ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2154/19

24 вересня 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, м. Костопіль обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000154 від 22 липня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Малий Мідськ, Костопільського району, Рівненської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової служби за контрактом, командир відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , сержант

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

за участю сторін та учасників кримінального провадження - прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді командира відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи у порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби України, ст. 178 Цивільного кодексу України, п. 1 Додатку № 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-701 «Про право власності на окремі види майна», п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, на початку лютого 2019 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про заборону придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, перебуваючи у приміщенні колишньої котельні, поблизу КПП ЗСУ «Балтика» (м. Марїнка, Донецької області) не маючи відповідного, передбаченого законом дозволу, незаконно придбав бойові припаси - два корпуса гранат РГД - 5 з двома підривачами до них типу УЗРГМ - 2, які згідно висновку експерта судової вибухотехнічної експертизи № 4.1-95/19 від 08.08.2019 відносяться до бойових припасів та є придатними до здійснення вибуху.

В подальшому, він же, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про заборону носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, помістивши означені бойові припаси собі у рюкзак, не маючи відповідного, передбаченого законом дозволу переніс із приміщення колишньої котельні, поблизу КПП ЗСУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (м. Марїнка, Донецької області) до місця свого проживання (до місця тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 ), що знаходиться у АДРЕСА_2 , де у наметі, серед особистих речей, незаконно залишив на зберігання та зберігав вищевказані бойові припаси.

Надалі, ОСОБА_3 діючи з прямим умислом, направленим на незаконну передачу бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, 18 липня 2019 року близько 11 год. 40 хв. перебуваючи у відділені № 1 ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться за адресою: вул. Прокоф`єва, 14а, м. Мар`їнка, Донецької області, переслідуючи мету тимчасового зберігання вказаних бойових припасів іншою особою, передав два корпуси наступальних осколкових ручних гранат РГД - 5 (споряджених зарядом вибухової речовини) та два засоби підриву, уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ - 2 для отримання громадянкою ОСОБА_6 у відділенні № 1 ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться за адресою вул. Рівненська, буд. 107, м. Костопіль, Рівненської області.

Дані дії ОСОБА_3 , суд кваліфікує як носіння, зберігання, придбання та передачу бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи.

Крім повного визнання вини ОСОБА_3 , його вина повністю підтверджується і іншими документами, зібраними по справі.

Протоколом огляду речей, документів від 24 липня 2019 року (а.с.17).

З висновку судової вибухотехнічної експертизи а № 4.1-95/19 від 8 серпня 2019 року (а.с. 100-117) вбачається, що надані на експертизу предмети, є двома корпусами наступальних осколкових ручних гранат РГД-5 і відносяться до бойових припасів.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 зазначеними вище діями вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КК України, а саме носіння, зберігання, придбання та передачу бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ст.65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263Кримінального кодексу України, кваліфікується як тяжкий злочин.

Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 , обставини суд враховує щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину. Відповідно до ст.67 КК України, суд враховує, що обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 , по місцю проходження служби характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей є учасником бойових дій.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Санкція ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про доцільність призначення покарання у вигляді позбавлення волі, однак вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без реального позбавлення волі, але в умовах нагляду за ним та звільнити його від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов відсутній.

Запобіжний захід відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів. Згідно з матеріалами справи відносно ОСОБА_3 витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування становлять 2512,16грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.374,376,395 КПК України, 75-76 КК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох ) років позбавлення волі і застосувавши ст.75, 76 КК України, звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням - встановивши йому іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ч. 4 ст. 76 КК України здійснення нагляду за ОСОБА_3 покладається на командира військової частини НОМЕР_1 .

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили а саме: оптичний диск марки «Philips» типу CD-R, з відеозаписом із камери відеоспостереження розташованої у відділенні № 1 ТОВ «Нова Пошта» вул.Прокоф`єва, 14 а, м.Мар`їнка, Донецької області), залишити в матеріалах справи; фрагменти від 2 гранат РГД 5 та 2 запалів до них типу УЗРГМ-2, - знищити; паперові згортки, поліетиленовий пакет, консерви у кількості 29 шт., картонний ящик, мобільний телефон Нокіа із сім-картою повернути власнику.; один предмет ззовні схожий на патрон калібру 5,45 мм., що поміщений в спец пакет НПУ ЕХР № 0225589, - знищити

- Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судової вибухотехнічної експертизи за № 4.1-95/19 від 08.08.2019 в розмірі 2512 гривень 16 копійок.

Вирок суду набирає законний сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційною інстанцією.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

СуддяОСОБА_1