Дата документу 25.06.2019 Справа № 336/440/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-кп/807/747/19Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №336/440/18Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.263 ч.1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000048, за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2018 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івантєєвка Московської області, громадянина України, не одруженого, з незакінченою вищою освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и л а:

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2018 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та виправдано за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати на залучення експертів постановлено віднести на рахунок держави.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, органами досудового розслідування встановлено, що 23.11.2017 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у лісосмузі у районі «Запоріжжя Ліве», маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, придбав, шляхом присвоєння знайденого, пенал сірого кольору, у якому виявив циліндричну ствольну коробку з гвинтовою заглушкою, ударним механізмом з бойовою пружиною та стволом, а також п`ять патронів калібру 5,6 мм. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, зберігаючи при собі вказані предмети, переніс їх до місця свого проживання, а саме, до будинку АДРЕСА_1 .

24.11.2017 року о 07 годині 45 хвилин, в ході проведення санкціонованого обшуку території домоволодіння будинку АДРЕСА_1 , співробітниками поліції, в присутності понятих та ОСОБА_7 , у приміщенні будинку, а саме у кухні, виявлено і вилучено пенал сірого кольору, у якому знаходились предмети, які згідно з висновком судово-балістичної експертизи Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №593-17 від 26.12.2017 року являються: однозарядним пістолетом, виготовленим саморобним способом під патрон кільцевого запалення калібру 5,6 мм, є ручною гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю калібру 5,6 мм, придатний для здійснення пострілів; п`ять патронів, що вилучені разом з пістолетом, відносяться до гвинтівочних спортивно-мисливських патронів кільцевого запалення калібру 5,6 мм, виготовлених промисловим способом, є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру, придатні для здійснення пострілів.

Дії ОСОБА_7 під час досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Суд першої інстанції, проаналізувавши у сукупності та взаємозв`язку показання учасників кримінального провадження та безпосередньо досліджені письмові та речові докази, надавши їм належну оцінку, дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 263 КК України при вищевикладених обставинах не доведена та він підлягає виправданню з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим та невмотивованим, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів зазначає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у інкримінованому йому злочині повністю доведена стороною обвинувачення. Так, під час судового розгляду ОСОБА_10 вказував, що 23.11.2017 року увечері прямував через лісопосадку, де знайшов футляр сірого кольору, в якому знаходились дві трубки з пружиною та 5 предметів, схожих на патрони, які він вирішив забрати, щоб їх не знайшли діти. Виходячи з вищевказаного, обвинувачений розумів призначення знайдених предметів, оскільки «вирішив їх забрати, щоб не знайшли діти». Далі, у суді ОСОБА_7 зауважив, що збирався вранці наступного дня добровільно здати знайдені предмети до відділення поліції. Дані покази є підтвердженням того, що обвинувачений цілком усвідомлював, які можуть настати наслідки за зберігання предметів, знайдених ним у лісосмузі у разі не передачі їх до органів поліції. Враховуючи те, що до органів поліції обвинувачений так і не зателефонував з приводу знайдених предметів, а перед початком обшуку, який відбувся 24.11.2017 року за місцем його мешкання, добровільно органам поліції знайдений «футляр, дві трубки з пружиною та 5 предметів, схожих на патрони» не видав, хоча запитання йому ставилось слідчим, про що зазначено у протоколі обшуку. Таким чином, ОСОБА_7 мав прямий умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу. Однак, суд не надав належної оцінки вищевказаному. Також вина ОСОБА_10 підтверджується показаннями понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які підтвердили факт вилучення при обшуку домоволодіння ОСОБА_10 ручки-пістолету та патронів. Крім того, останні впізнали вищевказані речові докази під час їх огляду у суді. Висновок суду про те, що стороною обвинувачення не доведено, що саме вилучені під час проведення обшуку 24.11.2017 року у ОСОБА_7 предмети, надані на експертизу, є надуманим та належним чином не мотивованим. Слідчим проведено санкціонований обшук території домоволодіння будинку АДРЕСА_1 , в присутності понятих та ОСОБА_7 , під час якого у приміщенні будинку, а саме у кухні, виявлено і вилучено пенал сірого кольору, у якому знаходились дві металеві трубки, в одній з яких виявлено пружину, та п`ять патронів 5,6 мм, під час візуального огляду маркування на яких не проглядалось, у подальшому наявність маркування при застосуванні спеціальних збільшуючих пристроїв було виявлено експертом, про що зазначено у відповідному висновку. З урахуванням результатів судово-балістичної експертизи від 26.12.2017 року процесуальним прокурором виділено матеріали з основного кримінального провадження та надано доручення внесення відомостей до ЄРДР про виявлене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України. Таким чином, суд помилково дійшов висновку, що слідчим порушено вимоги ст. 214 КПК України, який суттєво вплинув на законність прийнятого ним рішення про визнання ОСОБА_7 невинуватим. Крім того, неправильне тлумачення норм кримінального процесуального законодавства, а саме, що слідчий в рамках основного кримінального провадження, нібито, не мав права призначати експертизу щодо виявлених під час обшуку предметів, внаслідок, нібито, відсутності на те повноважень, вплинуло на прийняття хибного рішення щодо визнання висновку експерта від 26.12.2017 року за результатами проведення судово-балістичної експертизи недопустимим доказом.
Виходячи з викладеного, просить вирок суду першої інстанції скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, із застосуванням п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_7 вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а вирок суду без змін.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора на підтримання апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою суд у вироку зазначає формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги судом першої інстанції були дотримані.

