Справа №463/8275/19
Провадження №1-кс/463/4335/19
У Х В А Л А
Іменем України

08 жовтня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова
Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові про відмову у визнанні його потерпілим, -
в с т а н о в и в:
До суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові щодо не визнання його потерпілим.
Скаргу мотивує тим, що 16.09.2019 року слідчим Першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000712 від 16.07.2019 року. Вважає таку постанову неправомірною, тому звернувся з скаргою в суд, просить скаргу задоволити.
В судовому засіданні свою скаргу скаржник підтримав в повному обсязі. Вважає таку незаконною. Просить задоволити скаргу в повному обсязі
Слідчий ТУ ДБР у м. Львові в судове засідання не з`явився, однак, був належним чином повідомлений про розгляд скарги. Його неявка не є перешкодую у розгляді скарги.
Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступних висновків:
Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно з ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15.07.2019 року, було зобов`язано уповноважених осіб внести відомості, згідно його заяви до ЄРДР. Як вбачається з клопотання від 10.09.2019 року та постанови про відмову у визнанні потерпілим, останній звертався до слідчого з проханням визнати його потерпілим в зазначеному кримінальному провадженні, однак згідно постанови слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові йому було відмовлено, оскільки скаржник не довів фактів спричинення ні матеріальної, ні фізичної, а ні моральної шкоди.
У відповідності до п.33 рішення ЄСПЛ «Шмалько проти України та п.44 рішення ЄСПЛ «Далбан проти Румунії» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі ст.. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності,яка є предметом судового розгляду. При цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди.
Зважаючи на той факт, що у заяві про вчинення злочину та додатків до клопотання поданої скаржником вбачається ймовірність завдання йому моральної шкоди згаданим кримінальним правопорушенням, керуючись принципом змагальності, вважаю, що скаргу слід задоволити, а саме: скасувати постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000712 від 16.07.2019 року.
Керуючись вимогами статей,22,26,220,221,303,306,309,372 КПК України, -
ухвалив:
Скаргу задоволити в повному обсязі.
Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим від 16.09.2019 року у кримінальному провадженні №0000712 від 16.07.2019 року.
Зобов`язати слідчого ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1