ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000143 від 04.10.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Володарськ-Волинський Житомирської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, працюючого в м.Вишневе, Овочева база, вантажник, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2019 року о 19 год 30 хв ОСОБА_4 , знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин вирішив заподіяти шкоду здоров`ю ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 відразу після цього за вказаною адресою, з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, керуючись мотивом особистих неприязних відносин, кулаком правої руки наніс один прямий удар в область обличчя потерпілого ОСОБА_5 , завдавши при цьому фізичного болю та спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лобу, які відповідно до висновку експерта №312/д від 17.10.2019, складеного за результатами проведення судово-медичної експертизи, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

21 жовтня 2019 між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Як об`єктивно перевірено судом в даній угоді обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, істотних для даного провадження обставин. В угоді визначений розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, який відповідає обставинам обвинувачення. Сторонами угоди узгоджено покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинений ним злочин, а саме: у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподтковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 850 грн.

В угоді отримана згода обвинуваченого на призначення вказаного покарання. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив вказану угоду з потерпілим ОСОБА_5 , який також не заперечував проти цього, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при тому, що обвинувачений безумовно і повно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України в обсязі висунутого органами досудового слідства обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявив, що спроможний реально та повно виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні також вважала, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК та КК України, а тому не заперечувала проти її затвердження і призначення обвинуваченому узгодженого з потерпілим покарання та інших передбачених угодою заходів.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 та ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення на цій стадії судового розгляду, суд виходить з такого.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого є потерпіла особа і, з огляду на фактичні обставини висунутого обвинувачення, державним чи суспільним інтересам шкода не завдана.

Суд, шляхом вивчення документів, а також проведення опитування учасників судового провадження, додатково переконався, що укладення угоди сторонами було добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення з потерпілим, характер обвинувачення щодо якого також визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, а тому підстави для твердження про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , на думку суду, беззаперечно існують.

Також суд погоджується і з тим, що визначені сторонами в угоді вид і розмір покарання не виходять за межі загальних та спеціальних засад його призначення, встановлених ст. 65 КК України, а саме воно пропонуються у межах встановлених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а, отже, узгоджена міра покарання має конкретний вираз.

Будь-яких інших підстав, зазначених у тому числі і у пункті 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за умовами перевіреної судом угоди, не встановлено.

Отже на підставі всіх об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, з врахуванням доводів учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , форма та зміст угоди про примирення від 21 жовтня 2019 року відповідають вимогам КПК та КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження цієї угоди і призначення узгодженого її сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Враховуючи викладене, суд, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474 та 475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 21 жовтня 2019 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000143.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1