Підстави для виправдання ОСОБА_7 і мотиви, з яких суд відкинув докази обвинувачення, викладені у вироку в повному обсязі.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, сторона обвинувачення посилалась на покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та на письмові докази:

- витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003648 від 02.10.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України;
- постанову прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 від 05.01.2018 року про виділення матеріалів в окреме провадження, якою виділено матеріали кримінального провадження № 0003648 від 02.10.2017 року в окреме провадження щодо факту виявлення та вилучення предметів за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 ;
- витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 05.01.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України;
- протокол обшуку від 24.11.2017 року за місцем мешкання ОСОБА_7 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2017 року в рамках кримінального провадження № 0003648;
- висновок судової балістичної експертизи №593-17 від 26.12.2017 року;
- постанову про визнання речових доказів від 04.01.2018 року у кримінальному провадженні № 0003648.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, тощо.

Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на сторону обвинувачення, належності та допустимості доказів на сторону, що їх подає.

Покази обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнав такими, що підтверджують його невинуватість.

Так, з показань обвинуваченого ОСОБА_7 випливало, що 23.11.2017 року об 11 годині вечора він прямував з Запоріжжя Лівого до селища ДД через лісопосадку, де знайшов футляр сірого кольору, в якому знаходились дві трубки з пружиною та 5 предметів, схожих на патрони, які він вирішив забрати, щоб їх не знайшли діти. При цьому, обвинувачений зауважував, що збирався вранці наступного дня добровільно здати знайдені предмети до відділення поліції. До поліції увечері не телефонував, оскільки був розбитий телефон. Втім, за його місцем проживання - у будинку АДРЕСА_1 , де він мешкає разом із батьками, але в окремому будинку, - о 07 годині ранку наступного дня було проведено обшук. Під час обшуку були присутні його батьки. У залученні сторонніх понятих, крім тих, що були під час обшуку, йому було відмовлено. Співробітники поліції знайшли вказані предмети футляр з 2 трубками, одна з яких була з пружиною, та 5 предметів, схожих на патрони, на вході до тимчасової будівлі, на видному місці, які запечатали та вилучили. Інших предметів під час обшуку, в тому числі, наркотичних засобів, вилучено не було, по закінченню обшуку він підписував якісь документи, точно не пам`ятає, чи проголошували йому протокол обшуку. Про участь захисника під час проведення обшуку він не заявляв, копію протоколу обшуку та ухвали слідчого судді не отримував. Крім того, показав, що він не збирав зброю, вона була розібрана, в такому ж вигляді, як він її знайшов. Добровільно здати зброю йому не пропонували, а він забув про знайдене, інакше видав би добровільно. Після закінчення обшуку поліцейські відвезли його до відділення поліції, де він надав аналогічні свідчення.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Принцип «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» передбачає, зокрема, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Так, свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що він є батьком обвинуваченого ОСОБА_7 , у листопаді 2017 року був присутній під час проведення обшуку у будинку за місцем проживання свого сина ( АДРЕСА_1 ), що розташований на одному подвір`ї із будинком, де він мешкає із дружиною. Власником будинку є його дружина, копія ухвали про дозвіл на проведення обшуку їй не була вручена. Обшук був розпочатий о 6 годині ранку. У вказаний час він порався на подвір`ї, співробітники поліції пред`явили