Справа № 214/5205/19
1-кп/214/756/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

за участю законного представника потерпілого ОСОБА_9

за участю захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

за участю законного представника обвинуваченого - ОСОБА_12

за участю обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі за об`єднаними кримінальними провадженнями № 0000530, № 0000479 за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.4, 289 ч.3 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.4 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявила клопотання, в якому просить: продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_14 .

Прокурор ОСОБА_6 заявила клопотання, в якому просить: продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_13 .

Потерпілі, законний представник неповнолітнього потерпілого, кожний окремо, підтримали клопотання прокурору.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого не заперечує проти продовження строку тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_13 у судовому засіданні заперечує проти продовження строку тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_14 у судовому засіданні заперечує проти продовження строку тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_10 вважає за можливе змінити даний запобіжний захід на домашній арешт.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_11 вважає за можливе змінити даний запобіжний захід на домашній арешт.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 належить продовжити. При цьому суд враховує наступне.

Згідно ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 та ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є найбільш суворим та винятковим.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд приходить до переконання, що є наявним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На користь такого переконання свідчить те, що ОСОБА_14 , будучи судимим вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 31.01.2018 року за ст.ст. 289 ч. 2, 75, 104 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність, внаслідок чого обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину. Суд враховує, що обвинувачений протягом тривалого часу не працевлаштований, будь-якою суспільно-корисною працею не зайнятий, засобів до існування не має. Вказані обставини вказують на підвищену суспільну небезпечність обвинуваченого та надають підстави вважати, що ОСОБА_14 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також суд вважає, що наявним є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як ОСОБА_14 не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, тривалий час проживає не за місцем своєї реєстрації, що вказує про слабкість соціальних зв`язків за місцем мешкання, які б могли стримати його не покидати межі міста.
Суд також враховує, що ОСОБА_14 , у разі визнання його винуватим, загрожує передбачене ст. 187 ч. 4 КК України покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 15 років, а тому останній з метою уникнення вказаного покарання, ураховуючи його вид та розмір, не маючи міцних соціальних зв`язків за місцем проживання може безперешкодно змінити місце свого мешкання. Також суд бере до уваги, щоОСОБА_14 вчинив злочин, в якому обвинувачується в період іспитового строку за вироком суду від 31 січня 2018 року, а тому на переконання суду інший запобіжний захід не буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Думку захисника ОСОБА_10 про зміну обвинуваченому ОСОБА_14 запобіжного заходу на домашній арешт, суд находить необґрунтованою, так як обставини, на які посилалася раніше захисник, існували і на момент обрання даного запобіжного заходу, але не перешкоджали ОСОБА_14 вчинити злочин, в якому він обвинувачується.

Тому суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 строк тримання під вартою. Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 24 вересня 2019 року і продовжити строк тримання під вартою до 23 листопада 2019 року.

ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.187 ч.4, 289 ч.3 КК України. Строк обраного під час досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 1 жовтня 2019 року. Судове провадження на даний час не завершене, докази по справі не досліджені. Суд приходить до переконання, що існують ризики передбачені ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений може вчинити новий злочин. До такого висновку суд приходить з урахуванням тієї обставини, що ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні насильницького корисливого злочину, після засудження 14 серпня 2018 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, з випробувальним терміном 2 роки, тобто в період випробувального терміну.

Також суд приходить до переконання, що ОСОБА_13 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний корисливий злочин, за який він може бути засуджений до позбавлення волі на строк до 15 років, в період випробувального терміну, а тому побоюючись засудження його до реального терміну покарання, може переховуватись від суду в разі обрання до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Тому суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 строк тримання під вартою. Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку, який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 1 жовтня 2019 року і продовжити строк тримання під вартою до 30 листопада 2019 року.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 23 листопада 2019 року.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 30 листопада 2019 року.

На ухвалу на протязі семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3