26.11.2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копчак, Чадир-Лунгського району, Республіки Молдова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню доньку 2002 року народження, працюючого гружчиком на 7 км., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні за №0000581 від 22.06.2019 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 353 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

слідчого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно ОСОБА_4 .

Зазначене клопотання адвокат мотивує тим, що підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Не оспорюючи ухвалу суду про обрання запобіжного заходу адвокат вважає, що на теперішній час існують підстави для зміни запобіжного заходу у порядку ст. 201 КПК України.

Адвокат ОСОБА_3 вважає, що у суду є можливість застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, але суддя маючи таку можливість покладає на державу обов`язок вже майже місяць годувати та утримувати ОСОБА_4 . Посилання прокурора на тяжкість можливого покарання спростовується наслідками останнього допиту підозрюваного, із змісту якого вбачається, що він фактично пішов на угоду із слідством та повідомив всі обставини злочину, що відкрили його фактичні шахрайські дії.

Крім того, ОСОБА_4 раніше не судимий, одружений та фактично проживає із дружиною, має житло у м. Одесі, за місцем проживання характеризується позитивно.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_4 активно сприяв слідству та допомагав у розкритті злочину.

Також на думку адвоката ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_4 в цьому кримінальному провадженні відсутні або низькі, оскільки немає жодних підстав стверджувати про наявність ризику переховування ОСОБА_4 від правосуддя. Посилання прокурора на можливість вчинити інше правопорушення у даному випадку є лише його особистою думкою. Також відсутні ризики знищення будь яких доказів, оскільки всі докази та документи по справі зібрані, відсутні ризики впливу на свідків, так як останні вже допитані. ОСОБА_4 раніше не судимий, що характеризує його як дисципліновану та порядну особу, сумлінно працював весь час знаходження на волі, тобто немає підстав стверджувати про ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, 22.06.2019 р. до ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження за №0000581 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 353 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що у неустановлений час та місці, точний час та дату в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, у ОСОБА_4 виник злочинний намір спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , під виглядом працівника Служби безпеки України, використовуючи відповідне посвідчення та погрожуючи начебто притягненням до кримінальної відповідальності.

З метою реалізацій свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , за невстановлених слідством обставин, час та місці, отримав бланк посвідчення працівника Служби Безпеки України, із власною фотокарткою та даними працівника, із зазначеним прізвищем ОСОБА_8 та званням майора за № ОП 013752, який в Управлінні СБ України в Одеській області не існує.

В подальшому з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 обрав малознайомого йому особу, а саме ОСОБА_7 , оскільки знав, що останній працює на посаді лікаря травматолога-ортопеда МКЛ №11.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, 25 квітня 2019 р., ОСОБА_4 , разом із невстановленою слідством особою знаходячись біля виїзду із дому де проживає ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 , самостійно підсіли до автомобіля Nissan Qashqai, чорного кольору, д/з НОМЕР_1 , яким керував останній, ОСОБА_4 представившись працівником Служби безпеки України, та пред`явивши ОСОБА_7 службове посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , із фотокарткою ОСОБА_4 , з метою залякування останнього, та усвідомлення ОСОБА_7 , що небезпека наслідків, якими погрожує ОСОБА_4 , може стати дійсною, у разі ігноруванням ОСОБА_7 його вимог.

Так, ОСОБА_4 після пред`явлення зазначеного службового посвідчення працівника Служби безпеки України, повідомив ОСОБА_7 , що відносно потерпілого здійснюється досудове розслідування і найближчим часом у нього вдома буде проведено обшук під час якого може бути виявлено наркотичну речовину. З метою посилення впливу на потерпілого, ОСОБА_4 продемонстрував ОСОБА_7 пакет з білою порошкоподібною речовиною, схожою на наркотичний засіб. Після цього ОСОБА_4 висловив ОСОБА_7 вимогу передати грошові кошти в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) доларів США, за не притягнення його до кримінальної відповідальності.

