УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу-адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси потерпілого ОСОБА_7 на постанову заступника начальника відділу прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 26.09.2019 року, в порядку ст. 303, 304 КПК України,

в с т а н о в и в:

18.10.2019 року адвокат ОСОБА_3 , який представляє інтереси потерпілого ОСОБА_7 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі вищевказаною скаргою, яку мотивував тим, що 26.09.2019 року постановою заступника начальника відділу прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження № 0000371 від 19.09.2018 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бродецьке Козятинського району Вінницької області, який проживав по АДРЕСА_1 про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України у зв`язку з його смертю.

На думку сторони захисту, вищевказана постанова є не законною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, оскільки в ході досудового розслідування проведено слідчий експеримент та дві експертизи (судова автотехнічна, транспортно-трасологічна та комісійна автотехнічна та транспортно-трасоологічна), які за своїм змістом є майже ідентичні. Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійної автотехнічної та транспортно-трасоологічної експертизи від25.06.2019 року водій автомобіля «Mersedes-Benz Е-320» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 порушуючи вимоги п. 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год.» Правил дорожнього руху, а саме допустив зіткнення передньою частиною автомобіля із задньою частиною гужового транспорту в попутному напрямку, яким керував ОСОБА_8 та який під час ДТП помер на місці.
Під час проведення слідчого експерименту, за участю експерта, було встановлено шляхом моделювання ситуації максимально наближеної до обставин ДТП, а саме якби водій «Mersedes-Benz Е-320» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 рухався з дотриманням обмеженої швидкості руху 50 км/год. по ділянці дороги, де сталася ДТП то мав можливість виявити на проїжджій частині гужовий транспорт, так як на задньому бортові було прикріплено трикутник з світловідбивачами червоного кольору.
Крім того, органами досудового розслідування в ході призначення експертиз, експерту(там) на дослідження не ставилось питання, чи рухався гужовий транспорт за керуванням ОСОБА_8 по проїжджій частині дороги чи по обочині. Враховуючи те, що гужовий транспорт в середньому рухається зі швидкістю 10-12 км/год., а також враховуючи те, що на даному участку дороги жвавий рух транспортних засобів (30 за 10 хв.) і враховуючи те, що рухаючись по проїжджій частині дороги гужовий транспорт зі своєю швидкістю спричинив би скупчення транспорту позаду і тим самим водій автомобіля «Mersedes-Benz Е-320» ОСОБА_9 не мав би можливості наздогнати і створити ДТП. Тому сторона захисту вважає, що гужовий транспорт за керуванням ОСОБА_8 рухався не по проїжджій частині, а по обочині. Водій автомобіля «Mersedes-Benz Е-320» ОСОБА_9 значно перевищуючи допустиму швидкість в 50 км/год. знижуючи швидкість перед автомобілем в попутному напрямку, шляхом екстреного гальмування, допускає наїзд на гужовий транспорт, який рухається по обочині дороги.
Сторона захисту звертає увагу суду на те, що останній звертався до прокурора, який здійснював нагляд за досудовим розслідуванням, з клопотанням про проведення слідчого експерименту та в подальшому призначення комплексної транспортної експертизи з метою висвітлення вище викладеної версії подій ДТП, однак слідчим було відмовлено в задоволені клопотання, мотивуючи зацікавленість потерпілого у висвітленій версії ДТП. На підставі викладеного просить скаргу задовольнити.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який представляє інтереси потерпілого ОСОБА_7 скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси потерпілого ОСОБА_7 .
Адвокат ОСОБА_6 , яка представляє інтереси ОСОБА_9 в судовому засіданні просила в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 відмовити, оскільки досудове розслідування проведено повно, об`єктивно та винесено законне та обґрунтоване рішення.
Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 0000371, суд вважає, що дана скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що прокуратурою Вінницької області проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0000371, відомості по якому було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2018 року.

Із змісту оскарженої постанови вбачається, що досудовим розслідування установлено, що близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не виділивши належним чином себе та гужовий віз, для своєчасного виявлення іншими учасниками дорожнього руху, ігноруючи вимоги п. 7.7 (а) Правил дорожнього руху України, в темну пору доби рухався гужовим возом без увімкнених спереду і ззаду ліхтарів, у напрямку м. Житомир, по автодорозі державного значення «М-21» сполученням «м. Житомир - м. Могилів Подільський». У зв`язку з чим, неподалік повороту до с. Радівка Калинівського району Вінницької області, створив небезпеку для руху автомобіля «Mercedes-Benz Е 320», державний номерний знак НОМЕР_1 під керування водія ОСОБА_9 , який рухаючись по тій же смузі руху у попутному напрямку, не маючи технічної можливості, шляхом термінового гальмування із зниженням швидкості руху керованого ним автомобіля до швидкості руху гужового возу, допустив зіткнення із вказаним гужовим возом.

