УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_2 , про проведення судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000057 від 27.03.2018, яке доручити експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, що розташований за адресою: 03170, м. Київ, вул. Велика Кільцева, 4, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням, про проведення судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000057 від 27.03.2018 року, яке доручити експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, що розташований за адресою: 03170, м. Київ, вул. Велика Кільцева, 4.

Клопотання мотивовано тим, що у провадження слідчого перебувають матеріали досудового розслідування відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000057 від 27.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у проведенні експертизи.

Під час судового розгляду з матеріалів клопотання встановлено, що 27.03.2018 внесені відомості до ЄРДР за №0000057, про те що службові особи Управління Держпраці у Вінницькій області за попередньою змовою із державними експертами ДП «Вінницький експертно-технічний центр Держпраці» систематично отримують неправомірну вигоду від суб`єктів господарювання регіону за приховування виявлених порушень законодавства про охорону праці та безпеки виробництва в ході проведення планових та позапланових перевірок, надання експертних висновків, видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що на виконання вимог Наказу Держпраці України від 30.11.2017 №136, групою з числа працівників сектору внутрішнього аудиту Держпраці України в період з 04.12.2017 по 20.12.2017 було проведено внутрішній аудит Управління Держпраці у Вінницькій області, в результаті якого складено Аудиторський звіт №30 від 19.12.2017.

У ході проведення даного аудиту було проведено перевірку законності винесення рішень про накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення. Накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення врегульовано такими законодавчими актами: постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення»; Кодекс законів про працю України від 10.12.1971 № 322-VIII.

Під час аналізу справ щодо винесення постанов про накладення штрафу посадовими особами досліджуються такі документи: акти про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення (далі Акт) протоколи засідань з розгляду справ, повідомлення про розгляд справ постанови про накладення штрафу посадовими особами, внутрішні документи Управління, що стосуються даного питання.

Під час аудиту було проведено вибіркове дослідження постанов про накладення штрафів, а саме червень, жовтень, грудень 2016 року; березень, квітень, травень, червень 2017 року.

Відповідно до п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 «Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи)».

Під час аудиту встановлено.

Відповідно до даних довідки, наданої заступником начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_3 , з 2016 року 30.09.2017 року було винесено 604 постанови про накладення штрафу відповідно до ст. 265 КЗпП України (444 у 2016 році, 160 протягом 01.01.-30.09.2017). Переважна більшість постанов про накладення штрафу була винесена заступником начальника Управління ОСОБА_1 .

У багатьох суб`єктів господарювання та роботодавців, за результатами проведених перевірок Управлінням встановлено порушення ст. 33 Закону України «Про оплату праці», тобто працівникам не нараховується та відповідно не виплачується індексація заробітної плати.

Відповідно до норм чинного законодавства індексація заробітної плати належить до мінімальних державних гарантій в оплаті праці. Зокрема, відповідно до частини 2 ст. 12 Закону України «Про оплату праці», в якій зазначено «Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями». У свою чергу у частині 5 ст. 95 КЗпП зазначено «Заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку».

Отже, відповідно до наведених вище нормативно-правових актів, індексація заробітної плати належить до мінімальних державних гарантій в оплаті праці. Абзацом 4 частини 2 ст. 265 КЗпП передбачено - недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці тягне за собою накладення штрафу у десятикратному розмірі МЗП за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Проте, посадові особи Управління при розгляді справ та винесенні постанов про накладення штрафів, кваліфікують ненарахування та невиплату індексації, відповідно до абз. 8 частини 2 ст. 265 КЗпП, як інші порушення вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим-сьомим цієї статті, за які передбачено штраф у розмірі однієї МЗП.

Приклад 1.

Головним державним інспектором, ОСОБА_4 , було проведено перевірку ТОВ ВКФ «Сенс ЛТД». За результатами перевірки був складений Акт від 29.04.2016 № 02-09-70/312. Серед інших порушень у Акті зазначено, що відповідно до розрахунково-платіжної відомості №4 за березень 2016, на підприємстві не проводиться індексація заробітної плати всім працівникам. У зазначеній розрахунково-платіжній відомості перераховано 163 працівника підприємства, щодо яких скоєно дане порушення.

Також, у відповідному розділі Акту зазначено, що директор ТОВ ВКФ «Сенс ЛТД» зауважень та заперечень до акту перевірки не має.

Отже, розмір штрафу повинен був бути вирахуваний за такою формулою:

МЗП10163

Де: МЗП мінімальна заробітна плата на момент виявлення порушення; 10 кратність до МЗП; 163 кількість працівників, щодо яких скоєно порушення.

Отже, в даному випадку сума штрафу за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці мала б скласти - 137810163 = 2 246 140 грн. (два мільйони двісті сорок шість тисяч сто сорок гривень)

У свою чергу, заступник начальника Управління, ОСОБА_1 , відповідно до постанови про накладення штрафу від 12.05.2016 № 02-09-70/312-83 за результатами розгляду справи прийняв рішення накласти на ТОВ ВКФ «Сенс ЛТД» штраф у розмірі однієї МЗП відповідно до абз. 8 частини 2 ст. 265 КЗпП України - 1378 грн. При цьому у постанові зазначено, що від директора ТОВ ВКФ «Сенс ЛТД» надійшло клопотання про розгляд без присутності працівників підприємства та щодо відсутності зауважень до порушень викладених у Акті.

Отже, в результаті порушення вимог чинного законодавства, необґрунтованим рішенням заступника начальника Управління ОСОБА_1 , сума штрафу, накладеного на ТОВ ВКФ «Сенс ЛТД», була безпідставно зменшена на 2 244 762,00 грн.

Приклад 2.

Було проведено перевірку КП «Марківське». За результатами перевірки був складений Акт від 26.10.2016 № 02-26-50/836. Серед інших порушень у Акті зазначено, що працівнику ОСОБА_5 не було проведено індексацію заробітної плати.

Також, у відповідному розділі Акту зазначено, що зауважень та заперечень до акту перевірки не має.

Отже, розмір штрафу повинен був бути вирахуваний за такою формулою:

МЗП101

Де: МЗП мінімальна заробітна плата на момент виявлення порушення; 10 кратність до МЗП; 1 кількість працівників, щодо яких скоєно порушення.

Отже, в даному випадку сума штрафу за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці мала б скласти - 1450101 = 14500 грн. (чотирнадцять тисяч п`ятсот гривень).

У свою чергу, заступник начальника Управління, ОСОБА_1 , відповідно до постанови про накладення штрафу від 09.11.2016 № 02-26-50/836-372, за результатами розгляду справи прийняв рішення накласти на КП «Марківське» штраф у розмірі однієї МЗП відповідно до абз. 8 частини 2 ст. 265 КЗпП України - 1450 грн. При цьому у постанові зазначено, що від директора КП «Марківське» надійшло клопотання про розгляд без його участі та зазначено, що він згоден з виявленим порушенням.

Отже, в результаті порушення вимог чинного законодавства, необґрунтованим рішенням заступника начальника Управління, ОСОБА_1 , сума штрафу, накладеного на КП «Марківське», була безпідставно зменшена на 13 050,00 грн.

3. Головним державним інспектором, ОСОБА_6 , було проведено перевірку СТОВ «Берестівка». За результатами перевірки був складений Акт від 06.03.2017 № 02-16-07/111.

У Акті зазначено, що у порушення ст. 113 КЗпП працівникам ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не виплачується оплата за час простою не з вини працівника.

Також, у відповідному розділі Акту зазначено, що директор зауважень перевірки не має.

Відповідно до частини 1 ст. 12 Закону України «Про оплату праці» -«Норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника …» є мінімальними державними гарантіями.

Отже, розмір штрафу повинен був бути вирахуваний за такою формулою:

МЗП103

Де: МЗП мінімальна заробітна плата на момент виявлення порушення; 10 кратність до МЗП; 3 кількість працівників, щодо яких скоєно порушення.

Отже, в даному випадку сума штрафу за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці мала б скласти - 3200103 = 96 000 грн. (дев`яносто шість тисяч гривень)

У свою чергу, заступник начальника Управління, ОСОБА_1 , відповідно до постанови про накладення штрафу від 06.03.2017 № 02-16-07/111-66, за результатами розгляду справи прийняв рішення накласти на СТОВ «Берестівка» штраф у розмірі однієї МЗП відповідно до абз. 8 частини 2 ст. 265 КЗпП України - 3200 грн. При цьому у постанові зазначено, що СТОВ «Берестівка» допущено порушення щодо обліку та документування часу простою не з вини працівника.

