н/п 1-кс/640/5314/19
"29" травня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
заявника - ОСОБА_4 ,
В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що зазначена постанова винесена без всебічного, повного і неупередженого з`ясування усіх обставин кримінального провадження, а тим обставинам, що були досліджені, слідчим не була надана належна правова оцінка, що, в свою чергу, потягнуло за собою прийняття незаконної постанови про закриття кримінального провадження. Вважає висновки слідчого невірними, оскільки розслідування справи було проведено без дотримання вимог КПК України.
В судовому засіданні при розгляді скарги, яке проводилось в режимі відеоконференції, скаржник підтримав подану скаргу та просив її задовольнити.
Прокурор прокуратури Харківській області в судовому засіданні заперечував проти доводів скарги, вважаючи винесену Постанову обґрунтованою на підставі досліджених матеріалів кримінального провадження. Підстав для її скасування не вбачає.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений судом своєчасно та належним чином.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
СУ ГУ НП в Харківській області здійснювалось досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні. Приводом для реєстрації вказаного кримінального провадження стала Ухвала Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2017 р., якою зобов`язано службових осіб Генеральної прокуратури України внести відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України дача свідком завідомо неправдивих показань на підставі заяви ОСОБА_4 від 28.09.2017 р., у відповідності до вимог ст. 214 КПК України.
Згідно до матеріалів кримінального провадження, заявник ОСОБА_4 звернувся із заявою, в якій зазначив, що під час судового розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням за ч. 1 ст. 115 КК України Зміївським районним судом Харківської області свідок ОСОБА_6 дав завідомо неправдиві показання. Вироком суду від 30.05.2014 р. він визнаний винним за ч. 1 ст. 115 КК України та йому призначене покарання у вигляді позбавлення волі. Стверджує, що показання зазначеного свідка є завідомо неправдиві, що потягло винесення судом незаконного вироку про визнання його винуватим у скоєнні вбивства.
Обґрунтовуючи Постанову про закриття кримінального провадження, слідчий посилається на відсутність в діях ОСОБА_6 формальних ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України завідомо неправдиве показання, а також відсутність інформації стосовно того, що ОСОБА_6 давав завідомо неправдиві показання при допитах його в якості свідка під час досудового слідства та в суді та такої інформації не отримано.
В Постанові слідчий посилається на переглянуту інформацію з CD- R диску, надану Зміївським районним судом Харківської області від 01.03.2018 р., що містить копії аудіо-звукозаписи судових засідань за обвинуваченням ОСОБА_4 , встановлену папку, в якій міститься аудіо-звукозапис судового засідання від 07.04.2014 р., технічна фіксація якого здійснювалась на комплекс «Оберіг», яка в свою чергу містить файл з допитом свідка ОСОБА_6 , який будучи попередженим судом за кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень, надав пояснення по справі.
Також слідчий посилається на допит в якості свідка ОСОБА_6 , який неодноразово давав покази по справі умисного вбивства ОСОБА_7 , свідком якого він був, в тому числі і при судовому розгляді справи в суді та він немає даних того, що ОСОБА_6 давав завідомо неправдиві показання.
Свідок ОСОБА_8 надав власноруч написану заяву від 21.06.2018 р., в якій він просив заявлений ним раніше у заявах факт надання ОСОБА_6 завідомо неправдивих показань при розслідування кримінального провадження не враховувати, оскільки він не володіє достовірними фактами.
В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
В постанові від 17.07.2018 р. підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні.
Однак, резолютивна частина постанови слідчого від 17.07.2018 р. не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення можливе лише відносно певних осіб, про яких слідчим у резолютивній частині постанови не зазначено, що у сукупності із наведеним нижче доводами є підставою для скасування постанови слідчого у зв`язку з її невідповідністю вимогам КПК України.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.
В статті 223 КПК України викладені вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Згідно до ст.ст. 7, 9 КПК України однією з головних засад кримінального провадження є законність, відповідно до якої під час кримінального провадження суд, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають,- так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, при розслідуванні кримінального правопорушення та винесенні постанови слідчий не дотримався зазначених принципів.
Матеріали справи містять вирок Зміївського районного суду м. Харкова від 30.05.2014 р., яким заявник ОСОБА_4 визнаний винним за ч. 1 ст. 115 КК України і йому призначене покарання у вигляд позбавлення волі. Вирок набув чинності.
ОСОБА_4 вважає, що свідок ОСОБА_6 як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи судом, надавав завідомо неправдиві покази щодо обставин вбивства, оскільки на момент конфлікту, він спав в сусідньому приміщенні, тому він звернувся із заявою про скоєння ОСОБА_6 злочину за ст. 384 КК України завідомо неправдиве показання. При цьому він мав письмову заяву свідка ОСОБА_8 від 09.10.2016 р., в якому останній повідомив, що ОСОБА_6 йому зізнався про факт надання неправдивих показів, мотивуючи це страхом бути притягнутим до кримінальної відповідальності як співучасник злочину.
Також слідчим 11.06.2018 р. допитаний в якості свідка ОСОБА_6 (а.с. 88-92), який зазначив про те, що заявлений факт ОСОБА_8 про їх бесіду та його зізнання в дачі завідомо неправдивих свідчень, не відповідає дійсності.
Також слідчим 21.06.2018 р. допитаний в якості свідка ОСОБА_8 (а.с. 95 99), який пояснив, що про те, що ОСОБА_6 йому розповідав, що він не бачив моменту вбивства та покази, які ним надані в поліції, ним дані під тиском слідства. Не заперечує надання за цим фактом письмової заяви.
Покази зазначених свідків покладених в основу Постанови про закриття кримінального провадження.
Але зазначені покази є протиречливими. Слідчим в супереч вимогам ч. 9 ст. 224 КПК України не вжиті заходи про усунення протиріч в поясненнях свідків, не проведено одночасний допит свідків для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.
Крім того, органом досудового розслідування не допитаний ОСОБА_4 , який був заявником внесення відомостей до ЄРДР. Також не проведено одночасний допит свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з ОСОБА_4 .
Крім того, матеріали кримінального провадження не містять додатків, які зазначені в заяві ОСОБА_4 від 28.09.2017 р. про внесення відомостей до ЄРДР (а.с. 5-6), а також заяви свідка ОСОБА_8 від 09.10.2016 р., в якому останній повідомив, що ОСОБА_6 йому зізнався про факт надання неправдивих показів. Слідчим не надана оцінка зазначеній заяві.
Таким чином, слідчим не виконані вимоги КПК України, не вжито заходів для усунення усіх притиріч по справі.
Відповідно до вимог ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод т а законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Ст.9 КПК України, передбачено, що слідчий, суд, керівник органу досудового розслідування інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства. Крім того зобов`язані всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
Вимоги ст. 91-94 КПК України, слідчим ОСОБА_9 не виконані, а саме не зібрані у повній мірі , не перевірені та не дано належної правової оцінки доказам.
Таким чином, при проведені досудового розслідування кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК України не вчинено всіх слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.
Вищевикладене свідчить про неповне досудове розслідування кримінального провадження та передчасний висновок про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КПК України.
Слідчим не виконані вимоги кримінального процесуального законодавства, а саме ст. ст. 2, 7, 9, 40, 92, 93 КПК України.
За викладених підстав слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 17.07.2018 р. підлягає скасуванню як передчасна.
Матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для продовження досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно встановити обставини кримінального правопорушення, та надати їм обґрунтовану юридичну оцінку, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Крім того, слідчий суддя поновлює строк на подачу скарги, який пропущений з поважних причин, оскільки скаржник отримав копію оскаржуваної постанови лише в квітні 2019 р.
Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Поновити строк на подачу скарги, як пропущений з поважних причин.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1