Після контактування автомобіля «Mercedes-Benz Е 320», державний номерний знак НОМЕР_1 . та гужового воза відбувся його рух в стадії втрати поперечної стійкості та заносу задньої частини автомобіля «Mercedes- Benz Е 320» з виїздом на умовну смугу зустрічного руху, де сталось контактування лівої задньої бічної частини даного транспортного засобу із передньою лівою частиною автомобіля «MAN L 2000», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по відповідній смузі руху у зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особа, яка керувала гужовим транспортом - ОСОБА_8 від отриманих травм загинув на місці пригоди, а водій автомобіля «Mercedes-Benz Е 320» ОСОБА_9 та ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості.

В межах кримінального провадження № 0000371 з метою повного та неупередженого розслідування було призначено дві експертизи, а саме судову автотехнічну транспортно-трасологічну експертизу та комісійну автотехнічну та транспортно-трасологічну.
З висновку судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи, яка була проведена Вінницьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України № 145 від 26.03.2019 року вбачається, що в ситуації, яка склалася, в діях особи, яка керувала гужовим транспортом ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимогам п.п.7.3,7.7(б) Правил дорожнього руху, що унеможливило його своєчасне виявлення на проїзній частині дороги і які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, зазначено, що в діях водіїв автомобіля «MAN L 2000» ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , який керував автомобілем «Mercedes- Benz Е 320» вбачається невідповідність вимогам дорожнього знаку 3.29 ПДР, які з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з виникнення події даної дорожньо-транспортної пригоди, тобто в діях вищевказаних осіб не вбачається невідповідностей вимог вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Не зважаючи на вищевказану обставину, в межах даного кримінального провадження була призначена ще одна комісійна автотехнічна та транспортно-трасологічна експертизи, проведення якої було доручено іншій експертній установі, а саме Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України. Після проведення даної експертизи експерти дійшли до аналогічного висновку що й експерти Вінницького науково-дослідного експерно-криміналістичного центру МВС України. Дана обставина підтверджується висновком вищевказаної установи № 3207/3208/19-21/223 від 25.06.2019 року.
В судовому засідання адвокат ОСОБА_3 , який представляє інтереси потерпілого ОСОБА_7 ставить під сумнів висновки вищевказаних експертиз з тих підстав, що вихідні дані, які були отриманні під час проведення слідчого експерименту та стали в основу проведення даних експертиз, не відповідають дійсним обставинам, оскільки гужовий транспортом, яким керував ОСОБА_8 рухався не по проїзній частині, а по обочені, крім того, автомобіль «Mercedes- Benz Е 320», яким керував ОСОБА_9 рухався із значно більшою швидкістю ніж 50 км/год, а тому у разі дотримання швидкісного режиму ОСОБА_9 тобто якщо б останній рухався із швидкістю 50 км/год., він мав можливість попередити зіткнення з гужовим возом.

Дане твердження сторони захисту суд оцінює критично з наступних підстав. Суд звертає увагу на те, що слідчий експеримент проводився за участю особи, яка подала скаргу, потерпілого ОСОБА_7 , спеціаліста НДЕКЦ та інших залучених осіб із використанням аналогічних статистичних даних автомобілю марки «Mercedes- Benz Е 320» та гужового воза, при максимально наближених дорожніх і погодних умов в яких відбулась ДТП. Під час проведення вказаної слідчої дії встановлювались необхідні параметри розвитку механізму дорожньо-транспортної пригоди, а саме видимість заднього борта із прикріпленими до нього трикутником світловідбивачем, яка складала 27,0 метрів та видимість контуру заднього борту воза, яка становить 22,3 метри. Після проведення даної слідчої дії зауважень та доповнень щодо проведення експерименту від потерпілого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_3 не надходило.
Відомості, які свідчили про те, що гужовий транспорт рухався по обочені, а не на проїзній частині в матеріалах кримінального провадження відсутні. Крім того, стороною захисту в судовому засіданні не було надано жодного документу, які б підтверджували дану обставину. Суд звертає увагу на те, що доказування не може ґрунтуватись на припущення, домислах сторони захисту.
Крім того, відповідно до протоколу огляду місця події та плани-схеми вся максимальна концентрація слідової інформації (сліди гальмування, подряпини дорожнього покриття, осип дрібних уламків) знаходяться на смузі руху автомобіля «Mercedes- Benz Е 320» та гужового воза.

Також, суд звертає увагу на те, що експерти під час проведення експертизи досліджували механізм розвитку ДТП та він відображений у висновку Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України № 3207/3208/19-21/223 від 25.06.2019 року з якого вбачається, що «Автомобіль «Mercedes-Benz-E320» державний номерний знак НОМЕР_3 рухається по смузі свого напрямку руху, починає гальмувати, під час чого відбувалось контактування його передньої частини із заднім бортом та платформою гужового возу, який рухався у попутному напрямку. Після контактування автомобіля Mercedes-Benz-E320 з гужовим возом відбувся його рух в стадії втрати поперечної стійкості та заносу задньої частини автомобіля Mercedes-Benz-E320 на умовну смугу зустрічного руху, де сталось контактування лівої задньої бічної частини автомобіля «Mercedes-Benz-E320» з передньою лівою частиною автомобіля MAN-L2000. Дане зіткнення призвело до переміщення автомобіля Mercedes-Benz-E320 задньою частиною до узбіччя, що примикає до смуги руху в напрямку м. Житомир, а автомобіль MAN-L2000 внаслідок пошкодження деталей передньої лівої підвіски, рухався до повної зупинки в перед і вліво з заносом та перекиданням в кінці руху».
Що стосується версії сторони захисту щодо механізму розвитку ДТП, суд її оцінює критично, оскільки вона суперечить матеріалам кримінального провадження та не підтверджується жодними доказами з підстав викладених раніше.

