провадження № 1-кс/243/3603/2019
справа № 243/951/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ КРАЇНИ
15 жовтня 2019 року

Слідчий суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого ОСВ третього слідчого відділу прокуратури Донецької області ОСОБА_5 від 02 жовтня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000145 від 01 червня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 365 КК України, та зобов`язання вчинити певні дії,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

слідчий ОСОБА_5

представник заявника ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИЛА:
09 жовтня 2019 року в провадження слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на рішення слідчого ОСВ третього слідчого відділу прокуратури Донецької області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000145 від 01 червня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 365 КК України, та зобов`язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що у провадженні слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівника прокуратури Донецької області ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження №0000145 від 01 червня 2017 року, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 365 КК України, яке розпочато за його заявою про вчинення відносно нього працівниками поліції кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_3 неодноразово зверталися до слідчого ОСОБА_5 з клопотаннями про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні відповідно до ст.55 КПК України та ознайомлення з правами потерпілого, однак в своїх відповідях слідчий ОСОБА_5 безпідставно та необґрунтовано відмовляв ОСОБА_4 у наданні йому статусу потерпілого, повідомляючи про те, що рішення з цього приводу раніше приймалося органом досудового розслідування. При цьому слідчий ОСОБА_5 постійно відмовляв їм в надані копії постанови про прийняте рішення про відмову ОСОБА_4 в надані статусу потерпілого у кримінальному провадженні, посилаючись на те, що зазначену постанову ОСОБА_4 надсилалася листом, що позбавляло потерпілу сторону оскаржити рішення слідчого.

Вказує на те, що 02 жовтня 2019 року слідчим в ОВС третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчих органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Донецької області ОСОБА_6 було відмовлено у клопотанні представника ОСОБА_4 ОСОБА_3 щодо визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000145 від 01 червня 2017 року.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав скаргу просив її задовольнити.

Прокурор та слідчий були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду скарги, однак у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження № 0000145 від 01 червня 2017 року, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

01 червня 2017 року на виконання ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 травня 2017 року, прокурором Слов`янської місцевої прокуратури внесено відомості про вчинення правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 12 травня 2017 року за фактом незаконного утримання його в адміністративній будівлі Слов`янського ВП та застосування до нього недозволених методів слідства. Первісна кваліфікація кримінальних правопорушень - ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 365 КК України..

Досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню здійснюється третім слідчим відділом прокуратури Донецької області.

12 вересня 2019 року слідчим суддею Слов`янського міськрайонного суду було скасовано постанову слідчого ОВС третього слідчого відділу прокуратури Донецької області від 18 жовтня 2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000145 від 01 червня 2017 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 365 КК України.

Після отримання вказаної ухвали 19 вересня 2019 року сторона захисту звернулася до слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Донецької області ОСОБА_5 .

Постановою слідчого в ОВС третього слідчого відділу прокуратури Донецької області від 02 жовтня 2019 року відмовлено ОСОБА_4 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000145 від 01.06.2017 року, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень,передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 365 КК України.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України визнається:

1. Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

2. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

3. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

4. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

5. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Аналіз вищенаведених положень ст. 55 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України) дозволяє зробити висновок, що потерпілим у кримінальному провадженні є фізична та юридична особа:

якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди (ч. 1 ст. 55 КПК України);

яка звернулася із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, що підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та служить передумовою для початку досудового розслідування (ч. 2 ст. 55 КПК України);

яка звернулася із заявою про залучення її до провадження як потерпілого, яка підлягає обов`язковому прийняттю і реєстрації. Така заява має містити дані про потерпілого (фізичну чи юридичну особу), кримінальне провадження, до якого вона має бути залучена, зазначення і обґрунтування підстав для набуття статусу потерпілого, чітко висловлене клопотання про залучення її до кримінального провадження як потерпілого. Заява подається до органу чи посадової особи, яка в даний момент здійснює кримінальне провадження: під час досудового розслідування ? до слідчого чи прокурора, а під час судового провадження ? до суду. У разі коли заява подана до неналежної особи, вона направляється за належністю (ч. 2 ст. 55 КПК України);

яка звернулася із заявою про залучення її до провадження як потерпілого без попереднього звернення про вчинення кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 55 КПК України);

яка лише за її письмовою згодою визнана слідчим, прокурором, судом (за ініціативою будь-кого з цих суб`єктів) потерпілим (ч. 7 ст. 55 КПК України). Згода має бути оформлена в письмовому вигляді і містити ті ж фактичні дані, що і заява про залучення особи до провадження як потерпілого. Строк отримання згоди на визнання особи потерпілою законом не встановлений, тому вона має бути отримана протягом розумного строку. Відповідно до ч. 7 ст. 55 КПК України постраждала від кримінального правопорушення особа може й не набути статусу потерпілого, якщо вона цього не забажає. У такому разі її можна залучити до провадження лише як свідка.

