Справа №295/6108/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в колегіальному складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000082 від 04.01.2018 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, навчався в Житомирському національному агроекологічному університеті, раніше не судимого,

по обвинуваченню за ст.ст. 15 ч. 2, 152 ч. 1, 187 ч. 4 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10

представників потерпілої ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

захисника ОСОБА_14 ,

ВСТАНОВИВ:

03.01.2018 року близько 19 год. 13 хв. ОСОБА_13 проходив стежкою, яка знаходиться між вул. Свободи та зупинкою «вул. Героїв Десантників» в м. Житомирі, де в цей же час помітив раніше невідому йому ОСОБА_15 , яка йшла вказаною стежкою в напрямку вул. Свободи, 33-б, де проживає, та розмовляла по мобільному телефону. В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_13 виник злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння будь-яким майном, що належить ОСОБА_15 , поєднаний із заподіянням тілесних ушкоджень останній.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном ОСОБА_15 , ОСОБА_13 підійшов ззаду до потерпілої та з метою подолання її волі та опору своєю рукою притиснув невстановлений досудовим розслідуванням колюче-ріжучий предмет до шиї потерпілої з правої сторони, та під час супротиву останньої завдав в область шиї вказаним предметом декілька колото-різаних ран, заволодівши належними їй ланцюжком, виготовленим із золота 585 проби вагою 2,03 грам вартістю 1 355 грн. 93 коп., з підвіскою у виді хрестика, виготовленого із золота 585 проби вагою 2 грами вартістю 1 335 грн. 90 коп., сережками і каблучкою, виготовлених із золота 585 проби зі вставками із фіолетового каменю та дрібних камінців з цирконію загальною вагою 5,17 грам вартістю 3 453 грн. 30 коп. та каблучкою, виготовленою із золота 585 проби, вагою 1,97 грам, вартістю 1 315 грн. 86 коп., заподіявши при цьому потерпілій ОСОБА_15 тілесні ушкодження у вигляді: синця на правому передпліччі, які є легкими тілесними ушкодженнями; колото-різаної рани шиї праворуч (без зазначення кількості), раневий канал яких проходить справа наліво через заглотковий простір з ушкодженням правої яремної вени, ускладненого розвитком її тромбозу та розвитком емфіземи, гематоми шиї, які призвели до здавлення лівої внутрішньої сонної артерії з подальшим тромбозом, що призвело до гострого порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом в басейні середньої, задньої та частково в попередній мозкових артеріях ліворуч та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Після чого, ОСОБА_13 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 7 460 грн. 99 коп..

Своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень (розбій), ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 187 ч. 4 КК України.

Судом розгляд справи здійснювався відповідно до вимог ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, на підставі безпосередньо досліджених допустимих доказів, якими є показання потерпілої, свідків, документи.

Обвинуваченим зазначено під час судового розгляду, що він не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому і не визнає цивільного позову.

В своїх показаннях ОСОБА_13 вказує, що ввечері 3 січня 2018 він як і завжди займався спортом, займався приблизно годину на спортмайданчику, а потім пішов до струмка де набирав воду. Це місце відгороджене, поряд є лавки, на них теж займався. Бачив як мимо пройшла з телефоном в руках, розмовляючи, потерпіла, за нею йшло два чоловіки. Один з чоловіків лисий, міцної тілобудови, інший з шарфом на обличчі, мав ліхтарик. Хвилин через 7-8 також пішов в напрямку, куди пішла потерпіла, коли йшов по металевому містку назустріч бігло двоє, кричали, щоб тікав, йшов ще один з ліхтарем. Коли біг з двома лисим та з шарфом, сказав, що можуть заховатися за огорожу, питав, що сталося, нічого не казали. Лисий запитав як пройти на вулицю Максютова, а в шарфі - постійно дивився та посміхався. Він йшов збоку лисого, попереду інший, повернувся до нього, взяли за шию і поклали на землю. Почали розпитувати хто він, що робить, вирішували, що з ним робити. Це було приблизно хвилин 20, потім чоловіки сказали, що він їх не бачив, вдарили ногою та пішли. Пішов назад, туди де зустрівся з чоловіками, почув храп, дістав телефон, щоб посвітити, спочатку подумав, що п`яниця, підійшов, це була особа жіночої статі, хотів підняти, остання була десь за 1,5 2 метри від стежки, вона вчепилася в руку і вислизнула, потім почув крики і відійшов у сторону, щоб його не побачили. На дівчині була куртка, під нею якась тканина, голова опущена, волосся прикривало обличчя. Про це нікому не говорив, в поліцію не телефонував, на дівчині прикрас не бачив.

Щодо показів свідка ОСОБА_16 про здачу в ломбард золотих прикрас зазначив, що прикраси він не передавав ОСОБА_16 , не просив здати. З останнім навчався разом, товаришували, стосунки були нормальні. Перед новим роком (2018) свідок пропонував йому вчинити грабіж, він відмовився, знає, що брат свідка має кримінальне минуле. 4.01.2018 ОСОБА_16 водив його через яр, а коли побачив кров, відразу захотів піти додому, про наявність крові в тому місці де проходили з ОСОБА_16 , особисто сам знав. Своїй знайомій ОСОБА_17 теж показували це місце, бо вона просила.

Суд вважає такі показання обвинуваченого є намаганням уникнути відповідальності за скоєне діяння.

Потерпіла ОСОБА_10 зазначила, що вони вона, чоловік та донька ОСОБА_15 проживали разом в будинку по вулиці Свободи в м. Житомирі, до будинку можна йти двома шляхами по вулиці Свободи і від зупинки «Героїв Десантників» біля військового училища на проспекті Миру стежиною через парк, вздовж водойм, через річку Кам`янку, стежина виходить неподалік їх будинку, поряд розташований гаражний кооператив. Оскільки другий шлях є коротшим, вони користуються ним частіше. Коли донька має повертатися цим шляхом вона телефонує і тоді вони з чоловіком виходили зустрічати доньку. По цій стежині є місце де мешканці беруть воду з джерела, через річку є місток металевий, він не дуже широкий, а далі стежина веде через посадки дерев до галявини, яка веде до їх будинку. 03.01.2018 року донька була на зайняттях з фітнесу, коли мала повертатися додому, тобто під`їжджати до зупинки, мала зателефонувати, про це домовилися десь приблизно о 18 годині, проте донька не дзвонила. На її неодноразові дзвінки до початку 20 години телефон був в зоні недосяжності, а тому набрала старшу доньку з проханням по соціальних мережах запитати чи не знають друзі місцезнаходження ОСОБА_18 . Донька зателефонувала та сказала йти по дорозі, по якій завжди ОСОБА_18 повертається додому. Вона з чоловіком побігли на пошуки доньки, знайшли її швидко, вона сиділа на початку стежки неподалік від дому, в грязі, гола, але в куртці, лише хрипіла. З чоловіком взяли її під руки, але не могли вести, тому покликали сусіда на поміч, щоб донести її додому; тілесних ушкоджень не бачила, бо донька була мокра і вся в грязі, волосся закривало обличчя, резинка заплутана у ньому. Відразу навіть не бачила пошкоджень, лише потім виявила на своєму одязі кров. На доньці в той день був золотий ланцюжок з хрестиком, сережки та два персні, була одягнена в чорну сукню, чорну куртку, чорні чобітки, мала при собі сумку. Коли доньку знайшли під курткою було розірване плаття, білизни не було, поряд з донькою ніяких речей не було, речі були знайдені в річці поруч, була знайдена сумка і гаманець, там було 20 грн.. У доньки були на шиї з однієї сторони порізи, з іншої - синець до плеча, подряпини на ногах. Була пошкоджена сонна артерія, яка затромбована, вона не підлягає лікуванню, робили трепанацію черепа, тому що був набряк мозку.

Аналогічні показання були надані і свідком ОСОБА_19 , батьком постраждалої, який підтвердив, що зранку 03.01.2018 донька ОСОБА_20 пішла з дому близько 8 години, була на практиці, потім пішла на фітнес недалеко від Житнього ринку. Додому їздила на маршрутці або на тролейбусі, вони її завжди зустрічали біля котельні, що недалеко від зупинки, це початок стежки, яка веде до їх будинку. В той день близько 20-21 години дружині надійшов дзвінок від старшої доньки про те, що молодша ОСОБА_20 йшла додому, розмовляла по телефону зі своїм товаришем і останній почув крик. Вони одразу побігли з дружиною шукати молодшу, так як знають якою дорогою вона ходить додому. Знайшли її одразу, приблизно за метрів 70 від будинку. Вона сиділа в неприродній позі, ноги розставлені, була боса, без колгот, до талії одягу знизу не було зовсім, зверху куртка, кофта геть розірвана, бюстгальтеру не було, він до неї говорив, але вона не реагувала, хрипіла. Зателефонував сусідам, племіннику, щоб допомогли донести доньку до будинку, викликали швидку та поліцію. На наступний день у річці знайшов телефон навпроти місця, де все сталося, сумочку та чоботи. Донька носила прикраси, зазвичай золоті вироби з камінчиками.

Свідок ОСОБА_21 в своїх показаннях зазначила, що ОСОБА_15 - її сестра, проживає з батьками. 03.01.2018 року близько 18.30 зателефонувала мама і повідомила, що не може додзвонитись до ОСОБА_22 , попросила допомогти знайти, вона згадала, що в соціальних мережах до неї в «Друзі» нещодавно приєдналася подруга ОСОБА_22 , тому вона звернулась до неї чи спілкувалась остання з сестрою. Подруга зателефонувала їй, повідомила, що з ОСОБА_23 обірвався зв`язок під час розмови з товаришем, коли вона йшла додому, тому вона відразу подзвонила мамі і сказала йти разом з батьком шукати ОСОБА_24 . Коли прибігла до батьків, сестру побачила біля воріт, куртка одягнута на голе тіло, була вся мокра, був відчутний запах крові.

Свідок ОСОБА_25 підтвердила, що 03.01.2018 року була у Новограді-Волинському у батьків, близько 19 їй подзвонив друг ОСОБА_26 і повідомив, щоб вона набрала ОСОБА_27 , бо він з нею розмовляв і обірвався зв`язок, вона їй дзвонила, але трубку ніхто не брав. Почала шукати номер сестри або мами, зв`язалася з ОСОБА_28 і переповіла їй слова ОСОБА_29 .

Свідок ОСОБА_30 підтвердив, що 03.01.2018 року спілкувався цілий день з ОСОБА_18 , знайомий з нею близько 3 років, переписувались в додатку «Інстаграм». Він в той день був у себе вдома в с. Молодіжне Червоноармійського району, а ОСОБА_20 була на практиці, потім в університеті в м. Житомирі. ОСОБА_20 написала смс-повідомлення чи не хоче він з нею поговорити, поки вона буде йти додому з маршрутки, він її набрав орієнтовно о 19, говорили хвилин 14, розмовляли про те, як пройшов її день. Потім ОСОБА_20 сказала, що доходить додому, хотіла прощатись, після чого він задав питання вона відповіла і почались крики. Він почув тільки слова «не треба, не треба». Слухав секунд 10, потім поклав трубку і знову передзвонив, але ОСОБА_20 не відповіла. Він попросив знайомого ОСОБА_31 , щоб він її набрав, думав шуткує, або подзвонити рідним. Коли зателефонувала подруга ОСОБА_32 і казала, що не може зв`язатися з ОСОБА_23 , він викликав поліцію. Після цього подзвонила ОСОБА_33 і повідомила, що ОСОБА_24 знайшли і везуть в лікарню.

Згідно рапортів працівників поліції на ім`я начальника Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області встановлено, що перше повідомлення про подію надійшло на лінію 102 о 20 годині 40 хвилин від ОСОБА_34 , який повідомив, що приблизно 40 хвилин тому він почув крики ОСОБА_35 про те, що до неї хтось чіплявся. О 20.42 до поліції зателефонував ОСОБА_36 родич потерпілої, в цей же час до швидкої надійшов виклик про виїзд до ОСОБА_35 , о 20.53 - працівники швидкої повідомили про подію на 102, о 21.51 лікар з обласної лікарні. Тобто перше повідомлення про подію надійшло в поліцію о 20 годині 40 хвилин, що підтверджує орієнтовний час нападу на ОСОБА_15 в проміжок часу з 19 години 14 хвилин до 20 години 40 хвилин, оскільки перший дзвінок про скоєне надійшов від ОСОБА_37 до поліції після того, як батьками ОСОБА_15 була знайдена.

Зазначена в повідомленні ОСОБА_37 інформація, що йому телефонувала про напад сама ОСОБА_15 не підтверджується дослідженими доказами, оскільки визначений у рапорті час це час знайдення ОСОБА_35 з травмами.

03 січня 2018 року огляд місця пригоди проводився працівниками слідчо-оперативної групи в період часу з 22 години 55 хвилин по 2 годину 55 хвилин, тобто в нічний час при штучному освітленні, що унеможливлювало в повному обсязі встановити усі обставини нападу. Окрім того огляд проводився лише на ділянці місцевості, розташованій в межах від місця виявлення постраждалої і в напрямку металевого містка через річку Кам`янку. 4 січня у період часу з 8 години 50 хвилин та з 10 годині 33 хвилин проводилися при денному освітленні ще огляди місця пригоди.

В протоколі огляду місця пригоди зазначено, що це ділянка місцевості, а саме стежка з узбіччям та лісопосадкою, до початку лісопосадки стежка ґрунтова, далі вимощена різним покриттям - дошками, фрагментами бетонних плит, цеглою, камінням, по обидва боки від стежки насадження з висохлою травою. По обидва боки на даному відрізку стежки є два пагорби, на відстані 43 м від вказаних пагорбів річка. В напрямку річки на відстані 29 м від пагорбів на частині земельної ділянки є сліди волочіння, що підтверджується продовгуватими смугами з направленням трав`янистого узбіччя в одну сторону, вирвана з ґрунту трава. В цьому ж місці виявлені сліди речовини бурого кольору, з поверхні листя на вказаній ділянці проведено змив речовини. Поряд з цим місце виявлені сліди взуття, з яких виготовлено гіпсові зліпки, на схилі річки виявлений шарф, колготи, плавки, у воді жіночу сумку.

Виявлені бурі плями, з яких брались змиви, є слідами крові, про що вказано в експертному висновку № 86. Не виключено висновками експертів №№ 118, 119 від 13.02.2018, належність крові на куртці та шарфі ОСОБА_38 ..

Ці докази в своїй сукупності підтверджують, що травми, які були виявлені у ОСОБА_35 отримані нею під час нападу 3.01.2018. Згідно висновку експерта № 36 від 17.01.2018 року під час судово-медичного обстеження, згідно записів представлених на експертизу, медичних документів, даних інструментальних методів дослідження у ОСОБА_15 було виявлено: множинні садна по передній поверхні обох стегон, які є легкими тілесними ушкодженнями, утворилися від дії тупих твердих предметів з переважаючою контактуючою поверхнею, найбільш вірогідно при волочінні тіла. Тобто сліди на тілі потерпілої могли бути отримані нею під час перебування на місці пригоди, де є також сліди волочіння на землі. Наявність крові на тому ж місці є наслідком отримання ОСОБА_35 колото-різаних ран шиї праворуч. Щодо ран експерт зазначає, що раневий канал проходить справа наліво через заглотковий простір з ушкодженням правої яремної вени, ускладненого розвитком її тромбозу та розвитком емфіземи, гематоми шиї, які призвели до здавлення лівої внутрішньої сонної артерії з подальшим тромбозом, що призвело до гострого порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом в басейні середньої, задньої та частково в передній мозкових артеріях ліворуч. Такі ушкодження є тяжкими тілесними ушкодженнями за критерієм небезпеки для життя. Також у потерпілої були виявлені синці на правому передпліччі, які є легкими тілесними ушкодженнями, утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо від дії пальців руки людини.

Відповідно до наданих потерпілою ОСОБА_10 документів на золоті вироби та враховуючи її показання 3.01.2018 ОСОБА_15 мала на собі золоті прикраси: ланцюжок з підвіскою у виді хрестика, набір сережок та каблучку зі вставками із фіолетового каменю та дрібних камінців з цирконію та каблучку. На час огляду потерпілої в лікарні в цей же день вказаних речей на ній не було виявлено. Частина цих речей була виявлена в ломбарді ланцюжок та каблучка, про що свідчить повідомлення керівника ВП № 42 ПТ «Ломбард Заставне Товариство «Діамантовий дім» ТОВ «Монета» і Компанії». За описом і фотографією вони співпадають з даними з документів на золоті вироби. Вказані речі були здані до ломбарду ОСОБА_39 8.01.2018, що зафіксовано на відеозаписі з камер спостереження вказаного відділення ломбарду та довідках про особу, що здавала цінності.

ОСОБА_40 даючи показання вказав, що він знайомий з ОСОБА_41 , навчалися разом, товаришували. Після закінчення школи він навчався в м. Одесі, а Ходак - в м. Житомирі. Під час його перебування на канікулах в м. Житомирі, вони зустрічались з ОСОБА_42 , ходили разом гуляти, іноді вживали спиртні напої. ОСОБА_43 любив спорт, воркаут - це різноманітні трюки на турніках, цікавився холодною зброєю, у нього було багато різноманітних ножів, ОСОБА_44 носив при собі невеликий складний ніж. 04.01.2018 року зранку зустрілись, пішли до джерела де набрали води і домовились пізніше знову зустрітись, після обіду зустрілись і гуляли до вечора. Додому поверталися через джерело, де набирали воду, дійшли до річки та пішли вздовж, ОСОБА_43 сказав, що відчуває запах крові, він пішов вперед, а коли обернувся, то ОСОБА_43 щось роздивлявся. Підійшов до нього, посвітив мобільним телефоном і побачив як ОСОБА_43 взяв листок з землі, приклав йому на руку і залишився червоний слід. Він злякався і запропонував залишити те місце.

Через декілька днів ОСОБА_45 попросив його здати в ломбард золоті вироби, які нібито знайшов у лісі, сказав, що сам не може це зробити, бо його там знають, оскільки не вперше звертається. Вони прийшли до ломбарду по вулиці Хлібній, ОСОБА_43 прикраси передав йому безпосередньо перед здачею в ломбард, сам туди не заходив, чекав через дорогу навпроти. Гроші за речі пошкоджений золотий ланцюжок та каблучку передав ОСОБА_46 .

Показання ОСОБА_16 щодо здачі виробів до ломбарду підтверджені не тільки відеозаписом, але й показаннями свідка ОСОБА_47 про те, що коли прикраси були здані, він бачив, що пішло двоє, один хлопець був у капюшоні.

Обвинувачений в своїх показаннях зазначив, що ОСОБА_16 його оговорює, він йому ніяких речей не передавав для здачі в ломбард, таким чином ОСОБА_16 намагається вигородити себе.

Проте враховуючи і інші докази по справі, суд вважає, що підтверджено причетність ОСОБА_48 до заволодіння майном ОСОБА_15 .

Зокрема такими доказами є наявність колюче-ріжучих предметів у ОСОБА_48 , які були виявлені у нього вдома під час обшуку, у його рюкзаку, його зайняття з цими предметами. Підтвердженням цього є показання і близьких обвинуваченого його батьків ОСОБА_49 та ОСОБА_50 про те, що син мав велику колекцію ножів вдома, тренувався з ними.

Під час обшуку у ОСОБА_48 було вилучено взуття, а під час огляду місця пригоди вилучені гіпсові зліпки сліду взуття, які залишені взуттям обвинуваченого, про що зазначено у висновку експерта № 1/1-144 від 1.03.2018. Вилучене у ОСОБА_16 взуття також було предметом дослідження експертами, проте відповідно до висновку експерта сліди взуття на місці пригоди не належать ОСОБА_16 .

Обвинувачений в своїх показаннях зазначає, що він йшов до того місця, де знайшов дівчину по стежині, дівчина була поряд зі стежиною, залишив він її, побачивши світло ліхтариків, що наближалось та голоси людей, які знайшли ОСОБА_38 .. Такі показання обвинуваченого щодо місця знаходження ОСОБА_35 підтверджуються показаннями її батьків, а тому це виключає можливість постраждалої змінити місце свого перебування, проте підтверджує, що обвинувачений намагається себе вигородити. Місця виявлення під час первісного огляду місця події сліду взуття, яке належать обвинуваченому, виключає можливість його перебування на цьому місці в інший час, а навпаки підтверджує, що обвинувачений був поряд з постраждалою в момент спричинення їй тілесного ушкодження. А тому показання ОСОБА_16 щодо висловлювання ОСОБА_51 4 січня 2018 року про відчуття запаху крові в темну пору доби, його поведінка, демонстрація листка з рослини шляхом прикладення до руки ОСОБА_16 з залишенням відповідного сліду, є достатніми доказами щодо причетності обвинуваченого до скоєння злочину.

Окрім того обвинувачений в своїх показаннях зазначає, що коли він підійшов до ОСОБА_35 вона сиділа, хрипіла, він хотів підняти, вона вчепилася йому в руку. Проте на вилученому верхньому одязі обвинуваченого (куртці) не було виявлено слідів крові, належних постраждалій, що спростовує показання обвинуваченого, так як одяг постраждалої був просякнутий кров`ю, про це зазначили і її рідні і про це вказано в протоколі огляду предмету (куртки) від 8.01.2018. Оскільки між появою обвинуваченого біля потерпілої та появою її батьків пройшов невеликий проміжок часу, а останні стверджували, що вона була не в свідомості, згідно записів медпрацівників її стан визначався як ступор, ніяких дій вона не вчиняла, а тому і не могла «вчепитися в руку», проте у змивах з правої руки потерпілої були виявлені генетичні ознаки людини ДНК-профілю зразка букального епітелію ОСОБА_13 ..

Тобто усі ці докази в сукупності підтверджують, що злочин було вчинено обвинуваченим, а його показання в частині фактичного невизнання вини, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту та бажання уникнути відповідальності.

В своїх показаннях свідки ОСОБА_49 та ОСОБА_50 зазначають, що 3.01.2018 син прийшов додому як завжди, нічого зайвого не мав, одяг був нормальним, без плям та бруду. Такі показання свідків спростовуються показаннями самого ОСОБА_13 , який вказав, що одяг у нього був брудний, так як він лежав на мокрій землі під час дощу, окрім того на вилученій за місцем проживання сім`ї куртці ОСОБА_48 були виявлені сліди крові під час проведення експертизи (висновок № 19/10-1/65-СЕ/18 від 12.04.2018). Такі показання свідків можуть свідчити про намагання близьких родичів також допомогти обвинуваченому уникнути від відповідальності, тому суд їх відкидає.

Сторона захисту, на обґрунтування позиції обвинуваченого щодо його непричетності до злочину, посилається на показання свідка ОСОБА_52 під час досудового розслідування, який нібито бачив в місці скоєння злочину мерехтливе світло ліхтарика, суд такі твердження відкидає, оскільки вони судом безпосередньо не досліджувалися та учасники провадження не заявляли клопотання про їх дослідження.

Так, свідок ОСОБА_53 в судовому засіданні показав, що 03.01.2018 року затримався на роботі, потім зайшов в магазин де придбав пляшку пива, це було о 19.05, так було вказано у чеку на товар, дорогу освічував маленьким ліхтариком, оскільки було темно і йшов дощ. Коли проходив повз ставка, почув крики, чи чоловічі чи жіночі не розібрав, подумав - наркомани. Перейшов через місток і пішов вздовж річки, дійшов до струмочка і почув як на нього хтось біжить, обернувся посвітив і людина звернула в бік, була до нього боком, середньої статури, середнього зросту, обличчя не бачив. Вказаний свідок підтвердив наявність в місці злочину лише однієї особи, а не декількох, спростовує показання ОСОБА_48 про те, що коли він був на містку йому назустріч вибігло двоє осіб і вони втрьох направилися в протилежну сторону від місця злочину.

Свідок ОСОБА_54 в судовому засіданні зазначила, що про напад на дівчину дізналася з засобів масової інформації. З ОСОБА_41 знайома, зустрічалися з ним два дні підряд після Нового року, 03 та 04 січня. 4.01.2018 зустрілися на зупинці ОСОБА_55 , ОСОБА_44 йшов зі сторони магазину, він був з хлопцем, з яким вона ОСОБА_56 бачила декілька разів, зараз вже їй відомо, що його прізвище ОСОБА_16 . Прогулялись втрьох, потім ОСОБА_57 пішов. Мали намір піти з ОСОБА_41 на Павлову гору, проте не дійшли, так як пройшовши джерело, потім місток і побачила на кущі медичну рукавичку, подумала, що саме на цьому місці сталася вказана подія, їй стало зле, тому вони пішли звідти. Покази зазначеного свідка не спростовують показання ОСОБА_48 про непричетність до вчинення злочину.

Твердження сторони захисту про вчинення щодо ОСОБА_13 неправомірних дій працівниками поліції під час затримання не знайшли свого підтвердження. Так, ухвалою суду від 22.05.2018 року в задоволенні скарги захисника щодо порушення прав обвинуваченого, незаконного затримання відмовлено, оскільки ці питання були предметом дослідження при обранні судом запобіжного заходу. Порушень прав обвинуваченого встановлено не було.

Суд вважає, що доводи обвинуваченого про його непричетність до кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України, є об`єктивно не підтвердженими та спростовуються поясненнями свідків, які чітко показали та розповіли про обставини подій, їх пояснення є послідовними, детальними, узгоджуються з іншими доказами по справі. Будь-яких підстав, які б викликали сумнів у наданих свідками показаннях, досліджених письмових та речових доказах, перевіркою матеріалів провадження щодо вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення - не виявлено.

Аналізуючи зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності і визнаючи їх допустимими та належними, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена повністю і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень (розбій).

Згідно обвинувального акту ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на зґвалтування, тобто статеві зносини з використанням безпорадного стану потерпілої особи за ст.ст. 15 ч. 2, 152 ч. 1 КК України після вчинення розбійного нападу за наступних обставин:

Після вчинення розбійного нападу на потерпілу у ОСОБА_13 , який усвідомлював безпорадний стан потерпілої, виник злочинний умисел, направлений на порушення статевої свободи та недоторканості ОСОБА_15 .. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_13 зірвав увесь одяг з потерпілої, після чого намагався без добровільної згоди вступити з нею у статеві зносини, використовуючи безпорадний стан потерпілої, однак, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, так як побоюючись, що його дії будуть викриті іншими особами, з місця злочину втік.

Досліджені в судовому засіданні докази не підтверджують вказане обвинувачення. Відсутність на нижній частині тіла потерпілої одягу (колготи, плавки, чоботи), який був знайдений неподалік річки, розірване плаття та бюстгальтер, згідно протоколів огляду місця події, не є достатніми доказами на підтвердження обвинувачення. Згідно висновку експерта № 36 від 17.01.2018 будь-яких тілесних ушкоджень в ділянці зовнішніх статевих органів згідно огляду гінеколога та будь-яких тілесних ушкоджень по внутрішній поверхні стегон, характерних для зґвалтування, при судово-медичному обстеженні у ОСОБА_15 виявлено не було; згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 93 від 11.01.2018 року у вирізках з 2-х марлевих тампонів (об`єкти № 1, № 2 відібрані в лікарні у ОСОБА_35 під час її огляду) сперматозоїдів не виявлено, при огляді гінекологом - ушкоджень в ділянці піхви не виявлено.

Враховуючи відсутність доказів суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_13 підлягає виправданню в частині обвинувачення за ст.ст. 15 ч. 2, 152 ч. 1 КК України за недоведеністю.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинений злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, є особливо тяжким злочином згідно ст. 12 КК України.

Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України - не встановлено, відсутні і пом`якшуючі обставини, передбачені ст. 66 КК України.

За наявними документами щодо характеристики особи обвинуваченого він є повнолітньою особою, навчався, з місця навчання характеризується позитивно, проживає разом з батьками, не перебуває на обліку за станом здоров`я, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансері. До адміністративної чи кримінальної відповідальності раніше не притягувався. Проте враховуючи тяжкість злочину, настання тяжких наслідків (інвалідності) для постраждалої ОСОБА_15 , суд, виходячи із принципів законності, справедливості та індивідуалізації покарання, призначає ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Питання щодо процесуальних витрат підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 124 КПК України, щодо речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов прокурора в інтересах Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої в комунальній установі «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» в розмірі 15361 грн. підлягає залишенню без розгляду, скільки прокурором не підтверджено право представлення інтересів юридичної особи, яка не є державною установою, що не позбавляє цю особу самостійно заявити вимоги в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 підлягає до задоволення частково, з урахуванням наданих доказів про розмір спричиненої матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування розміру матеріальної шкоди витрат, пов`язаних з лікуванням ОСОБА_15 , є чеки та квитанції, які підтверджують суму витрат у розмірі 98955 грн. 01 коп., вказана сума підлягає стягненню з винної особи.

В обґрунтування розміру моральної шкоди потерпіла вказала, що стан доньки важкий, самостійно вона нічого робити не може, у неї не працює права рука, вона не розмовляє, навіть не пам`ятає букви, може повторити лише пару слів, зір майже втратила, ходить тільки за руку, їй встановлена перша група інвалідності. Аналогічні показання щодо стану здоров`я ОСОБА_35 надали і інші свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 , підтверджується він і довідками з мед установ, зокрема про встановлення групи інвалідності 1. Враховуючі і інші дані щодо потерпілої, що на момент отримання ушкоджень вона була працездатною особою, навчалася одночасно у двох навчальних закладах, вела активний спосіб життя, а після отримання травми стала інвалідом 1 групи, потребує постійної сторонньої допомоги суд вважає, що заявлений розмір моральної шкоди в розмірі 1000000 грн. є обґрунтованим, а тому підлягає стягненню з винної особи.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає залишенню до набрання вироком законної сили. Час перебування обвинуваченого під вартою підлягає зарахуванню до строку відбуття покарання відповідно до вимог ст. 72 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ст. 187 ч. 4 КК України та призначити йому покарання у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією частини належного йому майна.

За ст.ст. 15 ч. 2, 152 ч. 1 КК України ОСОБА_7 виправдати за недоведеністю.

Строк відбуття покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили. Зарахувати у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України з 22.01.2018 до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_13 на користь Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_15 в розмірі 15 361 грн. 00 коп. залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути на її користь з ОСОБА_13 на відшкодування матеріальної шкоди 98955 грн. 01 коп., на відшкодування моральної шкоди - 1000000 грн..

Стягнути з ОСОБА_13 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів у розмірі 76494 грн. 65 коп..

Скасувати арешт на майно, а саме: темно-синю зимову чоловічу куртку з капюшоном; темно-синю зимову чоловічу куртку з капюшоном по всій поверхні якої залишки ґрунту; предмет, ззовні схожий на ніж в складеному вигляді, з залишками ґрунту по всій поверхні; 18 предметів, ззовні схожих на ножі різного роду довжини та форми; 5 коробок з-під мобільних пристроїв марок «Lenovo», «Nokia», «Prestigio»; джинси синього кольору; 3 чоловічих шапки; 2 пари спортивного взуття типу кросівки та кеди; паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_13 ; закордонний паспорт, виданий на ім`я ОСОБА_13 ; медичну картку, видану на ім`я ОСОБА_13 ; пристрій, схожий на фонарик; 3 кухонних ножа; 2 гумових ножа.

Речові докази по справі:

жіночий чобіт шкіряний чорного кольору розмір 37, жіночу сумочку та те, що міститься в ній, а саме: гаманець шкіряний червоного кольору на блискавці довжиною 18 см шириною 7 см, в якому містяться картки: Космо, Приват Банку № НОМЕР_1 , Колінс, Простор, Ватсонс, Фокстрот, Єва, Індіго, Санітас, проїзний квиток на громадський транспорт, студентський квиток, Нет сіті, Київстар, картка мережі супермаркетів Зоомагазину та різні чеки на придбання товарів; зошити в клітинку з лекційними записами, канцелярські прилади: зелена лінійка 15 см.; 4 простих олівця; рожевий маркер; коректор; дві ручки; маленькі ікони Божої Матері та Ісуса 3 шт.; пудра фірми «Ейвон»; три пластинки з таблетками «Флутафарм Феміна», «Цитрамон», «Ріабал»; одну прокладку; упаковку вологих серветок; один пластир; навушники чорного кольору; гребінець чорного кольору; упаковку каші вівсянки з молоком та полуницею швидкого приготування; упаковку з презервативів марки «Contex»; резиновий виріб, схожий на презерватив, з речовиною білого кольору; парасольку рожевого кольору розкладну, яка має також рожевий чохол довжина парасольки в складеному вигляді 25 см; шарф-хомут зеленого кольору середнього ступеня забруднення бувший раніше у користуванні на шарфі міститься сухе листя довжина шарфа по кругу 120 см; зубну щітку та шорти; бюстгальтер чорного кольору; дві частини плаття чорного кольору; оправу з окулярів та скло; упаковку з-під соку; полімерну плівку; пачку з-під цигарок «Мальборо»; коробку з-під телефону; колготки та труси; жіночу куртку чорного кольору середнього ступеня забруднення, бувшу раніше у користуванні, поверхня капюшона просочена речовиною бурого кольору ззаду на спині у верхній частині є надпис англійськими буквами білого кольору «Carnival Feast» знищити (у зв`язку з відмовою потерпілої в їх поверненні);

-грошові кошти - купюра номіналом 10 грн. 1 шт. та купюра номіналом 1 грн. 2 шт. грошові кошти купюра номіналом 5 грн. 1 шт., купюра номіналом 2 грн. 3 шт., купюра номіналом 1 грн. 9 шт. повернути потерпілій,

-ноутбук марки «Acer» прямокутної форми шириною 23 см та довжиною 36 см без акумулятора залишити потерпілій;

-DVD-R диск з записом «Відео з зупинки Героїв Десантників 03.01.2018 року», диски з допитом свідка ОСОБА_58 від 23.01.2018 року, з допитом підозрюваного ОСОБА_13 від 24.01.2018 року залишити в матеріалах провадження.

-черевики темного кольору, куртку чорного кольору, куртку чоловічу сірого кольору; коробки з-під телефонів; чоловічий одяг; чоловічі кросівки та черевики; зимову куртку чорного кольору та джинси синього кольору повернути власнику ОСОБА_13

- 18 ножів; 3 балаклави; різного роду колото-ріжучі вироби різної форми та довжини; 6 металевих палок та металевий крюк - знищити

- ноутбук, мобільний телефон торгівельної марки «Леново Вібі», імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 в корпусі чорно-сріблястого кольору вилучені у ОСОБА_13 , 102 гривні, купюрами різного номіналу - конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення, засуджений протягом того ж строку з часу отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2