Таким чином, дані, зазначені у постанові про накладення штрафу, прямо протирічать порушенню, викладеному в Акті. Також, відповідно до постанови про накладення штрафу, посадові особи СТОВ «Берестівка» на розгляд справи не з`явились та клопотань не надавили.

Отже, в результаті порушення вимог чинного законодавства, необґрунтованим рішенням заступника начальника Управління, ОСОБА_1 , сума штрафу, накладеного на СТОВ «Берестівка», була безпідставно зменшена на 92 800,00 грн.

4. Інспекторами Управління під час здійснення перевірки систематично виявляються порушення щодо невиплати надбавок за роботу з шкідливими і небезпечними умовами праці.

Відповідно до норм чинного законодавства оплата праці на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці належить до мінімальних державних гарантій в оплаті праці. Зокрема, відповідно до частини 2 ст. 12 Закону України «Про оплату праці», в якій зазначено «Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями». У свою чергу у ст. 100 КЗпП зазначено «На важких роботах, на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, на роботах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я встановлюється підвищена оплата праці».

Відповідно до абзацу 4 частини 2 ст. 265 КЗпП - недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці тягне за собою накладення штрафу у десятикратному розмірі МЗП за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Проте, посадові особи Управління при розгляді справ та винесенні постанов про накладення штрафів, кваліфікують відсутність підвищеної оплати праці на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, відповідно до абз. 8 частини 2 ст. 265 КЗпП, як інші порушення вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим-сьомим цієї статті, за які передбачено штраф у розмірі однієї МЗП.

Такі випадки, як зазначено вище, носять системний характер, але до розгляду подаємо один приклад, а саме.

Інспектором Управління було проведено перевірку ТОВ «Ялинецьке». За результатами перевірки був складений Акт від 25.07.2016 № 02-08-74/651. Серед інших порушень у Акті зазначено, що кухарю ОСОБА_10 , відповідно до протоколу атестаційної комісії встановлено доплату у розмірі 8 % до посадового окладу. Проте дана доплата не проводилася.

Також, у відповідному розділі Акту зазначено, що зауважень та заперечень до акту перевірки не має.

Отже, розмір штрафу повинен був бути вирахуваний за такою формулою:

МЗП101

Де: МЗП мінімальна заробітна плата на момент виявлення порушення; 10 кратність до МЗП; 1 кількість працівників, щодо яких скоєно порушення.

Отже, в даному випадку сума штрафу за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці мала б скласти - 1450101 = 14500 грн. (чотирнадцять тисяч п`ятсот гривень)

Справу про накладення штрафу розглядав перший заступник начальника Управління ОСОБА_11 . Відповідно до постанови про накладення штрафу від 13.09.2016 № 02-08-74/651-274, за результатами розгляду справи на ТОВ «Ялинецьке» накладено штраф у розмірі однієї МЗП відповідно до абз. 8 частини 2 ст. 265 КЗпП України - 1450 грн. При цьому у постанові зазначено, що від директора ТОВ «Ялинецьке» надійшло клопотання про розгляд без його участі.

Отже, в результаті порушення вимог чинного законодавства, необґрунтованим рішенням першого заступника начальника Управління ОСОБА_11 , сума штрафу, накладеного на ТОВ «Ялинецьке», була безпідставно зменшена на 13 050,00 грн.

5. Встановлено випадки виявлення інспекторами Управління порушень щодо фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту). А саме, замість трудового договору укладались договори цивільно-правового характеру, щодо яких інспекторами зроблено висновок, що вони мають ознаки трудового договору.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 ст. 265 КЗпП фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту)… - тягне за собою накладення штрафу у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Проте, посадові особи Управління при розгляді справ та винесенні постанов про накладення штрафів, кваліфікують зазначене порушення відповідно до абз. 8 частини 2 ст. 265 КЗпП, як інші порушення вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим-сьомим цієї статті, за які передбачено штраф у розмірі однієї МЗП.

Приклад 1.

