Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/5317/19
Провадження № 1-в/644/483/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року м. Харків.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання Державної установи «Харківська виправна колонія (№43)», погоджене з головою спостережної комісії в Індустріальному районі м. Харкова про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відношенні засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого,

засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.03.2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Початок строку відбування покарання 20.01.2017 року.

Кінець строку відбування покарання 22.10.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :
Адміністрація Державної установи «Харківська виправна колонія (№43)», звернулась до суду з поданням погодженим з головою спостережної комісії в Індустріальному районі м. Харкова про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

В судове засідання з`явився прокурор, який заперечував проти задоволення подання. Від засудженого та представника колонії надійшли заяви про розгляд подання у їх відсутність.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення подання, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.03.2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до норми ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

На теперішній час засуджений відбув дві третини строку призначеного йому покарання.

Згідно матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_4 має п`ять непогашених судимостей за вчинення умисних тяжких злочинів. Таким чином, засуджений має стійку тенденцію до вчинення умисних і тяжких злочинів.

Крім того, засуджений ОСОБА_4 чотири рази був умовно-достроково звільнений від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, а саме 29.01.2001 року, 13.09.2006 року, 07.07.2010 року та 17.07.2013 року. Однак в подальшому знову вчинив злочин.

Крім того, суд приймає до уваги, що 24.10.18 року комісією установи засудженому ОСОБА_4 було відмовлено у застосуванні до нього ст.82 КК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

15.02.2018 року, 20.09.2018 року та 20.03.2019 року засуджений ОСОБА_4 отримав подяки, якими він був заохочений Рішенням дисциплінарної комісії за виконання покладених на нього обов`язків, за додержання правил поведінки та правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Суд вважає, що такі заохочення не свідчать про те, що засуджений став на шлях виправлення, оскільки виконання покладених на засудженого обов`язків, додержання засудженим правил поведінки та правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці є обов`язком засудженого.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення та не став на шлях виправлення, оскільки має стійку тенденцію на систематичне вчинення умисних і тяжких злочинів, чотири рази раніше звільнявся умовно-достроково від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, але знову вчинив умисний тяжкий злочин, у зв`язку із чим подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відношенні засудженого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 372, 376, 539 КПК України, ст.81 КК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні подання Державної установи «Харківська виправна колонія (№43)», погодженого з головою спостережної комісії в Індустріальному районі м. Харкова, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відношенні засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Копію ухвали направити засудженому, прокурору та начальнику Державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» для відома.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1