Справа № 464/3173/19
пр.№ 1-кп/464/369/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2019 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0001472 від 29.05.2019 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, уродженцю с. Миролюбівка, Самарського району Східно-Казахстанська області, громадянину України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , з метою отримання доходу, у невстановлений час, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, придбав у невстановленої особи горілчану продукцію з етикеткою торгової марки «Пшенична» ємкістю 0,5 л. з підробленими марки акцизного збору у кількості 540 пляшок, яку з метою подальшої реалізації зберігав у власному помешканні, що за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому 12.11.2018 ОСОБА_3 з метою збуту, на автомобілі марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив транспортування 540 пляшок алкогольної продукції з етикеткою торгової марки «Пшенична» ємкістю 0,5 л. з підробленими марками акцизного збору в напрямку м. Львова. 12.11.2018 ОСОБА_3 у невстановлений час доби перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 204 з метою отримання доходу, передав для подальшої реалізації, невстановленій досудовим розслідуванням особі, 540 пляшок алкогольної продукції з етикеткою торгової марки «Пшенична» ємкістю 0,5 л. з підробленими марки акцизного збору. Згідно висновку експерта №1593 від 24.04.2019 встановлено, що одинадцять марок акцизного податку для алкогольних напоїв вітчизняного виробництва (ЛГП) з серійними номерами 09 ААБФ 303353, 09 ААБФ 435433, 09 ААБФ 303055, 09 ААБФ 303353, 09 ААБФ 535354, 09 ААБФ 435433, 09 ААБФ 303353, 09 ААБФ 303353, 09 ААБФ 435433, 09 ААБФ 303353, 09 ААБФ 535354 виготовлені способом, який не відповідає способу виготовлення марок акцизного податку для алкогольних напоїв вітчизняного виробництва (ЛГП), запровадженим в обіг з 1 липня 2015 року, зразок яких затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 року № 296 та виготовлені не на підприємстві яке виготовляє дійсні марки акцизного податку для алкогольних напоїв вітчизняного виробництва. Одинадцять марок акцизного податку для алкогольних напоїв вітчизняного виробництва (ЛГП) з серійними номерами 09 ААБФ 303353, 09 ААБФ 435433, 09 ААБФ 303055, 09 ААБФ 303353, 09 ААБФ 535354, 09 ААБФ 435433, 09 ААБФ 303353, 09 ААБФ 303353, 09 ААБФ 435433, 09 ААБФ 303353, 09 ААБФ 535354, виготовлені за допомогою знакосинтезуючого пристрою - струменевого принтера.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_3 , з метою отримання доходу, у невстановлений час, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, придбав у невстановленої особи горілчану продукцію з етикеткою торгової марки «Пшенична» ємкістю 0,5 л. з підробленими марки акцизного збору у кількості 540 пляшок, яку з метою подальшої реалізації зберігав у власному помешканні, що за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому 12.11.2018 ОСОБА_3 з метою збуту, на автомобілі марки «Volvo» д.н.3. НОМЕР_1 здійснив транспортування 540 пляшок алкогольної продукції з етикеткою торгової марки «Пшенична» ємкістю 0,5 л. з підробленими марками акцизного збору в напрямку м.Львова. 12.11.2018 ОСОБА_3 у невстановлений час доби перебуваючи за адресою: м.Львів, вул.Зелена, 204 з метою отримання доходу, передав для подальшої реалізації, невстановленій досудовим розслідуванням особі, 540 пляшок алкогольної продукції з етикеткою торгової марки «Пшенична» ємкістю 0,5 л. з підробленими марки акцизного збору. Згідно висновку експерта № 1612 від 02.05.2019, встановлено, що рідини в одинадцяти скляних пляшках з етикетками горілки «Пшенична» є водно-спиртовими сумішами із вмістом етилового спирту 34,6-35,1% об`ємних, є імітацією алкогольних напоїв - горілок і по органолептичних та фізико-хімічних показниках не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі Технічні умови». Водно-спиртові суміші виготовлені кустарним способом.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 досягнуто та підписано угоду від 29.05.2019 про визнання винуватості, за змістом якої підозрюваний беззастережно визнає свою вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та наведені обставини вчинення цих злочинів, сторони дійшли згоди щодо обрання підозрюваному покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України, а саме: за ч.1 ст.199 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням норм ст.75 КК України; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого, ч.1 ст. 204 КК України у вигляді штрафу одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції; на підставі ст.70 КК України, призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України. При цьому, підозрюваному роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди та він дав згоду на його призначення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. Ствердив, що розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно.

Крім цього, обвинуваченому ОСОБА_6 повністю роз`яснено ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, вказує, що така була укладена без жодного тиску на обвинуваченого, погоджена зі всіма сторонами кримінального провадження, та така угода відповідають вимогам закону та інтересам суспільства.

Заслухавши думку прокурора, в підтримку клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, пояснення обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

Судом встановлено, що укладена між сторонами угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі із застосування ст.75 КК України.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України, які, враховуючи положення ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та злочинів невеликою тяжкості відповідно.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України вірно, оскільки останній здійснив дії щодо придбання, зберігання, перевезення з метою використання при продажу марок акцизного збору, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.199 КК України та здійснив дії щодо незаконного придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тобто у вчиненив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.204 КК України.

Суд, в порядку ст.474 КПК України, шляхом повного вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

У відповідності до положень ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд приходить до висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_6 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати обвинуваченого винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України судом не знайдено.

Речові докази слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, с у д , -

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.05.2019 між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0001472 від 29.05.2019.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.199 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч.1 ст.204 КК України у виді штрафу одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно із ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання

Речові докази: одинадцять марок акцизного податку для алкогольних напоїв вітчизняного виробництва (ЛГП) з серійними номерами 09 ААБФ 303353, 09 ААБФ 435433, 09 ААБФ 303055, 09 ААБФ 303353, 09 ААБФ 535354, 09 ААБФ 435433, 09 ААБФ 303353, 09 ААБФ 303353, 09 ААБФ 435433, 09 ААБФ 303353, 09 ААБФ 535354 знищити, 540 пляшок алкогольної продукції з етикеткою торгової марки «Пшенична» ємкістю 0,5 л. з підробленими марки акцизного збору передати для їх технологічної переробки, а у випадку неможливості проведення такої знищити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, а саме: 3140,00 грн. за проведення криміналістичної експертизи спиртомістких сумішей та 785,00 грн. за проведення криміналістичної судово-технічної експертизи друкарських форм.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1