Справа № 736/579/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/746/19
Категорія - ч.2 ст.190 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2019 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє 19.12.2018 Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2019 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 190 КК України і призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком 2 роки;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком та покарання, призначеного вироком Корюківського районного суду від 19.12.2018 року, ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців.

Зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання за цим вироком, покарання, відбуте за вироком Корюківського районного суду від 19 грудня 2018 року.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що у липні місяці 2018 року, точна дата слідством не встановлена, ОСОБА_6 , знаходячись в будинку, розташованого у АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що ОСОБА_8 спав, викрав банківську картку № НОМЕР_1 , яка належить ПАТ КБ «Приватбанк» та відкрита на ім`я ОСОБА_8 , яку у подальшому використав для оформлення кредиту та зняття грошових коштів.

У подальшому, 19.07.2018 року, ОСОБА_6 повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, знаходячись за місцем свого проживання, через мобільний телефон, підключений до мережі Інтернет, використовуючи паспортні дані та ідентифікаційний код ОСОБА_8 , без його відома, зареєструвався від імені останнього на сайті «www.moneyveo.ua, який належить ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою отримання кредиту в сумі 4000 грн, при цьому вказав банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 , який належить ПАТ КБ «Приватбанк» та відкритий на ім`я ОСОБА_8

19.07.2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», на підставі наданих ОСОБА_6 недостовірних даних уклало договір № 118755875 та перерахувало на банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 , який належить ПАТ КБ «Приватбанк» та відкритий на ім`я ОСОБА_8 , гроші в сумі 4000 грн., які були зараховані на вказаний картковий рахунок цього ж дня. В подальшому ОСОБА_6 за допомогою раніше викраденої ним банківської картки, ввівши пін-код, зняв грошові кошти в сумі 3900 грн, котрі витратив на власні потреби.

Внаслідок шахрайських дій ОСОБА_6 , потерпілому ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 4000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині призначеного покарання, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та призначити йому остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі, при цьому просить врахувати його щире каяття, співпрацю зі слідством, відсутність процесуальний витрат та цивільного позову, те, що перебуває у громадянському шлюбі та має батьків пенсійного віку, які потребують його догляду.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який просив апеляційну скаргу задовольнити з указаних у ній обставин, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення з підстав необґрунтованості, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Під час судового засідання у суді першої інстанції ОСОБА_6 свою вину у скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся.

Висновок суду про доведеність його вини у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених у судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка у сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України, як умисне викрадення офіційного документу банківської карти та за ч. 2 ст. 190 КК України як умисне, повторне заволодіння чужим майном шляхом обману.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Вирішуючи питання стосовно призначення покарання ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого в частині невідповідності призначеного покарання внаслідок суворості не знаходять своє підтвердження.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, конкретні обставини справи, розмір викраденого, наявність обтяжуючих обставин рецидив злочинів, відсутність пом`якшуючих, особу обвинуваченого, який є працездатним, однак не працює, раніше неодноразово судимий, на даний час відбуває покарання за попереднім вироком та призначив покарання за сукупністю злочинів і приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ст. 65 КК України суд має призначати покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини цього ж Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а також справедливе.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення покарання, урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а також відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставини та цілком обґрунтовано призначив покарання у межах санкцій частин статей, за якими останній визнаний винуватим та обґрунтовано призначив покарання остаточне покарання за сукупністю злочинів та приєднавши невідбуте покарання за попереднім вироком, яке, на переконання колегії суддів, є достатнім та справедливим.

А посилання обвинуваченого на неврахування судом обставин, які могли б пом`якшити його покарання, є непереконливими, оскільки всі обставини, на які він посилається в своїй апеляційній скарзі, судом враховані.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, внаслідок чого апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2019 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який перебуває під вартою у той самий строк з моменту отримання рішення суду.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4