На зазначені вимоги, ОСОБА_7 повідомив, що не володіє грошовими коштами в такій сумі. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_4 , разом із невстановленою слідством особою, пройшли із потерпілим до будинку де проживає ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_3 , та опинившись у домі заволоділи грошовими коштами в сумі 3 000 (три тисячі) доларів США, які знаходились у сейфі розташованому на другому поверсі дому у спальній кімнаті потерпілого, зазначивши, що дані грошові кошти є лише часткою від вимоги у надані 50 000 доларів США за начебто не притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Надалі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, на початку червня 2019 року, точний час та дату в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 , та висловив потерпілому вимогу передати йому решту грошових коштів, а саме 47 000 (сорок сім тисяч) доларів США за начебто не притягнення його до кримінальної відповідальності. У ході телефонної розмови ОСОБА_7 повідомив, що не володіє такими грошовими коштами, після чого ОСОБА_4 знизив свої вимоги до 25 000 (двадцяти п`яти тисяч) доларів США надавши час потерпілому на пошук зазначених грошових коштів.

Після цього, з метою залякування потерпілого та досягнення кінцевої мети свого наміру, а саме заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах, діючи з єдиним умислом, ОСОБА_4 протягом кількох місяців телефонував потерпілому та продовжував висловлювати вимоги передати йому грошові кошти в сумі 25000 доларів США, погрожуючи при цьому притягненням потерпілого до кримінальної відповідальності, тим самим психологічно та морально здійснював тиск та пригнічував волю потерпілого.

У подальшому, 09.09.2019 р. в денний час, точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 та знову висловив вимогу передати йому грошові кошти в сумі 25 000 доларів США. ОСОБА_7 у телефонній розмові із ОСОБА_4 повідомив що має необхідну суму та готовий зустрітись з останнім з метою передачі зазначених грошових коштів.

ОСОБА_4 , бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у телефонній розмові із ОСОБА_7 зазначив, що передача грошових коштів у розмірі 25 000 доларів США відбудеться 10.09.2019, та про місце і точний ОСОБА_7 буде повідомлено додатково.

10.09.2019 р. в після обідній час, точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 знову зателефонував потерпілому та повідомив, що зустріч відбудеться в районі селища Наті, Одеської області приблизно о 18:00-19:00. У зазначений період часу, точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 знову зателефонував потерпілому та повідомив, що чекатиме біля магазину розташованого на вул. Терешкової, в селищі Нерубайське, Одеська область. ОСОБА_7 , керуючи автомобілем Nissan Qashqai, чорного кольору, д/з НОМЕР_1 , прибув на зазначену адресу 10.09.2019 о 19:05, та знаходячись за кермом зазначеного автомобіля побачив ОСОБА_4 , який підійшов до його автомобіля та висловив вимогу передати йому грошові кошти. Потерпілий повідомив, що спочатку хоче отримати матеріали, наявні у ОСОБА_4 , згідно яких він мав намір притягнути ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності. На вимогу потерпілого, ОСОБА_4 передав йому папку чорного кольору, в середині якої знаходились бланки документів. Після цього ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_4 дістав з бардачка автомобіля пакет чорного кольору в середині якого знаходились заздалегідь виготовлені несправжні (імітаційні) засоби у вигляді грошових коштів у грошовій одиниці України на суму 500 000 (п`ятсот тисяч гривень) та передав останньому. Завершивши свій замисел, ОСОБА_4 залишив місце скоєння кримінального правопорушення та в подальшому був затриманий працівниками правоохоронних органів.

10.09.2019 р. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
11.09.2019 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 353, ч4 ст. 189 КК України.
13.09.2019 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 08.11.2019 р.

06.11.2019 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою, строком до 05.12.2019 р.

В судовому засіданні прокурор та слідчий просили відмовити в задоволенні клопотання в зв`язку з його необґрунтованістю, та вказали на те, що ризики які існували при обрані міри запобіжного заходу ОСОБА_4 не відпали.

Підозрюваний ОСОБА_4 , його захисник, клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним в його задоволенні відмовити з наступних підстав.

Так, з наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 353 КК України, один з яких є особливо тяжким злочином.

Підозра висунута ОСОБА_4 підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя вважає, що необхідність тримання під вартою підозрюваного відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу підозрюваного і сама обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінальних правопорушень, дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурором та слідчим в судовому засіданні, під час розгляду клопотання доведено, що більш м`який запобіжний захід, не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Посилання адвоката на те, що у ОСОБА_4 поганий стан здоров`я, а також те, що на теперішній час відсутні ризики передбаченні ст. 177 КПК України, ні чим не підтверджено.

Також слід зазначити, що на теперішній час досудове розслідування триває та з`ясовуються всі обставини скоєння кримінальних правопорушень.
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 201, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0000581 від 22.06.2019 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 353 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: