КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5988/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2019 року,

за участю:

прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.10.2019 року задоволено клопотання слідчого першого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 04.12.2019 року включно, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зірне Березнівського району Рівненської області, громадянина України, одруженого, керівника Благодійного Фонду» ОСОБА_13 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали в інтересах ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.10.2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисники зазначають, що клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було розглянуто слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва із порушенням правил територіальної підсудності, у даному кримінальному провадженні орган досудового розслідування знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, який відноситься до меж територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва, а тому у слідчого судді Печерського районного суду міста Києва були відсутні правові підстави для розгляду даного клопотання.
Сторона захисту зазначає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, слідчий суддя послався в оскаржуваній ухвалі на ряд документів, які не були в його розпорядженні, не проаналізував додані до матеріалів провадження копії документів, а лише перерахував їх відповідно до клопотання сторони обвинувачення.
Висновки слідчого судді щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує два ризики, передбачені п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України є безпідставними, оскільки слідчим не було надано доказів на їх підтвердження. ОСОБА_8 на всі виклики органу досудового розслідування з`являвся, самостійно прибув до слідчого 04.10.2019 року для вручення повідомлення про підозру та на розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу щодо нього.
Сторона захисту вважає, що враховуючи відсутність будь яких обґрунтованих ризиків, факту підтвердження належної поведінки ОСОБА_8 як до закриття кримінального провадження, так і під час його незаконного відновлення, висновок слідчого судді щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у зв`язку із встановленими ним ризиками є безпідставним. Підозра оголошена останньому, є необґрунтованою, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України відсутні, а тому, на думку захисників, правові підстави для застосування щодо ОСОБА_8 будь якого запобіжного заходу відсутні.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, у провадженні Державного бюро розслідувань перебувають матеріали кримінального провадження № 0003023 від 31.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Генеральної прокуратури України.
Органом досудового розслідування зазначається, що 31.12.2016 року приблизно о 17 год. 00 год. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повертався додому від будинку своєї матері, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 до місця свого проживання, а саме до будинку АДРЕСА_3 та, перебуваючи по вул. Батюка у селі Хлепча Київської область, приблизно 1500-1600 метрів від з`їзду з автошляху «М 95» (автодорога Київ - Одеса), побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який намагався самотужки штовхати автомобіль марки «VolksWagen LT» д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_14 запропонував ОСОБА_16 допомогти штовхати автомобіль, на що останній погодився.
Після цього ОСОБА_14 почав штовхати своїм лівим плечем в передню ліву частину автомобіль марки «VolksWagen LT», а ОСОБА_16 в цей час так само штовхав зазначений автомобіль з правої передньої частини, зі сторони с. Хлепча Київської області в напрямку автошляху «М 95» (автодорога Київ - Одеса).
В цей час ОСОБА_8 , перебуваючи у салоні автомобіля «Mercedes-Benz GL 450», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_17 , повертався з кінотеатру «Батерфляй», розташованого за адресою: Київська область, с. Ходосівка, вул. Обухівське шосе 1, буд.16.
Рухаючись у зазначеному автомобілі по вул. Батюка у селі Хлепча Київської область, приблизно 1400 метрів від з`їзду з автошляху «М 95» (автодорога Київ - Одеса) біля 17 год. 15 хв. 31.12.2016 року, ОСОБА_17 побачила перед собою автомобіль марки «VolksWagen LT» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у несправному стані та зупинила автомобіль, яким керувала, і відкривши переднє ліве скло автомобіля зробила зауваження особам, які штовхали автомобіль марки «VolksWagen LT».
Після зупинки автомобіля «Mercedes-Benz GL 450», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_17 висловила вимогу про необхідність усунення автомобіля марки «VolksWagen LT» з проїжджої частини. На вказану репліку ОСОБА_14 повідомив про негайне усунення перешкоди у вигляді автомобіля, який вони з ОСОБА_16 штовхали.
Після виниклого словесного конфлікту, ОСОБА_8 , який перебував на передньому пасажирському сидінні автомобіля «Mercedes-Benz GL 450», попросив свою дружину ОСОБА_17 припаркувати автомобіль у якому вони рухались, на узбіччі за автомобілем марки «VolksWagen LT», що ОСОБА_17 і зробила.
В свою чергу ОСОБА_14 залишився стояти біля капоту автомобіля марки «VolksWagen LT», спостерігаючи за рухом автомобіля «Mercedes-Benz GL 450».
В цей час у ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_14 , виник злочинний умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень. Після повної зупинки автомобіля марки «Mercedes-Benz GL 450», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_8 відкрив передні праві двері даного автомобіля та вийшов з нього. В подальшому, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, своєю правою рукою дістав з кобури, яка знаходилась на ремені його брюк, самозарядний пістолет марки «Glock 19», який згідно дозволу на зберігання та носіння зброї № НОМЕР_3 , належить ОСОБА_8 , та направив його в сторону ОСОБА_14 , продовжуючи стояти біля передньої частини автомобіля «VolksWagen LT».
Рухаючись від автомобіля «Mercedes-Benz GL 450» в сторону ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , тримаючи у свої правій руці самозарядний пістолет марки «Glock 19», направив його дулом в бік ОСОБА_14 та голосно наказав останньому лягти на землю обличчям вниз.
Розуміючи та усвідомлюючи, що ОСОБА_14 є неозброєним, ігнорує вимогу ОСОБА_8 , лягти на підлогу обличчям вниз, будучи обізнаним, що він направляє на цивільну особу вогнепальну зброю, підозрюваний продовжив реалізовувати свій раніше виниклий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 .
Продовжуючи діяти умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, ОСОБА_8 , рухаючись назустріч ОСОБА_14 , здійснив постріл з самозарядного пістолету марки «Glock 19» з метою подолання волі ОСОБА_14 та доведення свого умислу, направленого на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 до кінця.
В свою чергу ОСОБА_14 , не розуміючи вимоги ОСОБА_8 , стоячи обличчям до останнього, та усвідомлюючи, що на нього рухається особа, в руках якої знаходиться предмет, зовні схожий на пістолет, направлений в його сторону в область грудей, побоюючись за своє життя та здоров`я, також направився в сторону ОСОБА_8 та з метою самозахисту своєю правою рукою, у якій знаходилась скляна пляшка, вдарив останнього у ліву тім`яну ділянку голови.
Надалі ОСОБА_8 здійснив постріл в ОСОБА_14 з самозарядного пістолету марки «Glock 19» поціливши у ліву ногу останнього, від отриманого пострілу ОСОБА_14 зупинився та відійшов назад, а потім впав на землю.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 43/Е від 20.02.2017 року у потерпілого ОСОБА_14 виявлено пошкодження у вигляді відкритого (наявність вхідного і вихідного отворів) вогнепального (кульового) багатоуламкового перелому на протязі проксимальної середньої третини тіла лівої стегнової кістки із значним зміщенням уламків, розвитком травматичного шоку І ступеня.
За ступенем тяжкості вищевказане ушкодження відносяться до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6. Дане тілесне ушкодження у потерпілого ОСОБА_14 викликало за собою тривалий розлад здоров`я, якій залежить від індивідуальних особливостей організму.
Згідно висновку комплексної судової експерти зброї та експертизи продуктів пострілу № 696-698/17-33/7079/17-34 від 11.05.2017 року, наданий на дослідження пістолет є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю - пістолетом «Glock 19», калібру 9x19 мм, № НОМЕР_4 , виробництва Австрія, виготовлений заводським способом. Здійснювати постріли з наданого на дослідження пістолету «Glock 19» № НОМЕР_4 бойовими припасами можливо.
04.10.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
07.10.2019 року слідчий першого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.10.2019 року клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.12.2019 року включно.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою мають оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурорів ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , підозрюваного ОСОБА_8 , дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.
Зокрема, такими даними є: протокол огляду місця події від 31.12.2016 року з фото таблицями; протокол огляду місця події від 31.12.2016 року; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 31.12.2016 року; протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 31.12.2016 року; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 04.01.17 року; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 02.01.2017 року; фото таблиця до протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 03.01.2017 року та 04.01.2017 року; протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 11.01.2017 року; протокол допиту свідка ОСОБА_20 від 10.01.2017 року; протокол допиту свідка ОСОБА_21 від 30.01.2017 року; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_19 від 14.02.2017 року; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 15.02.2017 року; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 16.02.2017 року; протокол допиту свідка ОСОБА_22 15.02.2017 року; висновок судово-медичної експертизи по тілесним ушкодженням ОСОБА_14 № 43/Е від 20.02.2017 року; висновок судово-медичної експертизи по тілесним ушкодженням ОСОБА_23 № 8/Е від 08.02.2017 року; висновок судово-медичної експертизи по тілесним ушкодженням ОСОБА_14 № 56/Е від 28.04.2017 року; висновок експерта за результатами комплексної судової експертизи зброї та експертизи лакофарбових матеріалів і покриття № 8446/17-33/8447/17-34 від 30.05.2017 року; протокол допиту свідка ОСОБА_24 від 13.01.2017 року; протокол допиту свідка ОСОБА_25 від 24.01.2017 року; протокол допиту свідка ОСОБА_21 від 27.01.2017 року; протокол допиту свідка ОСОБА_26 від 25.01.2017 року та інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності, долучені до клопотання.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги захисників про те, що слідчий суддя послався на ряд документів, які йому не надавалися, оскільки копії всіх зазначених документів були долучені до матеріалів клопотання.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Згідно повідомлення про підозру від 04.10.2019 року дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч 1 ст. 121 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого останній підозрюється, тому доводи апеляційної скарги захисників щодо необґрунтованості оголошеної ОСОБА_8 підозри та відсутності у слідчого судді правових підстав для застосування щодо останнього запобіжного заходу не можуть бути прийняті до уваги.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч доводам апелянтів, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та виходячи з конкретних обставин кримінального провадження.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання.

Слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 та запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного зокрема і ті, на які посилається сторона захисту, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Стосовно доводів сторони захисту щодо порушення правил територіальної підсудності слідчим під час подачі клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та слідчим суддею під час постановлення оскаржуваної ухвали, оскільки фактична адреса місцезнаходження Державного бюро Розслідувань м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що відноситься до юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва, колегія суддів виходить з наступного.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог ст.ст. 32, 33, 132 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України « Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема і щодо місцезнаходження юридичної особи.

Згідно до ч. 1 ст. 10 Закону України « Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань місцезнаходження Державного бюро Розслідувань вказано за адресою: 01008, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, будинок 12/2, що територіально знаходиться у Печерському районі міста Києва, тому колегією суддів не можуть бути прийняті до уваги доводи сторони захисту щодо порушення правил територіальної підсудності.

Врахувавши конкретні обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_8 заставу в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, зі спливом часу інтереси слідства стають недостатніми для тримання підозрюваного під вартою, за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевірок, дачі показань ( рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» («Clooth v. Belgiu»), тому, у разі ініціювання в подальшому клопотань про продовження дії запобіжного заходу, підлягають обов`язковій перевірці обставини, які дають підстави обмежувати право підозрюваного перебувати на волі.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисників, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого першого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.12.2019 року включно, щодоОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3