Справа № 675/1774/19
Провадження № 1-в/675/158/2019
У Х В А Л А
"02" вересня 2019 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , засудженого ОСОБА_3 , представника Державної установи «Замкова виправна кологія (№58)» ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізяслав Хмельницької області в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,-

ВСТАНОВИВ :
Засуджений ОСОБА_3 (по тексту ОСОБА_3 ) звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області із клопотанням про зарахування в строк покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком, строк попереднього ув`язнення відповідно до норм Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року за період з 21.12.2018 року по 29.01.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вважає засуджений йому до строку покарання підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період перебування в СІЗО м. Києва починаючи з 21.12.2018 року, в зв`язку з участю у судовому розгляді його касаційної скарги на вирок суду, і, до моменту ухвалення Верховним Судом постанови за наслідками розгляду його касаційної скарги. Як вважає ОСОБА_3 саме з моменту ухвалення 29.01.2019 року постанови Верховним Судом вирок набрав законної сили.

У судовому засіданні засуджений підтримав подане клопотання, вказуючи, що в період з 21.12.2018 року по 29.01.2019 року перебував в установах попереднього ув`язнення, а відтак є підстави для застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року.

У судовому засіданні прокурор вказав на відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого, так як період, який зазначений засудженим не може являться попереднім ув`язненням.

Представник Державної установи «Замкова виправна кологія (№58)» при вирішенні клопотання засудженого покладався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , думку прокурора, представника закладу виконання покарання, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, розглянувши клопотання засудженого по суті, суд вважає, що останнє не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, тому суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати її як акт прямої дії.

Конституційний Суд України в своєму рішенні № 17-рп/2010 від 29 червня 2010 року зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3).

Згідно з ч. 1 ст. 3 КПКУкраїни законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції Українита загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

У силу ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, який вступив в дію 24 грудня 2015 року, в ч. 5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення були внесені зміни.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у зазначеній редакції зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається, у тому числі, строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Суд враховує і висновок, викладений в постанові Великої палати Верховного Суду у справі №663/537/17 від 29.08.2018 (п.п. 105-106) згідно якого, «якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє увязнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Отже попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє увязнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Під час розгляду клопотання суд встановив, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2017 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. На підставі ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 у строк покарання ОСОБА_3 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 21 лютого 2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

12 червня 2018 року Апеляційним судом Хмельницької області вирок суду першої інстанції у частині кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК, призначення покарання та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання скасовано. Ухвалено у цій частині новий вирок, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. На підставі ч. 5 ст. 72 КК у строк покарання ОСОБА_3 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 21 лютого 2016 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по 12 червня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. У решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

29 січня 2019 року Верховним Судом колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 12 червня 2018 року щодо ОСОБА_3 в частині застосування положень ч. 5 ст. 72 КК змінено. На підставі ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 зараховано ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 лютого 2016 року по 12 червня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У решті вирок апеляційного суду залишено без зміни.

У своїй постанові Верховний Суд вказав, що всупереч правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17, апеляційний суд зарахував ОСОБА_3 у строк покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 строк попереднього ув`язнення лише по 20 червня 2017 року, а не по день набрання вироком законної сили.

Суд також встановив і те, що пряма вказівка на набрання чинності вироком саме 12.06.2018 року наявна у розпорядженні про виконання вироку, що набрав законної сили (аркуш особової справи 22).

З огляду на вказані обставини, на думку суду, покликання засудженого, що вирок за яким відбуває покарання набрав чинності 29 січня 2019 року є безпідставними.

Так як, вирок відносно засудженого ОСОБА_3 набрав чинності 12.06.2018 року, а попереднє увязнення закінчується саме з моменту набрання вироком законної сили та з врахуванням того, що 29 січня 2019 року Верховним Судом зараховано ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 лютого 2016 року по 12 червня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, суд не вбачає підстав для перерахунку строку попереднього ув`язнення у строк покарання у зазначений ним період з 21.12.2018 року по 29.01.2019 року.

На підставі викладеного, керуючись с ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 , ст.ст.369-372, 537, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,- відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного через Ізяславський районний суд в строк 7 днів з моменту її проголошення, а засудженим в той самий строк і в тому ж самому порядку, з моменту отримання копії даної ухвали.

Повна ухвала оголошена 05.09.2019 року.

Суддя: ОСОБА_1