ухвалу про проведення обшуку, були разом із понятими, після чого зайшли до приміщення, де мешкає ОСОБА_7 . Коли він зайшов до приміщення, де мешкає син, у нього викликали підозру поняті, які спілкувались із співробітниками поліції, крім того, у одного з понятих були наручники. Він просив залучити інших понятих, втім, йому було відмовлено, після чого пред`явили знайдений у будинку предмет та внесли до протоколу ці дані. Крім того, коли він зайшов до приміщення, виявлений під час обшуку предмет вже роздивлялись, він був на видному місці. Вважає, що поняті є співробітниками поліції, оскільки раніше працював начальником карного розшуку м. Запоріжжя, тому манера спілкування та одяг понятих викликали у нього підозру. Співробітники поліції пред`явили йому під час обшуку пластмасову чи картонну коробку світлого кольору, в якій знаходилось 2 трубки з металу, та предмети, схожі на патрони, кількість не пам`ятає. Зауважив, що протокол обшуку не підписував, копії не отримував, хоча наполягав на цьому. Після закінчення обшуку сина відвезли до відділення поліції.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що вона також була присутня під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , наприкінці листопада 2017 року, де мешкають вони з чоловіком та їх молодший син ОСОБА_7 . Вона є власницею будинку. В день обшуку вона ще спала, потім визирнула у вікно будинку, біля 7 години ранку, коли побачила, що заходять люди, - вийшла у двір. Особи, які проводили обшук, також увірвались до її будинку, а потім зайшли до приміщення, де мешкає син. Співробітники поліції їй не представлялись, ухвалу про дозвіл на проведення обшуку не пред`являли. При цьому, вони говорили, що понятих привезли з вулиці Чарівної. Під час обшуку вона із працівником прокуратури перебувала на подвір`ї будинку, згодом він зайшов до будинку, де проводився обшук. Наручників ні у кого із присутніх не бачила, можливо, виявлена коробка була коричневого кольору. По завершенню слідчої дії їй дали підписати документ, протоколу вона не бачила, копій у неї немає. Імен та прізвищ присутніх під час обшуку осіб не знає. Після закінчення обшуку сина відвезли до відділення поліції.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що був понятим під час здійснення обшуку у обвинуваченого, приблизно з 6 до 9 години ранку, взимку 2017 року, точну дату та адресу не пам`ятає, можливо події відбувались у грудні. Коли співробітники поліції його запросили бути понятим, він йшов з дня народження друга. Обшук проводився у будинку, який складається з двох частин, у прибудові, де мешкає обвинувачений, під час його проведення були присутні ОСОБА_7 та його батьки. В результаті обшуку вилучена ручка-пістолет, яка була у коробці. Коробку відкрили, показали. Вона була світлого сірого кольору, можливо залізна, була у футлярі, знаходилась на кухні на тумбі. Вилучений предмет був упакований та опломбований. Зауважує, що під час обшуку проводилась відеозйомка, але хто її здійснював, не знає. Також під час обшуку були виявлені та вилучені 3 патрони.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що він був присутнім у якості понятого під час проведення обшуку о 7 годині ранку за адресою: АДРЕСА_1 , наприкінці 2017 року. Погодився на участь у слідчій дії на пропозицію співробітників поліції. Обшук проводився у будинку, який складається з двох частин, у прибудові, де мешкає обвинувачений, були присутні обвинувачений та його батьки. В результаті обшуку була вилучена ручка-пістолет. Вона мала вигляд двох трубочок, складених разом, поряд були патрони. Всі ці предмети були у футлярі, який лежав з правого боку при вході до кухні на полиці. Патрони були золотисто-темного кольору, як мідь, у кількості приблизно 5 одиниць. Під час обшуку проводилась відеозйомка. Колір вилученого пеналу не пам`ятає. Вилучені предмети були упаковані до пакету із підписами. Обшук проводився при штучному освітленні.