Головним державним інспектором ОСОБА_12 було проведено перевірку ФОП ОСОБА_13 . За результатами перевірки був складений Акт від 21.04.2016 № 02-20-72/281. У Акті встановлено порушення ч 1, ч. 3 ст. 24 КЗпП та ст. 21 КЗпП, а саме - трудові договори з працівниками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 не укладені. З даними працівниками ФОП ОСОБА_13 уклав трудові угоди про надання послуг цивільно-правового характеру. Також, інспектором зазначено, що вказані договори цивільно-правового характеру мають ознаки трудового договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП «Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Також, у відповідному розділі Акту зазначено, що претензій та зауважень до акту перевірки не має. На розгляд справи ФОП ОСОБА_13 не з`явився.

Отже, розмір штрафу повинен був бути вирахуваний за такою формулою:

МЗП304

Де: МЗП мінімальна заробітна плата на момент виявлення порушення; 30 кратність до МЗП; 4 кількість працівників, щодо яких скоєно порушення.

Отже, в даному випадку сума штрафу за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці мала б скласти - 1378304 = 165 360,00 грн. (сто шістдесят п`ять тисяч триста шістдесят гривень)

Справу про накладення штрафу розглядав заступник начальника Управління ОСОБА_1 . Відповідно до постанови про накладення штрафу від 04.05.2016 № 02-20-72/281-66, за результатами розгляду справи на ФОП ОСОБА_13 накладено штраф у розмірі однієї МЗП відповідно до абз. 8 частини 2 ст. 265 КЗпП України - 1378 грн.

Отже, в результаті порушення вимог чинного законодавства, необґрунтованим рішенням заступника начальника Управління ОСОБА_1 , сума штрафу, накладеного на ФОП ОСОБА_13 , була безпідставно зменшена на 163 982,00 грн.

Приклад 2.

Державним інспектором ОСОБА_18 було проведено перевірку ФОП ОСОБА_19 . За результатами перевірки був складений Акт від 02.06.2016 № 02-08-74/410. У постанові про накладення штрафу зазначено, що у Акті встановлено порушення ст. 21 КЗпП, а саме - трудові договори з працівниками ОСОБА_20 , ОСОБА_21 не укладені. З даними працівниками ФОП ОСОБА_19 уклала цивільно-правові угоди, які на думку інспектора мають ознаки трудового договору. Також зазначено, що працівниця ОСОБА_20 надала пояснення, в якому зазначила що виконувала роботи по прибиранню приміщення 1 раз на тиждень. Проте жодних пояснень щодо ОСОБА_21 надано не було. Тобто, висновки інспектора щодо працевлаштування ОСОБА_21 не були оскаржені чи заперечені.

Також, у відповідному розділі Акту зазначено, що претензій та зауважень до акту перевірки не має та висловлена згода з виявленими порушеннями. На розгляд справи ФОП ОСОБА_19 не з`явилась.

Отже, розмір штрафу повинен був бути вирахуваний за такою формулою:

МЗП301

Де: МЗП мінімальна заробітна плата на момент виявлення порушення; 30 кратність до МЗП; 1 кількість працівників, щодо яких скоєно порушення.

Отже, в даному випадку сума штрафу за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці мала б скласти - 1450301 = 43 500,00 грн. (сорок три тисячі п`ятсот гривень)

Справу про накладення штрафу розглядав заступник начальника Управління ОСОБА_1 . Відповідно до постанови про накладення штрафу від 13.06.2016 № 02-08-74/410-130, за результатами розгляду справи на ФОП ОСОБА_19 накладено штраф у розмірі однієї МЗП відповідно до абз. 8 частини 2 ст. 265 КЗпП України - 1450 грн.

Отже, в результаті порушення вимог чинного законодавства, необґрунтованим рішенням заступника начальника Управління ОСОБА_1 , сума штрафу, накладеного на ФОП ОСОБА_19 , була безпідставно зменшена на 42 050,00 грн.

В результаті проведення аудиту встановлено, що в порушення норм чинного законодавства та в результаті прийняття необґрунтованих рішень посадовими особами Управління при винесенні постанов про накладення штрафів, суми штрафів, накладених на суб`єктів господарювання за порушення законодавства про працю, були безпідставно зменшені, тільки по наведеним в звіті прикладам, на загальну суму 2 569 694 грн.

