Справа № 184/1115/19
Номер провадження 1-кп/184/170/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000351 від 10.05.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22.01.2001 Орджонікідзевським м/с за ст.140 ч.3, 141 ч.2, 42 КК України (1960) до позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна. Звільнився 12.11.2003 умовно-достроково, не відбутий строк 4 місяці 2 дні;
- 11.03.2010 Хортицьким р/с м. Запоріжжя за ст.187 ч.2, 69 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. Звільнився 28.09.2012 умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 5 місяців 19 днів;
- 23.12.2014 Нікопольським м/р судом за ст.186 ч.2 КК України до позбавлення волі на 4 роки. 14.04.2015 Дніпропетровським апеляційним судом відмінений вирок від 23.12.2014 в частині призначення покарання, вважати засудженим до 5 років позбавлення волі. Звільнився 30.11.2018 по відбуттю строку покарання, -
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

учасники кримінального провадження: - прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

10.05.2019 близько 17 год. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив біля буд. 2 по вул. Гагаріна в м. Покров Дніпропетровської області, де на землі побачив медичний шприц, вмістом якого була рідина коричневого кольору. Взявши вказаний медичний шприц до рук, ОСОБА_3 виявив, що шприц об`ємом 2,5мл, заповнений до позначки 1,3мл, рідиною коричневого кольору, схожою на наркотичний засіб «опій ацетильований». З огляду на те, що ОСОБА_3 раніше вживав наркотичні засоби він зрозумів, що вмістом знайденого ним медичного шприцу є наркотична речовина «опій ацетильований». В цей же день та час, знаходячись там же у ОСОБА_3 виник злочинний намір спрямований на незаконне придбання та зберігання вищевказаного медичного шприцу з рідиною, без мети збуту. Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 умисно в порушення вимог ст. ст. 2, 7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР незаконно придбав наркотичний засіб «опій ацетильований», який знаходився в медичному шприці, помістивши його до правої зовнішньої кишені куртки, яка була одягнута на ньому, та став зберігати при собі для власного вживання без мети збуту, до моменту вилучення співробітниками поліції.

10.05.2019 о 17 годині 24 хвилини біля будинку № 14 по вул. Партизанська в м. Покров Дніпропетровської області працівниками Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ст. ст. 260-264 КУпАП затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.127 КУпАП. Під час огляду речей ОСОБА_3 у правій зовнішній кишені куртки, яка була одягнута на ньому, виявлено медичний шприц об`ємом 2,5мл, який до позначки 1,3мл. заповнений рідиною коричневого кольору.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/1743 від 16.05.2019, надана на експертизу рідина коричневого кольору масою 1,1743г містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0258 г.

Відповідно до списку 1 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «опій ацетильований» віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Під час судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, що дійсно навесні 2019 року (точної дати він не пам`ятає) він гуляв по м.Покров та близько 17 години вечора проходив повз будинок АДРЕСА_2 , де на землі під цеглиною побачив шприц об`ємом 2,5 мл, заповнений приблизно до позначки 1,3 мл. Оскільки раніше він вживав наркотичні засоби, то зрозумів, що вмістом шприцу є опій ацетильований. Знайдений шприц він поклав до кишені своєї куртки та пішов далі. Пізніше, за перехід вулиці в невстановленому місці його було затримано працівниками поліції та проведено особистий огляд, під час якого він добровільно заявив про наявність у нього шприца з наркотичною речовиною. Після чого була викликана слідчо-оперативна група та запрошені поняті. У вчиненому розкаюється.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченого у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; наявність пом`якшуючої та обтяжуючої обставини; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, до кримінальної відповідальності в сфері обігу наркотичних засобів притягується вперше, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, має тісні соціальні зв`язки з родичами, офіційно не працевлаштований, проте, отримує засоби до існування, займаючись ремонтно - будівельними роботами, характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Крім того, суд звертає увагу на встановлену ч. 2 ст. 65 КК України презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду у справі № 298/95/16-к, викладену у постанові від 17.04.2018 року, відповідно до якої обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги думку прокурора, який вважав, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та висловив свою позицію щодо можливості призначення покарання у виді штрафу, з огляду на другорядність кари як мети покарання, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу, оскільки призначення саме такого виду покарання буде тяжким, проте, реальним для виконання останнім, приймаючи до уваги наявність у обвинуваченого джерел доходів, та достатнім для виправлення винної особи, попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Речовий доказ: одноразовий медичний шприц об`ємом 2,5мл, який до позначки 1,3мл заповнений рідиною коричневого кольору, який знаходиться у спец пакеті №7212854 та зберігається в камері схову Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1