Справа №639/6110/19
Провадження №1-кп/639/515/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001341 від 02.08.2019 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , 2011 р.н., зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 01.08.2019 року близько 11 години знаходився на вулиці біля будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 115, де зустрів свого знайомого ОСОБА_6 .
Саме в той час ОСОБА_4 помітив у ОСОБА_6 належний тому мобільний телефон «Samsung Note 3 nео duos». Надалі у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману та зловживання довірою зазначеним мобільним телефоном.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого злочинного задуму, спочатку попросив у ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон буцімто для того, щоб здійснити декілька телефонних дзвінків, у відповідь на це ОСОБА_6 , нічого не підозрюючи про злочинний, шахрайський намір ОСОБА_4 , та, цілком і повністю довіряючи йому, добровільно віддав останньому свій мобільний телефон, сподіваючись на те, що той його обов`язково поверне. Надалі ОСОБА_4 , отримавши від ОСОБА_6 добровільно переданий мобільний телефон, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, пішов з місця, де він знаходився.
Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідне для незаконного заволодіння майном ОСОБА_6 у шахрайський спосіб.
Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь мобільний телефон «Samsung Note 3 nео duos» потерпілого ОСОБА_6 , не маючи наміру на ного повернення, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
У результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1600 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 18536 від 30.08.2019 року.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України, визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що 01.08.2019 в денний час він знаходився на вулиці біля будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 115, де зустрів ОСОБА_6 , в якого при собі знаходився належний йому мобільний телефон, яким він і вирішив заволодіти. Спочатку він попросив у ОСОБА_6 мобільний телефон буцімто для того, щоб здійснити декілька телефонних дзвінків, на що ОСОБА_6 добровільно передав йому мобільний телефон. Після цього він, отримавши від ОСОБА_6 добровільно переданий останнім мобільний телефон, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, пішов з місця та заволодів вказаним майном. Вказаний мобільний телефон він вирішив відремонтувати та залишити собі, щоб ним в подальшому користуватись.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у повному обсязі та не заперечує фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити вказані обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, неодружений, офіційно не працевлаштований, тяжких захворювань чи інвалідності не має, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , 2011 р.н., є зареєстрованим та має постійне місце проживання, за яким характеризується в цілому позитивно.

Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, його відношення до скоєного злочину та щире каяття, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого по справі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 гривень (шістсот вісімдесят гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведену ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса судово-товарознавчу експертизу на суму 157,00 грн. (сто п`ятдесят сім гривень 00 коп.).
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-мобільний телефон «Samsung Note 3 nео duos», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вважати повернутим останньому як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1