УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.10.2019 Справа №607/23913/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в рамках кримінального провадження № 0000617 від 02.11.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.4 ст.191 КК України про накладення арешту на майно підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом накладення заборони на відчуження, а саме на:

-нежитлове приміщення - будівлю тракторної бригади з котельнею загальною площею 1242,9 кв.м (реєстраційний номер майна 58), яке на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 809, виданий 21.04.2016 посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 на праві приватної власності (розмір частки 1/1) належить ОСОБА_4

-нежитлова будівля загальною площею 742,2 кв.м. (реєстраційний номер нерухомого майна 238), яке на підставі договору купівлі-продажу (серія та номер 152) виданий 29.03.2019 приватним нотаріусом Лановецького районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_6 на праві приватної власності (розмір частки 1) належить ОСОБА_4

-квартиру п`ятикімнатну загальною площею 186,5 кв.м. (реєстраційний номер нерухомого майна 258) на підставі договору купівлі-продажу майнових прав (серія та номер б/н) виданий 12.09.2016 продавцем ОСОБА_7 на праві приватної власності (розмір частки 1/1) належить ОСОБА_4 .

У судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Заслухавши думку старшого слідчого, вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до переконання про відмову у задоволенні клопотання прокурора, виходячи з наступних мотивів.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Подаючи клопотання до слідчого судді, старший слідчий посилається на те, що необхідність арешту на майно виникла у зв`язку з метою забезпечення можливої конфіскації майна, оскільки ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.4 ст.191 КК України та санкція статті передбачає вид покарання у виді конфіскації майна.

Під час розгляду вказаного клопотання встановлено, що санкція жодної статті КК України - кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , на чиє майно старший слідчий клопоче накласти арешт не передбачає ні основного, ні додаткового виду покарання у виді конфіскації майна.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання старшого слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту на майно слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - відмовити.

Копію ухвали направити старшому слідчому СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1