Аналіз ч. 2 ст. 55 КПК України дозволяє зробити висновок, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Обов`язок вручити потерпілому відповідну пам`ятку, залежно від форми волевиявлення на визнання особи потерпілим, покладається на:

особу, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення;

особу, яка прийняла заяву про залучення особи до провадження як потерпілого;

особу, яка прийняла рішення про визнання особи потерпілим і одержала від неї згоду на це.

Як встановлено в судовому засіданні кримінальне провадження у справі було розпочато на підставі ухвали слідчого судді, якою зобов`язано внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 .

Виходячи із норми ст. 55 КПК України(ч.2), статус потерпілого ОСОБА_4 набув відразу після внесення відомостей до ЄДРДР за його заявою.

У зв`язку з цим, обов`язок вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого покладається на особу, яка отримала ухвалу слідчого судді та внесла відомості до ЄДРДР за заявою ОСОБА_4 .. При цьому вказана особа повинна була виконати вказаний обов`язок відразу після внесення таких відомостей.

Слід звернути увагу, що нормами ст. ст. 146, 365 КК України передбачається обов`язкова наявність потерпілої особи.

Отже для слідчого, якому в подальшому передається на розгляд таке кримінальне провадження така особа від початку внесення відомостей до ЄДРДР є потерпілою, і, у разі з`ясування слідчим, що такій особі не було вручено пам`ятку про права та обов`язки, то він зобов`язаний усунути таке порушення.

Слідчий суддя звертає увагу, що в даному випадку вручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілого є процесуальною дією яка лише підтверджує статус особи в його матеріальному прояві. Ненадання такої пам`ятки свідчить лише про порушення прав потерпілого, а не позбавляє особу такого статусу.

В ч.5 ст. 55 КПК України зазначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Аналіз наведеної норми у сукупності із ч.2 ст.55 КПК України, дозволяє дійти висновку, що слідчим, прокурором може бути відмовлено у визнанні потерпілим особи, яка подала заяву про кримінальне правопорушення лише з підстав, якщо в ходе досудового слідства встановлено, що зокрема шкоду завдано іншій особі, або коли кваліфікація правопорушення та відповідно встановлені обставини не передбачають наявність потерпілої особи.

В рамках даного кримінального провадження, за умов наявності прямої заяви особи, яка стверджує, що відносно неї було вчинено кримінальне правопорушення, про що нею було подано відповідну заяву, за якою внесено відомості до ЄДРДР за кваліфікацією ст. ст. 146, 365 КК України, слідчим у постанові про відмову у визнанні потерпілого фактично зроблено висновки про відсутність події та складу злочинів, що є підставою для закриття провадження у справі, а не підставою для відмови у визнанні особи потерпілим.

Відмова ж у визнанні потерпілим за наявності наведених обставин сама по собі є правовим нонсенсом.

На думку слідчого судді така постанова є необґрунтованою та за таких обставин підлягає безумовному скасуванню.

Слідчий суддя також вважає, що оскільки наявні встановлені порушення ч.2 ст.55 КПК України, ще на стадії внесення відомостей до ЄДРДР, то слідчий зобов`язаний такі порушення усунути та надати потерпілому ОСОБА_4 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 55, 110, 220, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на рішення слідчого ОСВ третього слідчого відділу прокуратури Донецької області ОСОБА_5 від 02 жовтня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000145 від 01 червня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 365 КК України, та зобов`язання вчинити певні дії,задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС третього слідчого відділу прокуратури Донецької області від 02 жовтня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000145 від 01 червня 2016 року за ст. 146, ч. 2 ст. 365 КК України, скасувати.

Зобов`язати слідчого (слідчих), що входять до складу групи слідчих у даному кримінальному провадженні вручити ОСОБА_7 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 23 жовтня 2019 року, о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя
Слов`янського міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1