УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.08.2019 Справа №607/19965/19

провадження №1кс/607/11439/2019

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю потерпілого ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 31 травня 2019 року про закриття кримінального провадження №0002792 від 23 серпня 2017 року, -

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в інтересах потерпілого ОСОБА_3 зі скаргою на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 31 травня 2019 року про закриття кримінального провадження №0002792 від 23 серпня 2019 року, оскільки вважає таку незаконною та такою, що не відповідає вимогам КПК України, враховуючи наступне.

22 серпня 2017 року невідомі особи в кількості 4 чоловік, перебуваючи на вул. Живова у м. Тернопіль, в ході словесного конфлікту спричинили тяжкі тілесні ушкодження гр. ОСОБА_3 , внаслідок чого останній отримав травми та перелом лівої ноги.

За вказаним фактом 23 серпня 2017 року внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0002792 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Досудове розслідування проводилось вкрай мляво та неефективно. За майже два роки досудового розслідування було допитано лише декілька осіб, 18 вересня 2018 року проведено слідчий експеримент з потерпілим та призначено судово-медичну експертизу в справі. Після чого прийняте рішення про закриття кримінального провадження. При цьому слід звернути увагу, що напередодні прийняття рішення про закриття, а саме 15 травня 2019 року, представником потерпілого та слідчим ОСОБА_6 , в провадженні якого на той час перебувала справа, було узгоджено проведення повторного слідчого експерименту з потерпілим та слідчого експерименту з свідками обставин вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_3 , оскільки відеозапис попереднього слідчого експерименту було втрачено, що унеможливило використання цього протоколу в подальшому. Однак провести слідчу дію виявилось неможливим через звільнення слідчого ОСОБА_6 з органів Національної поліції.

Слідчий ОСОБА_5 , обґрунтовуючи рішення про закриття кримінального провадження вказала, що в ході проведення досудового розслідування, згідно висновку експерта № 79 від 21 грудня 2018 року, встановлено, що виявлена у потерпілого ОСОБА_3 , травма лівої гомілки виникла внаслідок комбінації травмуючих сил в ділянці гомілково-ступеневого суглоба компресії (основної, переважаючої дії) по повздовжній вісі кінцівки внаслідок ударного впливу блоку таранної кістки на суглобову поверхню великогомілкової кістки, ротації елементів надмірного згинання ступні. Такого виду травма дистанційного відділу гомілки (за прийнятою в практичній медицині назвою (перелом пілона), зазвичай зустрічається при падінні з висоти на випрямленні ноги, стрибках, тощо. Враховуючи вище наведене в даному випадку відсутній склад злочину, передбачений ст. 128 КК України.

Інших доводів про відсутність в діях винних осіб складу кримінального правопорушення, слідчий не навів.

В той же час відповідно до висновку експерта № 79 від 21 грудня 2018 року, вбачається, що перед експертом ставилось питання наступного змісту: чи могли тілесні ушкодження утворитися у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за обставин на які вказує останній під час проведення слідчого експерименту? Відповідь на це питання експертом не було надане, оскільки «у наданих матеріалах кримінального провадження відсутні дані щодо проведення з ОСОБА_3 слідчого експерименту з приводу відтворення обставин отримання ним 22 серпня 2017 року травми лівої гомілки».

Таким чином, слідчим не було надано усі необхідні матеріали справи та докази для отримання відповіді на всі питання, поставлені перед експертом. Методика та тактика розслідування злочинів проти життя та здоров`я особи передбачає в переважній більшості випадків необхідність проведення слідчого експерименту, з метою підтвердження або спростування показів потерпілого в частині механізму заподіяння йому тілесних ушкоджень. В даному випадку слідчий не спромігся здійснити перевірку показів потерпілого, що призвело до прийняття передчасного та необґрунтованого рішення.

Незрозумілим залишається висновок слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, за наявності у потерпілого тяжких тілесних ушкоджень, не вирішення питання про можливість чи неможливість отримання потерпілим тілесних ушкоджень за обставин, вказаних під час проведення слідчого експерименту 18 вересня 2018 року.