Суд, дослідивши повно, всебічно та неупереджено всі обставини даного кримінального провадження, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Судом першої інстанції було встановлено, що Шевченківським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, відомості про вчинення якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2017 року за № 0003648 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Постановою від 07.02.2018 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України.

24.11.2017 року старшим слідчим Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2017 року, винесеної під час досудового розслідування кримінального провадження №0003648, за місцем мешкання ОСОБА_7 (за адресою: АДРЕСА_1 ), з метою відшукання особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, а також знарядь злочину, коштів, отриманих від незаконного обігу вказаних речовин та засобів, виявлено та вилучено предмети, а саме картонний пенал сірого кольору, в якому знаходились дві металеві трубки, в одній з яких знаходилась пружина, п`ять предметів, схожих на патрони, без маркування.

Також районним судом був досліджений висновок судової балістичної експертизи, проведеної на підставі постанови слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_16 про призначення судово-балістичної експертизи від 27.11.2017 року, Запорізьким відділенням Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №593-17 від 26.12.2017 року, відповідно до якого предмет, вилучений 24.11.2017 року в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_7 , відноситься до однозарядних пістолетів, виготовлених саморобним способом під патрон кільцевого запалення калібру 5,6 мм, є ручною гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю калібру 5,6 мм, придатний для здійснення пострілів. Крім того, патрони, вилучені разом з пістолетом, відносяться до гвинтівочних спортивно-мисливських патронів кільцевого запалення калібру 5,6 мм, виготовлених промисловим способом, є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру, придатні для здійснення пострілів.

Як встановлено судом першої інстанції, вказану експертизу проведено в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 02.10.2017 року до ЄРДР за № 0003648, що підтверджено її висновком №593-17 від 26.12.2017 року. Відповідно, постанову про призначення судово-балістичної експертизи від 27.11.2017 року, також винесено слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження №0003648 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Експертом було зазначено, що для проведення експертизи надані предмет, схожий на пістолет-ручку, та п`ять патронів, вилучені 24.11.2017 року в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_7 . Предмет запакований в уніфікований поліетиленовий пакет № 4231267 для речових доказів ГСУ НПУ, з підписами від імені слідчого, понятих та спеціаліста. Цілісність упаковки не порушена, забезпечує збереження речових доказів. Надіслані на дослідження речові докази відповідають опису в постанові про призначення експертизи.

Відповідно до ст. 106 КПК України протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення. До складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії.

Втім, як було встановлено судом першої інстанції, в протоколі обшуку не вказано ким, де та яким чином були упаковані, опечатані та засвідчені підписами вилучені при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 пенал сірого кольору, у якому знаходилися дві металеві трубки з пружиною та п`ять предметів, схожих на патрони, без маркування. Крім того, згідно із протоколом обшуку, ніхто з спеціалістів участі у обшуку не приймав.

Проте, відповідно до висновку експерта від 26.12.2017 року за результатами проведення судової балістичної експертизи № 593-17, експерту надійшов уніфікований поліетиленовий пакет № 4231267 для речових доказів і на формулярі пакету наявні підписи від імені слідчого, понятих та спеціаліста.

Зі змісту висновку випливало, що надані на дослідження патрони складаються з гільз з капсулем кільцевого запалення, порохових зарядів та куль. Патрони мають загальну довжину 25,4 мм. Гільзи циліндричної форми з виступаючим фланцем. Гільзи трьох патронів виготовлені із сталі, двох з латуні. На денцях гільз двох патронів із стальною гільзою, одного - з латунною наявне маркування у вигляді букви «V», на денці одного патрона з латунною гільзою наявне маркування у вигляді стилізованого перехрестя в колі. На денці гільзи одного патрона із стальною гільзою маркування відсутнє.

