Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 499/140/19

Номер провадження: 1-кс/511/718/19

28.10.2019 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню №0000025, внесеного до ЄРДР 21.01.2019 року за ст. 367 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
17.10.2019 року на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №000025 від 21.01.2019 року.
Заявник скаргу обґрунтував тим, що постановою заступника прокурора області від 18.03.2019 року кримінальне провадження №0000025 від 22.01.2019 року, яке було розпочато 22.01.2019 року на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси за скаргою ОСОБА_3 було доручено СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області для подальшого досудового розслідування.
02.10.2019 року заявник ОСОБА_3 отримав лист з Роздільнянської місцевої прокуратури з якого дізнався, що 13.09.2019 року прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури була винесена постанова, відповідно до якої у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 25.01.2019 року, щодо визнання його потерпілим або законним представником потерпілої особи по кримінальному провадженню №0000025, внесеного до ЄРДР 21.01.2019 року за ст. 367 ч.1 КК України було відмовлено. Вищевказана постанова на думку заявника є необґрунтованою та невмотивованою, у зв`язку з чим заявник ОСОБА_3 просить її скасувати та зобов`язати прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 повторно розглянути вищевказану заяву про визнання ОСОБА_3 потерпілим або представником потерпілого по вказаному кримінальному провадженню та зобов`язати прокурора з`ясувати обставини, які необхідні прокурору для прийняття рішення про залучення особи потерпілого до вказаного кримінального провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав вимоги викладені у скарзі та просив їх задовольнити, пояснив, що оскільки він не згодний з кваліфікацією вказаного кримінального правопорушення, права його сестри порушуються, тому маючи статус заявника без визнання його потерпілим він позбавлений можливості захистити права хворої сестри та подавати будь-які клопотання, в тому числі щодо призначення експертизи для визначення ступеню її захворювання та підстав вказаного захворювання, постанова прокурора про відмову у визнання його потерпілим на його думку є невмотивованою, а отже підлягає скасуванню.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_3 .
Розглянувши скаргу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення заявника та думку прокурора, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Судом з доданих матеріалів до скарги встановлено, що СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000025, внесеного до ЄРДР 21.01.2019 року за ст. 367 ч.1 КК України.
Відповідно до постанови прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури від 13.09.2019 року встановлено, що на адресу Роздільнянської місцевої прокуратури надійшла ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2019 року, якою скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Одеської області була задоволена та зобов`язано посадових осіб прокуратури Одеської області розглянути клопотання ОСОБА_5 від 25.01.2019 року у відповідності до вимог ст. 220 КПК України. Як встановлено з вищевказаної постанови прокурора у клопотанні ОСОБА_3 від 25.01.2019 року йдеться мову про необхідність визнання ОСОБА_3 потерпілим по вказаному кримінальному провадженню.
Вищевказане клопотання ОСОБА_3 в матеріалах кримінального провадження №0000025, внесеного до ЄРДР 21.01.2019 року за ст. 367 ч.1 КК України відсутнє.
На підставі постанови прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 13.09.2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 25.01.2019 року щодо визнання його потерпілим або законним представником потерпілого відмовлено, оскільки ОСОБА_6 влаштована у Барабойський психоневрологічний будинок інтернат та фактично знаходиться під опікою вказаного закладу, тому згідно вимог ст. 66 ЦК України вказаний заклад здійснює піклування над ОСОБА_6 . Також з вказаної постанови встановлено, що оскільки на цей час причинний зв`язок між наслідками стану здоров`я ОСОБА_6 та діями або бездіяльністю посадових осіб відповідного органу опіки та піклування не підтверджений медичною документацію, судово психолого психіатричною експертизою тощо, в матеріалах кримінального провадження відсутні підтверджуючі документи щодо батьків та близьких родичів ОСОБА_6 , слідчим на даний час не виконані всі слідчі дії направлені на повне, всебічне та неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та не перевірені відомості щодо суперечності інтересів ОСОБА_6 з інтересами її батьків та близьких родичів, у задоволенні клопотання заявника ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим або представником потерпілої відмовлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної або майнової шкоди.
