ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справи № 489/2411/19 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/563/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: повернення обвинувального акту
У Х В А Л А
іменем України

11 червня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000867 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2019 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Радехів Львівської області громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України;

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

В обґрунтування свого рішення суд послався на те, що обвинувальний акт не містить відомостей щодо безпосереднього місця вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим неможливо встановити підсудність даного кримінального провадження.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі прокурор порушує питання про його скасування в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, зокрема, у ньому викладено всі відомості та обставини, які прокурор вважає встановленими. Вказано конкретний сквер на його місцезнаходження, що не викликає жодних сумнівів для розуміння місця вчинення злочину та встановлення підсудності даного кримінального провадження. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги прокурора та просив їх задовольнити, доводи захисників, які покладалися на розсуд суду, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі у вчиненні злочину, та передає його до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК України, тобто є процесуальним документом, яким закінчується досудове розслідування, а обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акту.

На думку колегії суддів, за даними кримінального провадження, зокрема, обвинувального акту щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , прокурором дотримано вимоги ст.291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить як формулювання обвинувачення, так і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення або поліпшити якість обвинувального акту, тим самими проявляючи упередженість, яка виражається у наданні вказівок прокурору як краще викласти обвинувачення.

Суд не вправі спонукати прокурора до уточнення обвинувального акту, внесення до нього змін, у тому числі щодо фактичних обставин скоєння злочину, його правової кваліфікації, тощо.

В обвинувальному акті викладене те обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим.

Посилання суду першої інстанції на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не містить відомостей щодо безпосереднього місця вчинення злочину та є неконкретним, не відповідає дійсності, оскільки обвинувальний акт містить викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, його правову кваліфікацію (ч.2.ст.187 КК України) та формулювання обвинувачення із зазначенням конкретного місця вчинення злочину, що відокремлює його серед інших, про що правильно вказано прокурором в апеляційній скарзі, а тому вказівка суду про неможливість визначити підсудність вказаного кримінального провадження, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження за цим обвинувальним актом, є безпідставними.

В обґрунтування своїх доводів, прокурором до матеріалів кримінального провадження долучено перелік парків, скверів та зелених зон загального користування, реакційних зон, розташованих в м. Миколаєві, який затверджено рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради «Про закріплення об`єктів благоустрою міста і встановлення відповідальності за їх догляд та санітарний стан» №208 від 28.02.2014 року, відповідно до якого визначено, що сквер «Визволення», розташований в Інгульському районі м. Миколаєва, що не викликає жодних сумнівів у визначенні підсудності вказаного кримінального провадження. Місцем вчинення злочину є земельна ділянка скверу «Визволення», яка межує саме з проспект Богоявленським в м. Миколаєві, а фактичне місце вчинення злочину зазначено біля скверу «Визволення», розташованому по проспекту Богоявленському в м. Миколаєві.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно повернуто обвинувальний акт з зазначених вище підстав, оскільки з його змісту випливає, що в ньому конкретно та повно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію, яка дає повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу по суті та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції вдався до аналізу та оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, чим вийшов за межі своїх повноважень, тоді як під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України, про що правильно вказано прокурором в апеляційній скарзі.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не можна визнати законним та обґрунтованим, тому воно має бути скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000867 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, скасувати.

Призначити новий розгляд у Ленінському районному суді м. Миколаєва кримінального провадження № 0000867 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК України, зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2