Разом з тим, вказані у висновку експерта відомості суперечать змісту протоколу обшуку, відповідно до якого всі патрони були без маркування.

В результаті аналізу досліджених доказів суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що саме вилучені під час проведення обшуку 24.11.2017 року у ОСОБА_7 предмети надані на дослідження експерта.

Спецпакет, у якому знаходився предмет, вилучений 24.11.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_7 , який являється однозарядним пістолетом, виготовленим саморобним способом під патрон кільцевого запалення калібру 5,6 мм, є ручною гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю калібру 5,6 мм, та 5 патронів калібру 5,6 мм, згідно з постановою слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_16 від 04.01.2018 року був визнаний речовим доказом та направлений на зберігання до камери схову Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Разом з тим, вказана постанова також була винесена в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 02.10.2017 року до ЄРДР за №0003648.

В подальшому, постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 від 05.01.2018 року про виділення матеріалів в окреме провадження, було виділено матеріали кримінального провадження № 0003648 від 02.10.2017 року в окреме провадження щодо факту виявлення та вилучення предметів за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з переліком у постанові.

Після виділення матеріалів, згідно з витягом з ЄРДР, відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у межах якого повідомлено про підозру ОСОБА_7 , внесено до реєстру 05.01.2018 року за № 0000048.

Проте, вищевказаний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, який міститься в матеріалах даного кримінального провадження, не містить відомостей про слідчого (слідчих) органів досудового розслідування, прокурора (прокурорів), який (які) здійснює(ють) процесуальне керівництво та не посвідчений реєстратором, що, в свою чергу, унеможливлює прийняття вказаного витягу в якості допустимого доказу.

Також в судовому засіданні суду першої інстанції було оглянуто речовий доказ, опечатаний биркою після проведення судової балістичної експертизи 26.12.2017 року.

Таким чином, суд першої інстанції, проаналізувавши усі представлені докази, які були досліджені під час судового розгляду, і які були оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку між собою, дійшов до висновку про те, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 263 КК України стороною обвинувачення не доведена, у зв`язку із чим виправдав його на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Зі вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, апеляційна скарга може бути задоволена апеляційним судом у разі, якщо вона містить посилання на те, в чому полягає неправильність оскаржуваного вироку та містить визначені чинним процесуальним законом підстави для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції. Лише за об`єктивного підтвердження таких підстав можливе скасування оскаржуваного вироку. В апеляційній скарзі прокурор ще раз цитує докази та доводи із обвинувального акта, яким надана правова оцінка судом, а не спростовує об`єктивними даними, з посиланням на переконливі докази, висновки місцевого суду.

Доводи прокурора про те, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_7 мав прямий умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, є безпідставними.

Так, допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 , стверджував, що 23.11.2017 року об 11 годині вечора він прямував з Запоріжжя Лівого до селища ДД через лісопосадку, де знайшов футляр сірого кольору, в якому знаходились дві трубки з пружиною та 5 предметів, схожих на патрони, які він вирішив забрати, щоб їх не знайшли діти. При цьому, обвинувачений зауважував, що збирався вранці наступного дня добровільно здати знайдені предмети до відділення поліції. До поліції увечері не телефонував, оскільки був розбитий телефон. Втім, за його місцем проживання - у будинку АДРЕСА_1 , де він мешкає разом із батьками, але в окремому будинку, - о 07 годині ранку наступного дня було проведено обшук. Добровільно здати зброю йому не пропонували, а він забув про знайдене, інакше видав би добровільно.

Факт придбання вогнепальної зброї та боєприпасів обвинуваченим ОСОБА_7 , шляхом привласнення знайденого, крім показань самого обвинуваченого, стороною обвинувачення не доведений.

