Справа № 378/552/15-к
У Х В А Л А

08.10.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддя - ОСОБА_2 ,

суддя - ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

сторони кримінального провадження
прокурор ОСОБА_5 ,

представник потерпілого ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч. 2 ст. 115 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

серпня 2019 року у провадження колегії суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області після повторного автоматизованого розподілу справ надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000648 від 01 листопада 2014 року з обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого п.13, ч.2 ст.115 КК України.

02 серпня 2019 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

07 жовтня 2019 року ухвалою суду справа призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання у якому просить продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів.

Обвинувачений, захисник просять змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт з забороною покидати житло у визначений судом час.

Представник потерпілої підтримав думку прокурора.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.

До обвинуваченого застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого закінчується 10 жовтня 2019 року.

Завершити судовий розгляд обвинувального акта до вказаної дати не вбачається за можливе.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у Кодексі передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ст.ст. 131, 176, 183 КПК України).

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним з обмеженням конституційного права особи на свободу, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе: наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1, 2 ст. 194 КПК України).

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор має викласти обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Суд зазначає, що існує достатньо підстав вважати, що опинившись на волі, обвинувачений може переховуватись від суду, адже у нього відсутні міцні соціальні зв`язки та існує обґрунтована підозра у вчиненні ним злочину, за який законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі, він може незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки потерпіла є його колишньою дружиною та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою, у тому числі домашній арешт, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а тому вважає за необхідне продовжити йому строк тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 350, 369, 371, 372 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів по 06 грудня 2019 року включно.

Розгляд справи відкласти до 02 грудня 2019 року, 14 год. 00 хв., про що повідомити учасників розгляду.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити начальнику Державної установи «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Ухвала оскарженню підлягає через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в порядку і строки передбачені статтею 395 КПК України.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ

________________________ ______________________ _______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3