ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року
м. Київ

справа № 165/2737/17
провадження № 51-6305км18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 17 квітня 2018 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Нововолинська,
засудженого за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України (далі КК).
Оскаржені судові рішення

1. Згідно з вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 12 січня 2018 року ОСОБА_6 було засуджено за частиною 2 статті 186 КК із застосуванням статті 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі статті 75 цього Кодексу засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки і покладено на нього обов`язки, передбачені частиною 1 та пунктом 2 частини 2 статті 76 КК.
2. ОСОБА_6 визнано винуватим у грабежі, вчиненому повторно, та у грабежі, який є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно за обставин, детально викладених у вироку. Судом визнано доведеним, що засуджений:
19 червня 2017 року приблизно о 13:00 поруч із будинком на АДРЕСА_1 відкрито заволодів жіночою сумочкою, завдавши потерпілій ОСОБА_7 збитків на суму 702 грн;
8 серпня 2017 року приблизно о 10:40 у загальному коридорі будинку на АДРЕСА_2 спрямував сильнодіючу речовину газ подразнюючої дії в обличчя ОСОБА_8 та відкрито заволодів гаманцем, завдавши збитків на суму 263 грн;
15 серпня 2017 року приблизно о 09:20 на сходовому майданчику будинку на АДРЕСА_3 спрямував сильнодіючу речовину газ подразнюючої дії в обличчя ОСОБА_9 та відкрито заволодів поліетиленовим пакетом з речами, завдавши збитків на суму 252 грн.
3. Апеляційний суд Волинської області ухвалою від 17 квітня 2018 року вирок місцевого суду залишив без змін.
Вимоги і доводи касаційних скарг

4. У касаційній скарзі сторона обвинувачення, посилаючись на пункти 13 частини 1 статті 438 КПК, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому суді.
5. Прокурор вважає, що всупереч статті 419 КПК апеляційний суд не обґрунтував належним чином свого рішення про залишення без задоволення вимог сторони обвинувачення, а також не усунув допущених місцевим судом порушень статті 65 КК. На думку прокурора, суд першої інстанції не врахував повною мірою ступеня тяжкості вчиненого злочину та особи винного, який раніше судимий, скоював злочини щодо осіб похилого віку, з використанням газового балончика, а тому неправомірно призначив ОСОБА_6 покарання із застосуванням статті 69 КК та звільнив його від відбування покарання з випробуванням, що призвело до обрання невиправдано м`якого покарання.
6. У письмових запереченнях потерпілі ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , засуджений та його захисник просять касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а судові рішення без змін. Вважають, що суд правильно застосував норми процесуального та матеріального права, а оскаржене судове рішення належним чином обґрунтував.
Позиції учасників касаційного розгляду
7. Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду. Клопотань про відкладення розгляду до суду касаційної інстанції не надходило.
8. У судовому засіданні прокурор підтримав касаційну скаргу сторони обвинувачення.
Оцінка Суду
9. Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скарзі доводи, Суд дійшов висновку, що подану скаргу належить задовольнити на таких підставах.
10. Згідно зі статтею 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Умотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
11. Виходячи з приписів статті 419 вказаного Кодексу, суд апеляційної інстанції зобов`язаний проаналізувати й зіставити з наявними у справі та додатково поданими матеріалами всі доводи, наведені в апеляційній скарзі, і дати на кожен із них вичерпну відповідь, пославшись на відповідну норму права. У разі залишення заявлених вимог без задоволення в ухвалі має бути зазначено підстави, на яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
12. Недотримання цих положень є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою скасування судового рішення.
13. Як убачається з матеріалів провадження, в апеляційній скарзі прокурор, наводячи конкретні доводи, заперечував правильність застосування статей 69 і 75 КК та справедливість призначеного ОСОБА_6 покарання, яке вважав невиправдано м`яким. Тому просив суд апеляційної інстанції скасувати оспорюване рішення в частині заходу примусу і постановити новий вирок, обравши засудженому більш суворе покарання в межах санкцій інкримінованих статей указаного Кодексу.
14. Залишаючи апеляційну скаргу сторони обвинувачення без задоволення, апеляційний суд усупереч вимогам статті 419 КПК в ухвалі не навів належних обґрунтувань на спростування викладених у ній доводів щодо неправильності застосування до ОСОБА_6 місцевим судом статей 69, 75 КК й у зв`язку з цим м`якості покарання.
15. Відповідно до положень статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
16. Згідно зі статтею 69 КК суд вправі застосувати її положення і призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (частини статті), лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з обов`язковим урахуванням особи винного.
17. Згідно з частиною 1 статті 75 КК якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
18. Проте суд апеляційної інстанції, погоджуючись із рішенням місцевого суду щодо призначеного ОСОБА_6 покарання, не перевірив, чи було додержано приписів статей 65, 69, 75 КК.
19. Як убачається зі змісту ухвали, мотивуючи свою позицію щодо правильного застосування до засудженого вимог статей 69 та 75 КК під час призначення покарання за частиною 2 статті 186 КК і достатності обраного заходу примусу, апеляційний суд послався на встановлені у вироку пом`якшуючі обставини щире каяття й добровільне відшкодування шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Крім того, згаданий суд послався на особу ОСОБА_6 , котрий характеризується посередньо, є працездатним, на спеціальних обліках не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, має постійне місце проживання та сім`ю, а також його ставлення до скоєного. Також суд врахував думку потерпілих, які просили суд звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням.
20. Законодавець надав суду повноваження у виключних випадках вийти за межі санкції, передбаченої за вчинений злочин, у разі наявності виняткової сукупності обставин, за якої призначення покарання в межах передбаченої санкції буде явно несправедливим. Однак суд не обґрунтував, що наведені ним обставини мають виключний характер і суттєво знижують тяжкість вчиненого злочину.
21. Крім того, суд не врахував інших обставин справи, а саме вчинення злочинів із застосуванням газового балончику, заздалегідь заготовленого для вчинення злочинів, та вибір як потерпілих осіб похилого віку для зменшення вірогідності опору. Також відсутність позитивних змін у поведінці засудженого, який вчинив злочин через незначний проміжок часу знову після попереднього засудження, в поєднанні з його посередньою характеристикою та обсягом вчинених діянь не можуть вважатися такими, що суттєво знижують тяжкість вчинених ним злочинів.
22. Отже, висновок апеляційного суду щодо наявності підстав для застосування до засудженого положень статей 69 та 75 КК є необґрунтованим, його було зроблено без урахування особливостей правозастосування наведених норм матеріального права.
23. Таким чином, поза увагою суду залишилися обставини, які мають значення під час вибору заходу примусу та впливають на його розмір. Їх сукупність у взаємозв`язку підтверджує неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло порушення принципу співмірності й невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого через м`якість, як про це обґрунтовано йдеться у касаційній скарзі прокурора.
24. У контексті зазначеного колегія суддів вважає, що ухвалу апеляційного суду не можна залишити в силі, адже її постановлено з істотним порушенням норм права. Тому це рішення на підставі частини 1 статті 438 КПК підлягає скасуванню, а кримінальне провадження призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
25. Під час нового розгляду апеляційному суду необхідно здійснити провадження з додержанням правил глави 31 КПК, ретельно перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі, належно оцінити всі обставини, що мають правове значення під час вибору заходу примусу, й ухвалити справедливе рішення, яке відповідає статті 370 КПК.
26. При цьому слід мати на увазі, що за тих самих фактичних обставин справи, даних про особу засудженого та пом`якшуючих обставин призначення йому покарання за частиною 2 статті 186 КК із застосуванням статей 69 та 75 КК є неправильним, а обраний захід примусу за цим Законом м`яким.
27. Отже, подана касаційна скарга підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 17 квітня 2018 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3