Справа № 306/2199/19
Провадження № 1-кс/306/523/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 року м. Свалява

Слідчий суддя Свалявського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000508 від 29.10.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
З поданого клопотання та матеріалів, доданих до нього матерів встановлено, що слідчим відділом Свалявського відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000508 від 29.10.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.10.2019 о 14:02 годині в чергову частину Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області зі служби 102 надійшло повідомлення від ДСНС про те, що за м. Мукачево в сторону м. Свалява сталася ДТП з потерпілими. Виїздом СОГ на місце події було встановлено, що 28.10.2019 близько 13:50 години вантажний автомобіль марки МАЗ, д.н.з: НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , рухаючись та спускаючись по дорозі з кар`єру, що в с. Сусково, Свалявського району та зі слів ОСОБА_5 , у вищевказаного вантажного автмобіля відмовила гальма, після чого вищевказаний вантажний автомобіль зїхав до кювету та перекинувся, внаслідок чого водій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , який в той час також перебував в кабіні даного вантажного автомобіля отримали тілесні ушкодження та після надання медичної допомоги були залишені на лікуванні в травматологічному відділенні Свалявської ЦРЛ.
Клопотання мотивоване тим, що виявлений вантажний автомобіль марки «МАЗ», білого кольору, д.н.з: НОМЕР_1 , яким на момент дорожньо - транспортної пригоди керував громадянин ОСОБА_5 є предметом кримінального правопорушення та засобом його вчинення та є речовим доказам. Підставою накладення арешту є існування достатніх підстав вважати, що він є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину та підлягає спеціальній конфіскації, що має місце в даному випадку. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації. На підставі наведеного, слідчий просить задовольнити клопотання та накласти арешт вантажний автомобіль марки «МАЗ», білого кольору, д.н.з: НОМЕР_1 , яким на момент дорожньо - транспортної пригоди керував громадянин ОСОБА_5 , який вилучено та залишено на місці події для подальшого транспортування на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області.
Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Відповідно до вимог ч. ч. 5, 6 ст. 132 КПК України, при розгляді питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з клопотанням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, вищезазначених вимог кримінального процесуального закону слідчий при зверненні до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна не дотримався.
Всупереч імперативним вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України до клопотання не додано документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу або інші документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном).
Оскільки встановлено, що погоджене прокурором клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, слідчий суддя вважає не можливим розглянути його, як про це просить в клопотанні слідчий.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відповідно до наведених вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, який його погодив, а для усунення недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години, початок обчислення якого рахувати з моменту фактичного отримання вказаного клопотання прокурором.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000508 від 29.10.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - повернути прокурору Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 .
Встановити строк, який не може перевищувати сімдесят дві години для усунення зазначених у ній недоліків.
Розяснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Свалявського районного суду
Закарпатської області ОСОБА_1