Ухвала
іменем України
23 травня 2019 року

м. Київ
Справа № 726/2192/18
Провадження № 51-2553 ска 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Чернівецького апеляційного суду від 6 лютого 2019 року щодо нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2018 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою судді Чернівецького апеляційного суду від 6 лютого 2019 року ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, а його апеляційну скаргу повернуто.
Скаржник ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить переглянути вказану постанову апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, Суд дійшов такого.
ОСОБА_4 оскаржив у касаційному порядку судове рішення, прийняте судом згідно із законодавством України про адміністративні правопорушення.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний розгляд справи, а у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абз. 6 пп. 3.3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

У Кодексі України про адміністративні правопорушення встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржена до апеляційного суду; постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає (ч. ч. 2, 10 ст. 294 КУпАП).

Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлені у статті 294 цього Кодексу, відповідають основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційними та обґрунтованими.

Зважаючи на наведене, керуючись принципом верховенства права при здійсненні правосуддя, виходячи з основних засад судочинства, якими відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення виключно у визначених законом випадках, а також враховуючи те, що касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, Суд вважає, що необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Чернівецького апеляційного суду

від 6 лютого 2019 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3