Що стосується швидкості руху транспортного засобу марки Mercedes-Benz-E320, суд звертає увагу на те, що експертами також дана обставина досліджувалась і наданий висновок про те, що в заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Mercedes-Benz-E320» ОСОБА_9 не мав технічної можливості попередити зіткнення з гужовим возом шляхом термінового гальмування із зниженням швидкості руху автомобіля «Mercedes-Benz-E320» до швидкості руху гужового возу, при русі автомобіля «Mercedes-Benz-E320» з допустимою для даних дорожніх умов швидкістю 50км/год.

Крім того, як вбачається із матеріалів кримінального провадження адвокат ОСОБА_3 після проведення двох експертиз, хоча звертався із клопотанням до слідчого про проведення повторного слідчого експерименту та призначення ще однієї експертизи, в задоволенні чого йому було відмовлено, однак винесене рішення органу досудового розслідування не оскаржив до суду, а також не звернувся до слідчого судді із клопотанням про призначення експертизи. Відповідно до ст. 22 ч. 1 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Наведене свідчить про те, що стороною захисту не було вчинено всіх дій з метою відстоювання своєї правової позиції.
Суд звертає увагу на те, що відповідальність за ст. 291 КК України настає за порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, а також правил, норм і стандартів виготовлення, переобладнання, ремонту транспортних засобів, якщо це спричинило загибель людей або інші тяжкі наслідки, - карається штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до п`яти років.

Основний безпосередній об`єкт порушення чинних на транспорті правил - безпека руху та експлуатації всіх видів транспорту від неправомірних дій пасажирів та інших осіб. Додатковим обов`язковим його об`єктом є життя, здоров`я особи, власність, інші блага.

Об`єктивна сторона злочину включає в себе як обов`язкові ознаки діяння, наслідки та причинний зв`язок між ними. Діяння при вчиненні цього злочину полягає у порушенні діючих на транспорті правил - нормативно-правових актів, які регламентують дотримання пасажирами, пішоходами, іншими учасниками руху вимог безпеки руху та експлуатації транспорту. Порушення чинних на транспорті правил може вчинятися шляхом дії або бездіяльності і полягати в: 1) порушенні правил дорожнього руху велосипедистами; 2) переході вулиць в умовах, коли це заборонено правилами дорожнього руху (у невстановлених місцях чи при забороняючому сигналі світлофора або регулювальника); 3) прогоні тварин через залізничну колію з порушенням правил безпеки; 4) недотриманні правил безпеки при користуванні водними мотоциклами, маломірними суднами.

Суб`єкт злочину загальний. Суб`єктивна сторона злочину визначається ставленням винного до наслідків і характеризується необережністю.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 24.09.2019 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, тобто у порушенні чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило тяжкі наслідки, а саме: заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень середньої тяжкості, однак ОСОБА_8 в дорожньо-транспортній пригоді загинув.
Відповідно до ст. 284 ч. 1 п. 5 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Відповідно до ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити йому прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

26.09.2019 року постановою заступника начальника відділу прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження № 0000371 від 19.09.2018 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бродецьке Козятинського району Вінницької області, який проживав по АДРЕСА_1 про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України у зв`язку з його смертю.

Вищенаведене свідчить про те, що заступником начальника відділу прокуратури Вінницької області радником юстиції ОСОБА_5 було проведено повну перевірку за даним фактом та правомірно винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Твердження сторони захисту з приводу того, що оскаржена постанова підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що дане кримінальне провадження було закрито не лише за ст. 284 ч. 1 п. 5 КПК України та за ч. 3 цієї статті, яка стосується юридичної особи, суд оцінює критично, оскільки під час з`ясування в судовому засідання даної обставини прокурор ОСОБА_5 суду пояснив, що ч. 3 в оскарженій постанові є не, що інше як описка, яка була допущена останнім, а кримінальне провадження було закрито у зв`язку із смертю ОСОБА_8 тобто за ст. 284 ч. 1 п. 5 КПК України про що зазначено в резолютивній частині оскарженої постанови.

Враховуючи вищезазначене в сукупності та вимоги ст. 307 КПК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги сторони захисту на постанову заступника начальника відділу прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000371 слід відмовити, оскільки вищевказана постанова є обґрунтованою та скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 306, 307, 309 КПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси потерпілого ОСОБА_7 на постанову заступника начальника відділу прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 26.09.2019 року, в порядку ст. 303, 304 КПК України - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя