ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-cc/819/576/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ухвала слідчого судді
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0004010 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 03 жовтня 2019 року, відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області 03 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покладено на підозрюваного такі обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокуратури та суду;

здати на зберігання відповідним органам паспорт для виїзду за кордон, утримуватися від спілкування з потерпілим.

Встановлено строк дії ухвали до 18 жовтня 2019 року включно.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб .

Прокурор стверджує, що слідчий суддя помилково дійшов до висновку, що запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України можливо при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Слідчим суддею не було прийнято до уваги, що підозрюваний знав, що відносно нього відкрито кримінальне провадження за ч 1 ст. 122 КК України, але не з`явився до слідчого для з`ясування подальшого досудового розслідування справи, виїхав за кордон.

Не надано належної оцінки також характеризуючим особу підозрюваного матеріалам, відповідно до яких він не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, не одружений, тривалий час перебував за кордоном, що свідчить про недостатню міцність його соціальних зв`язків та існування ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того підозрюваний не визнає своєї причетності до злочину, потерпілий , з його слів є його товаришем, що дає підстави вважати про існування ризику незаконного впливу на потерпілого.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Підозрюваний ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 заперечили проти задоволення вимог апеляційної скарги, вказуючи на її необгрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як видно із ухвали, що оскаржується, вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя виходів із того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч 1 ст. 122 КК України, а також врахував відомості, що характеризують підозрюваного, і встановив наявність ризиків переховуватися від слідства та суду та впливати на потерпілого.

З урахуванням даних про особу підозрюваного, враховуючи доведеність існування зазначених вище ризиків та з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведеності його винуватості, слідчий суддя дійшов висновку, про те, що більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною права залишати житло цілодобово та зобов`язанням виконувати покладені обов`язки зможе запобігти встановленому ризику.

З такими висновками слідчого судді погоджується і апеляційний суд.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 122 КК України на даній стадії кримінального провадження належним чином перевірена та встановлена слідчим суддею.

Відповідно до положень ч 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування.

Слідчий суддя обґрунтовано виходив із того, що наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурором не доведено.

Сукупність обставин, встановлених слідчим суддею, які підлягають врахуванню відповідно до ст. 178 КПК Україні, дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, характеризується посередньо, в силу ст. 89 КК визнаний таким, що не має судимості свідчать про можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження, ніж той, який зазначений у клопотанні прокурора.

Сама по собі тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі доведеності його винуватості не є підставою для обрання до нього найбільш суворої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Не можна визнати достатньою підставою для тримання підозрюваного під вартою і те, що підозрюваний не має дітей та офіційно не працює.

Та обставина, що ОСОБА_9 часто перебуває за кордоном на заробітках, не спростовує висновків слідчого судді про те, що цілодобовий домашній арешт зможе запобігти встановленому ризику переховуватися від слідства та суду.

Як свідчать матеріали провадження, на час виїзду ОСОБА_7 за межі України йому не було вручено, у визначеному законом порядку, повідомлення про підозру. Відсутні відомості про належне його сповіщення і щодо виклику до слідчого.

Невизнання підозрюваним вини у вчиненні злочину є його конституційним правом, а тому ця обставина сама по собі не може слугувати підставою для тримання ОСОБА_7 під вартою.

Судова колегія приходить до висновку, що слідчий суддя належним чином мотивував свій висновок про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги прокурора висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній ухвалі , не спростовують.

Як встановлено із пояснень прокурора під час апеляційного розгляду ОСОБА_9 після вручення йому повідомлення про підозру не порушує покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор також надала відомості про те, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 23.10.2019 року і рішення щодо його продовження наразі не приймалося. Ці обставини також враховуються колегією суддів при вирішенні по суті апеляційних вимог прокурора про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуальним закону, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 03 жовтня 2019 року, відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

копія вірна,
суддя ОСОБА_2