Ухвала
іменем України
10 вересня 2019 року

м. Київ
справа №751/12515/13-к

провадження № 51- 1068 км18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Чернігівського апеляційного суду від 26 жовтня 2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003136,
в с та н о в и в:
За вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2014 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст. 263 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки; за ч. 1 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки; за ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням

ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю скоєних злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з конфіскацією майна.
Вироком Чернігівського апеляційного суду скасовано вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання та ухвалено 26 жовтня 2018 року свій вирок, яким призначено ОСОБА_6 покарання: за ч. 1 ст. 263 КК у виді позбавлення волі на строк три роки; за ч. 1 ст. 309 КК у виді позбавлення волі на строк два роки; за ч. 1 ст. 307 КК у виді позбавлення волі на строк чотири роки; за ч. 2 ст. 307 КК у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю скоєних злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено йому покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК зараховано ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23 жовтня 2013 року по 4 листопада 2013 року,

з 21 січня 2014 року по 8 квітня 2014 року включно та додатково з 14 червня 2018 року по 26 жовтня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Під час касаційного розгляду кримінального провадження захисник ОСОБА_7 відмовився від поданої ним касаційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_6 , який підтримав відмову захисника від касаційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою захисника, перевіривши матеріали цього провадження, колегія суддів дійшла такого.
Згідно з положеннями ст. 432 КПК порядок здійснення відмови від касаційної скарги врегульовано ст. 403 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 403 КПК особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення касаційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від касаційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого.
Оскільки засуджений надав згоду на відмову захисника від касаційної скарги, а судові рішення щодо ОСОБА_6 , окрім захисника, не було оскаржено іншими особами, касаційне провадження за касаційною скаргою захисника підлягає закриттю відповідно до ч. 2 ст. 403 КПК.
Керуючись ст. ст. 403, 432, 434, 441 КПК України, Суд
п о с т а н о в и в:
Касаційне провадження за касаційною скаргоюзахисника ОСОБА_7 на вирок Чернігівського апеляційного суду від 26 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_6 закрити.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3