18 вересня 2018 року відбувся слідчий експеримент, який був проведений слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002792 за участю потерпілого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , судового-медичного експерта ОСОБА_7 та понятих. Хід процесуальної дії фіксувався записом на відеокамеру та був оформлений протокол слідчого експерименту від 18 вересня 2018 року. В подальшому відеозапис слідчого експерименту був втрачений слідчим, про що міститься довідка у матеріалах кримінального провадження, а сам протокол слідчого експерименту судово-медичному експерту наданий не був.

Більше того, слідчий ОСОБА_6 вказав, що від потерпілого ОСОБА_3 , його адвоката ОСОБА_4 надійшла відмова підписання протоколу даної слідчої дії, що, на думку прокурора, ставить під сумнів необхідність подальшого проведення слідчих експериментів (відповідь № 21.32/88-52- 19 від 06 червня 2019 року Тернопільської місцевої прокуратури на адвокатський запит). Однак вказані обставини спростовуються як документальними доказами листами-відповідями, так і звукозаписом розмови між слідчим ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_4 , який додається до скарги на оптичному носії інформації. Відповідно до листа № 721 від 21 червня 2019 року Тернопільським обласним бюро судово-медичної експертизи встановлено, що 28 грудня 2018 року слідчим ОСОБА_6 було допитано судово-медичного експерта ОСОБА_7 в якості свідка з метою засвідчення ним факту проведення слідчого експерименту, який відбувся за його участі 18 вересня 2018 року. Про що відповідно також 21 грудня 2018 року слідчим було складено протокол допиту свідка. За твердженнями ОСОБА_7 , у протоколі допиту свідка, який він підписав, загалом не згадувалось про відмову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від підписання ними протоколу слідчого експерименту від 18 вересня 2018 року (лист № 721 від 21 червня 2019 року).

Враховуючи викладені обставини, адвокат ОСОБА_4 просить оскаржувану постанову скасувати.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали з мотивів наведених у ній та просять її задовольнити.

Слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату та час судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку.

Слідчий суддя, заслухавши доводи потерпілого та його представника, дослідивши матеріали скарги та витребуванні матеріали кримінального провадження №002792, приходить до наступного висновку.

В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Постановою слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 31 травня 2019 року кримінальне провадження №0002792 від 23 серпня 2019 року закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст. 9 КПК України).

В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Всупереч наведеним нормам Закону, оскаржувана постанова слідчого є не вмотивованою, передчасною та такою, що не ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах, враховуючи наступне.

Основною підставою для закриття кримінального провадження №0002792 в оскаржуваній постанові слідча наводить дані, які містяться у висновку судово-медичної експертизи № 79 від 21 грудня 2018 року щодо можливості отримання ОСОБА_3 описаної травми при падінні з висоти на випрямлені ноги, стрибках.

Проте, посилаючись на вказаний висновок, слідчий не взяла до уваги, що в ньому відсутня відповідь на запитання: чи могли тілесні ушкодження утворитися у ОСОБА_3 за обставин, на які він вказує під час проведення слідчого експеременту, оскільки такий протокол був відсутній в матеріалах провадження.

Крім цього, слідчою не надано оцінки іншим доказам, які зібрані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема показам потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 , які вказували на спричинення тілесних ушкоджень потерпілим та наводили обставини, за яких ці дії вчинялися.

Слідчою не вирішено питання про проведення одночасних допитів між свідками та потерпілими у зазначеному кримінальному провадженні, у показах яких містяться розбіжності, з мету з`ясування об`єктивної істини та дослідження усіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що на теперішній час оскаржувана постанова слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 31 травня 2019 року про закриття кримінального провадження №0002792 від 23 серпня 2019 року є передчасною та підлягає скасуванню.

При проведенні досудового розслідування органу розслідування слід вжити заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні слідчі дії, усунути недоліки, які наведені у мотивувальній частині вказаної ухвали, за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 31 травня 2019 року про закриття кримінального провадження №0002792 від 23 серпня 2017 року задовольнити.

Постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 31 травня 2019 року про закриття кримінального провадження №0002792 від 23 серпня 2017 року скасувати.

Направити ухвалу в СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1