Частинами 2 та 5 ст. 55 КПК України передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді
Відповідно до ч.6 ст. 55 КПК України якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 КПК України близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі;
Як зазначено у ч. 2ст. 9 КПК України прокурор зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 5ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Також, таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілим від 13.09.2019 року на предмет обґрунтованості, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором зроблене загальне посилання про те, що ОСОБА_3 звернувся передчасно з клопотанням про визнання його потерпілим, оскільки диспозиція статті 367 ч.1 КК України передбачає наявність потерпілого по вказаному злочину, а отже звернення ОСОБА_3 з клопотанням про визнання його потерпілим або представником потерпілого не є передчасним.
Крім того, прокурором не наведені підстави, визначені ч. 3 ст. 55 КПК України, які виключають визнання особи потерпілим, та мотиви прийняття такого рішення. Постанова про відмову у визнанні потерпілого містить лише перелік статей КПК України та ЦК України та їх зміст. Водночас, правового обґрунтування відсутності підстав щодо задоволення клопотання про визнання заявника потерпілим оскаржувана постанова немає.
З постанови вбачається, що прокурором формально зазначено про відсутність підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки не виконані всі слідчі дії.
Відповідно до постанови прокурором зазначено про те, що у зв`язку з перебуванням ОСОБА_6 на лікуванні у Барабойському психоневрологічному будинку інтернаті її фактичної опікою займається вказаний заклад, відповідно до приписів ст. 60 ЦК України.
Однак прокурор відмовляє у визнанні потерпілої самої ОСОБА_6 та не залучає потерпілими її родичів в силу її недієздатності, а також не залучає в якості законного представника потерпілої - директора вищевказаного закладу. Слідчим заявник не допитаний, документи про стан здоров`я потерпілої не витребувано, відповідної експертизи про стан здоров`я ОСОБА_6 не призначено. За відсутності потерпілої особи ОСОБА_6 та заявник позбавлені можливості заявляти відповідні клопотання слідчому.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу, на необхідність дотримання суб`єктного складу осіб, які можуть бути визнані потерпілими у кримінальному провадженні, зокрема це стосується близьких родичів та членів сім`ї особи, яка внаслідок кримінального правопорушення перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви; при фактичному оспорюванні перекваліфікації злочину. Необґрунтована відмова у визнанні потерпілим внаслідок неналежного встановлення ознак сімейних відносин та не встановлення об`єктивної істини призводить до скасування відповідних постанов.
ОСОБА_3 входить до переліку близьких родичів, визначеного в ч. 1 п. 1 ст. 3 КПК, тобто особою, яка є фактично членом сім`ї ОСОБА_6 , відносно якої є підтверджені дані про наявність у неї психіатричного захворювання, також ОСОБА_3 оспорює кваліфікацію злочину, однак не має можливості заявити відповідне клопотання, оскільки не має ніякого статусу по вказаному кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене, з метою дотримання вимог кримінально-процесуального законодавства та недопущення порушення прав потерпілого та його сестри, можливості захистити права хворої сестри та подавати будь-які клопотання, суд вважає, що постанова прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури від 13.09.2019 року підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_3 - розгляду відповідно до норм КПК України.
Що стосується вимоги заявника ОСОБА_3 про необхідність зобов`язання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури з`ясувати обставини, які необхідні прокурору для прийняття рішення про залучення особи потерпілою, слідчий суддя зазначає, що вказана не відноситься до повноважень слідчого судді.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням слідчого за погодженням з прокурором.
Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Заявником було заявлено клопотання про необхідність поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, однак слідчий суддя зазначає, що вказаний строк не було пропущено, оскільки лист з Роздільнянської місцевої прокуратури було отримано заявником 02.10.2019 року простою поштовою кореспонденцію та направлено на адресу суду 10.10.2019 року, що підтверджується відповідним штампом на конверті.
На підставі викладеного та керуючись ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим - задовольнити частково.
Скасувати постанову прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області від 13.09.2019 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим по кримінальному провадженню №0000025, внесеного до ЄРДР 21.01.2019 року за ст. 367 ч.1 КК України.
Зобов`язати прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури процесуального керівника у даному кримінальному провадженні, повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про залучення його потерпілим по кримінальному провадженню №00025, внесеного до ЄРДР 21.01.2019 року за ст. 367 ч.1 КК України, відповідно до приписів ст.220 КПК України в строк не більше трьох днів та повідомити заявника про результати розгляду його клопотання.
В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1