До того ж, заслуговує на увагу й невеликий проміжок часу (нічний час доби) після відшукання вогнепальної зброї та бойових припасів до моменту проведення обшуку (ранок наступного дня).

Посилання прокурора на те, що вина ОСОБА_7 підтверджується показаннями понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , не можуть бути визнані вагомими доказами на підтвердження винуватості обвинуваченого, оскільки їхні покази лише встановлюють факт виявлення та вилучення під час обшуку предметів, вилучених з цивільного обігу.

Твердження прокурора про те, що суд дійшов помилкового висновку про порушення слідчим вимог ст. 214 КПК України є неспроможними, з огляду на таке.

За змістом ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 КПК України, недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Як передбачено ч. 1 ст. 214 КПК України (у редакції на час виявлення предметів під час обшуку), слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1 п. 1 розділу «ІІ. Прийняття заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події» Інструкції «Про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події», затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1377, прийняття заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснюється цілодобово і невідкладно тим органом поліції, до якого надійшла заява чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію, або слідчим, або іншою посадовою особою органу поліції, якою самостійно виявлено з будь-якого джерела обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, в порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчі слідчої групи СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області після виявлення під час обшуку 24.11.2017 та вилучення за місцем проживання ОСОБА_7 пеналу сірого кольору, у якому знаходилися дві металеві трубки з пружиною та п`яти предметів, схожих на патрони, без маркування, не здійснили невідкладної реєстрації обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, в Журналі єдиного обліку Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області та протягом 24 годин відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесли, належне розслідування не розпочали.

Відомості щодо виявлення та вилучення 24.11.2017 року за місцем проживання ОСОБА_7 пеналу сірого кольору, у якому знаходилися дві металеві трубки з пружиною та п`ять предметів, схожих на патрони, без маркування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань лише 05.01.2018 року, тобто після спливу значного проміжку часу з моменту їх виявлення та вилучення.

Цією ж датою досудове розслідування кримінального провадження доручено слідчому СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_16 , що видно з реєстру проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій, доданих до обвинувального акта.

З аналізу змісту параграфу 2 глави 3 КПК України, слідчий є стороною кримінального провадження.

На підставі ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження.

Колегією суддів встановлено, що станом на 27.11.2017 року слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_16 не був стороною кримінального провадження за № 0000048 від 05.01.2018 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тому, що зазначене кримінальне провадження на той час не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши порушення встановленого КПК України порядку збирання доказів особою, що не мала на це права, в тому числі, і внаслідок відсутності відповідних повноважень у слідчого, обґрунтовано визнав такі докази недопустимими.

Неспроможними є й доводи прокурора про необґрунтоване, на думку сторони обвинувачення, визнання судом висновку експерта від 26.12.2017 року недопустимим доказом.

Так, висновок експерта від 26.12.2017 року за результатами проведення судово-балістичної експертизи №593-17 по кримінальному провадженню № 0003648 від 02.10.2017 року, розпочатого за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, не може бути визнаний доказом по кримінальному провадженню №0000048 від 05.01.2018 року, розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він не отриманий у передбаченому КПК України порядку, а тому, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про недопустимість вказаного доказу.

До того ж, як вбачається із зазначеного вище, слідчим приймалося рішення про призначення експертизи не речових доказів, а об`єктів, що були вилучені під час проведеного обшуку. Вказані вилучені об`єкти набули статусу речових доказів лише 04.01.2018 року, після проведення судово-балістичної експертизи.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що слідчі дії, а саме: призначення та проведення експертизи та винесення постанови про визнання речовими доказами, були вчинені слідчим у іншому кримінальному провадженні, тобто були вчинені неповноважною особою, та з порушенням порядку їх проведення, поза межами проведення досудового розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, до внесення відомостей до ЄРДР.

Доведеності винуватості ОСОБА_7 у інкримінованому йому злочині «поза розумним сумнівом», стороною обвинувачення надано не було як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є законним і обґрунтованим.

Істотних порушень кримінального та кримінального процесуального законодавства, що тягнуть безумовне скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2018 року, яким ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та виправдано за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її оголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4