Допитана в якості свідка ОСОБА_22 , завідуюча сектором внутрішнього аудиту Держпраці України, результати Аудиторського звіту №30 від 19.12.2017 підтвердила, та пояснила, що під час прийняття рішень за наведеними вище порушеннями законодавства необхідно керуватись абзацом 4 частини 2 ст. 265 КЗпП «Недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці тягне за собою накладення штрафу у десятикратному розмірі МЗП за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення», що прямо встановлено діючим законодавством.

Під час допиту ОСОБА_23 головний спеціаліст сектору внутрішнього аудиту Держпраці України вказав, що під час прийняття рішень за наведеними вище порушеннями законодавства необхідно керуватись абзацом 4 частини 2 ст. 265 КЗпП «Недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці тягне за собою накладення штрафу у десятикратному розмірі МЗП за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення», що прямо встановлено діючим законодавством та підтвердив результати Аудиторського звіту №30 від 19.12.2017. Також ОСОБА_24 зазначив, що працівниками служби проводились семінари, на яких роз`яснювалось застосування норм чинного законодавства під час винесення рішень за вчиненими порушеннями законодавства про працю.

Таким чином, з метою з`ясування усіх обставин вказаного кримінального правопорушення, а також для встановлення документального підтвердження результатів Аудиторського звіту №30 від 19.12.2017 за результатами проведення аудиту відповідності Управління Держпраці у Вінницькій області, виникла необхідність у проведені судової економічної експертизи для проведення якої необхідно залучити експертів Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, що розташований за адресою: 03170, м. Київ, вул. Велика Кільцева, 4, тому слідчий просив суд клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Перевіривши матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи щодо:

1) встановлення причин смерті;

2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень;

3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності;

4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості;

5) встановлення статевої зрілості потерпілої особи в кримінальних провадженнях щодо злочинів, передбачених статтею 155 Кримінального кодексу України.

6) визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експертизи здійснюється за ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до ст. 244 КПК України, у разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді. У клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, якими обґрунтовуються доводи клопотання;

4) вид експертного дослідження, що необхідно провести, та перелік запитань, які необхідно поставити перед експертом.

До клопотання також додаються копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Клопотання розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, не пізніше п`яти днів із дня його надходження до суду. Особа, яка подала клопотання, повідомляється про місце та час його розгляду, проте її неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання, крім випадків, коли її участь визнана слідчим суддею обов`язковою.

Слідчий суддя, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог частини другої цієї статті, повертає його особі, яка його подала, про що постановляє ухвалу.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя має право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення клопотання.

Слідчий суддя задовольняє клопотання, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта.

Слідчий суддя самостійно визначає експерта, якого необхідно залучити, або експертну установу, якій необхідно доручити проведення експертизи.

До ухвали слідчого судді про доручення проведення експертизи включаються запитання, поставлені експертові особою, яка звернулася з відповідним клопотанням. Слідчий суддя має право не включити до ухвали запитання, поставлені особою, яка звернулася з відповідним клопотанням, якщо відповіді на них не стосуються кримінального провадження або не мають значення для судового розгляду, обґрунтувавши таке рішення в ухвалі.

При задоволенні клопотання про залучення експерта слідчий суддя у разі необхідності має право за клопотанням особи, яка звернулася з клопотанням про залучення експерта, вирішити питання про отримання зразків для експертизи відповідно до положень статті 245 цього Кодексу.

Висновок експерта, залученого слідчим суддею, надається особі, за клопотанням якої він був залучений.

З огляду на вищенаведене, враховуючи дослідженні матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено, що для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідно залучення експерта, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню для подальшого об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст. 242 244, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_2 задовольнити.

Доручити проведення судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000057 від 27.03.2018 року, експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, що розташований за адресою: 03170, м. Київ, вул. Велика Кільцева, 4

На вирішення експертизи експертам поставити наступні запитання:

- чи підтверджуються висновки Аудиторського звіту №30 від 19.12.2017 за результатами проведення аудиту відповідності Управління Держпраці у Вінницькій області в частині «4. Накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», якщо так, то в якій сумі?

Для проведення експертизи експертам надати: матеріали кримінального провадження № 0000057.

Висновок експерта, залученого слідчим суддею, надається особі, за клопотанням якої він був залучений.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя