Справа №612/767/19
Провадження №1 кп/612/77/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000203, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, не одружену, не працюючу, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,-

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 07.09.2019, близько 16 години, перебуваючи в приміщенні будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , яким вона користувалася, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме офіційного документу, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, заздалегідь знаючи місце знаходження пластикової картки ПАТ КБ «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_3 , скориставшись тим, що останній не спостерігає за її діями, шляхом вільного доступу, без дозволу, таємно викрала із чоловічої барсетки пластикову картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка відповідно дост.1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000, ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 є офіційним документом та належить потерпілому ОСОБА_3 , з метою її подальшого використання у злочинних цілях, а саме заволодіння грошовими коштами. Після цього, ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину з викраденим майном зникла.
Крім того, 07.09.2019 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого наміру, спрямованого на таємне викрадення грошових коштів з рахунку банківської картки ПАТ КБ «ПриватБанк», держателем якої є потерпілий ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність та караність своїх злочинних дій, з метою власного збагачення, отримавши можливість розпоряджатися карткою на власний розсуд, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошовий коштів у сумі 2200 грн., що перебували на вказаному рахунку, здійснила ряд банківських операцій з картою ПАТ КБ «ПриватБанк», держателем якої є потерпілий ОСОБА_3 , поза його волею, а саме: 07.09.2019 ОСОБА_4 близько 18:00 години прибула до банкомату, який розташований за адресою: Харківська область, смт. Близнюки, вул. Свбоди, буд. 7, де достовірно знаючи цифровий пін-код до банківської картки, здійснила банківську операцію з банківською карткою ПАТ КБ «Приватбанк», держателем якої є потерпілий ОСОБА_3 , знявши з його рахунку гроші в сумі 2200 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_3 , матеріальний збиток, на загальну суму 2 220 грн.
У судовому засіданні встановлено, що 21 жовтня 2019 року між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди потерпілий та підозрювана дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України, інших істотних для даного кримінального провадження обставин.
Прокурор, потерпілий та обвинувачена у судовому засіданні заявили клопотання про затвердження цієї угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначених діянннях, обставини вчинення кримінального правопорушення як вони викладені у обвинувальному акті підтвердила.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинила злочини, передбачені ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч.1 ст. 357 КК України, викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Також вказаною угодою визначене покарання, яке повинна нести ОСОБА_4 за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч.ч. 1,2 ст. 70 КК України за сукупність злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді штраву в розмірір 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зокрема те що відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є наступне.
Згідно п.1 ч.1 ст.473 КПК України: для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України для потерпілого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Відповідно до ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.
Відповідно до ч.3 ст.424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:
1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди потерпілого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; нероз`яснення потерпілому наслідків укладення угоди;
3) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
Згідно ч.1 ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 476 КПК України клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду.
Згідно ч. 3 ст. 476 КПК України суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.
Згідно ч. 4 ст. 476 КПК України ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Згідно ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 КК України, який згідно ч.2 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості та ч.1 ст.357 КК України, який згідно ч. 2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені ч.5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Вищенаведені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення та наслідки її невиконання потерпілому та обвинуваченій у судовому засіданні роз`яснені.
Суд переконався, що укладена угода сторонами є добровільна, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Потерпілий у судовому засіданні пояснив, що жодних претензій до обвинуваченої він не має.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Дослідженням особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона не заміжня. На обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває. Має постійне місце проживання де характеризується формально позитивно. Раніше не судима.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і відсутні підстави для його обрання.
Цивільний позов не заявлений. Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, повертаючи їх потерпілому ОСОБА_3 як власнику.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст. ст. 314,373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 21 жовтня 2019 року про примирення між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винуватою за ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та за ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання у вигляді 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень. На підставі ч.ч.1,2 ст. 70 КК Украпїни, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази по справі повернути потерпілому ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право копію вироку суду отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1