При виїзді ОСОБА_10 скерував автомобіль по автодорозі № Т-02-04 в бік села Майдан-Чапельський Вінницького району Вінницької області та, з`їхавши на другорядну дорогу, зупинив транспортний засіб поблизу лісосмуги неподалік від села Лука Мелешківська Вінницького району. У цей час до ОСОБА_10 . ОСОБА_12 , які вийшли з автомобіля та вивели із собою незаконно утримуваного ОСОБА_11 , приєдналась невстановлена особа, котра достовірно знала про час та місце прибуття автомобіля із утримуваним в ньому ОСОБА_11 .

Після цього ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та невстановлена особа, продовжуючи спільно утримувати поруч із собою ОСОБА_11 , продовжили застосування до нього психологічного насильства, словесно принижуючи його честь і гідність, погрожуючи йому та пригнічуючи таким чином його волю та опір. Далі спільники наказали ОСОБА_11 стати на коліна, що останній і зробив, реально сприймаючи висловлені йому погрози та усвідомлюючи свою неможливість чинити опір. Після цього ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та невстановлена особа спільно змусили ОСОБА_11 під відеозапис на камеру мобільного телефона висловлювати образи на власну адресу, під час чого ОСОБА_10 наніс ОСОБА_11 декілька ударів рукою в грудну клітину, а ОСОБА_7 кілька ударів ногою по лівій нозі ОСОБА_11 . Далі ОСОБА_10 дістав заздалегідь приготовлений невстановлений предмет, зовні схожий на пістолет, та продемонстрував його ОСОБА_11 , погрожуючи при цьому, що при бажанні може його вбити, тобто погрожуючи використанням цієї зброї і створюючи таким чином реальну загрозу загибелі потерпілого або спричинення йому небезпечних для здоров`я тілесних ушкоджень. Остаточно подолавши у такий спосіб волю та опір ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та невстановлена особа висловили потерпілому вимогу негайно передати їм наявні у нього при собі грошові кошти та мобільний телефон, а також за допомогою мобільного додатку «Приват24» переказати наявні на банківському рахунку ОСОБА_11 грошові кошти на рахунок одного зі спільників. Не маючи можливості опиратися та побоюючись за своє життя і здоров`я, ОСОБА_11 передав нападникам наявні у нього готівкою грошові кошти в сумі 2100 грн., після чого здійснив невдалі спроби за допомогою мобільного телефону увійти в додаток «Приват24» та передав нападникам свій мобільний телефон марки «Samsung SM J 710» вартістю близько 6000 грн.

Заволодівши майном потерпілого, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та невстановлена особа близько 02.30 год. 08.10.2019 повернулись до автомобіля «Ford Focus», д.н.з. « НОМЕР_1 », та поїхали на ньому у невідомому напрямку, залишивши ОСОБА_11 у вищевказаному місці поблизу лісосмуги. В подальшому, належним ОСОБА_11 майном ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та невстановлена особа розпорядилися на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 8100 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинені з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, таке, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, із застосуванням зброї.

Слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого та обираючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, мотивував прийняте рішення тим, що слідчим та прокурором не було надано доказів, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, здійснювати тиск на потерпілого, знищити речові докази та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу є необґрунтованим у частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором та слідчим в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ОСОБА_7 є неповнолітнім, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем навчання та у МК ДЮСШ «Вінниця», являється майстром спорту України та є членом Національної збірної команди України з боксу.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та постановити нову ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби не запобігатиме наявним ризикам та можливості незаконного впливу на свідків, потерпілого, знищення, приховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Існує ризик розповсюдження або знищення відеозапису скоєного злочину. Також зазначає, що за вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину перебачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, характер його вчинення свідчить про схильність підозрюваного до антигромадської поведінки та ухилення від кримінальної відповідальності.

Адвокат ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить залишити її без задоволення, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив скасувати ухвалу слідчого судді та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підозрюваного, законного представника та адвоката, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Як убачається з матеріалів клопотання неповнолітній ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 187 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 187 КК України підтверджується зібраними на досудовому розслідувані доказами.
Колегія суддів вважає вірною позицію слідчого судді та не погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора, оскільки слідчим та прокурором не було надано доказів, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, здійснювати тиск на потерпілого, знищити речові докази та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Достатніх мотивів для застосування запобіжного у вигляді тримання під вартою немає, оскільки враховуючи наявні щодо підозрюваного ризики, їх запобігання можливе шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який застосував слідчий суддя.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя вірно врахував, що ОСОБА_7 є неповнолітнім, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем навчання та у МК ДЮСШ «Вінниця», являється майстром спорту України та є членом Національної збірної команди України з боксу.
Жодних нових обставин, передбачених ст. 178 КПК України, що не були враховані слідчим суддею при обрані запобіжного заходу, в апеляційній скарзі не наведено.
Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено, тому враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 16.10.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком 60 діб в період часу з 21.00 год. по 07.00 год. щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_13 ОСОБА_4