Справа №487/5547/19
Провадження №1-кс/487/6805/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 за погодженням з прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000030 від 10.06.2019 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16.08.2019 року слідчий Третього СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 за погодженням з прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В клопотанні слідчий зазначає, Третім СВ СУ ТУ ДБР, розташованим у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 10.06.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

15.08.2019 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

16.08.2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, , 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просив про задоволення клопотання.

В судовому засіданні захисник заперечувала щодо задоволення клопотання, просила залишити його без задоволення.

Підозрюваний в судовому засіданні від дачі показів в силу ст.63 Конституції України відмовився, підтримав думку захисника.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів клопотання встановлено, що Третім СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 10.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.06.2018 №199-РС молодший сержант ОСОБА_5 проходить службу на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2-ї категорії - кухаря відділення логістики відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на вказаній посаді, молодший сержант ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції та законів України, знати та виконувати службові обов`язки, які визначаються статутами Збройних Сил України, відповідними положеннями та інструкціями, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших військовослужбовців.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», до правоохоронних органів віднесені органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки. Військової служби правопорядку у ЗС України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції і беруть безпосередню участь зокрема у нагляді і контролі за виконанням законів, у зв`язку із чим молодший сержант ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, наркотичні засоби - речовини природні чи синтетичні, препарати, рослини, включені до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Відповідно до списку №1 наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770, до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено віднесено - «канабіс».

Однак, молодший сержант ОСОБА_5 19 липня 2019 року, приблизно о 15 год. 45 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичних засобів, збув громадянину ОСОБА_7 , який діяв в рамках оперативних заходів, наркотичну речовину, яка згідно висновку №1068 від 25.07.2019 судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речових, їх аналогів та прекурсорів» є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальною масою у висушеному стані - 3,605 г.

В подальшому, 15 серпня 2019 року приблизно о 15 год. 53 хв. молодший сержант ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на збут наркотичних засобів, збув громадянину ОСОБА_7 порошкоподібну речовину білого кольору, поміщену в згорток чорного кольору, обмотаний ізолентою чорного кольору.

Цього ж дня, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, молодшого сержанта ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Таким чином, молодший сержант ОСОБА_5 підозрюється у незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 16.06.2019, від 19.07.2019, відвід 15.08.2019;

- протоколами огляду та вручення грошових коштів від 19.07.2019 та від 15.08.2019;

- протоколами отримання добровільно наданого предмету від 19.07.2019 та від 15.08.2019;

- висновком експерта №1068 від 25.07.2019 про проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речових, їх аналогів та прекурсорів»;

- протоколом огляду місця події від 15.08.2019;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.08.2019;

- комплексом негласних слідчих (розшукових) дій, щодо яких триває процедура зняття грифу секретності;

Сукупність тих доказів, які долучені до клопотання слідчого та досліджені в судовому засіданні, підтверджує собою факт існування обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне: зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує те, що ОСОБА_5 не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, підозрюється у скоєнні тяжкого злочину.

Слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити кримінальне правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні слідчого, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, після внесення якої він повинен бути звільнений з під варти.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Положення ч. 5 ст. 182 КПК України передбачають, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

З урахуванням викладеного, при визначенні розміру застави, слідчий суддя, окрім вищевказаного, також враховує тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , матеріальне становище підозрюваного.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 50 000 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 за погодженням з прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000030 від 10.06.2019 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до 13.10.2019 року.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти в сумі ?50 000?,00 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_5 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду.

- не відлучатися з м. Ізмаїл без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або роботи.

- утримуватись від спілкування зі свідками з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення

- здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон.

Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_5 діє до 13.10.2019 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1