Провадження № 11-кп/824/1545/2019 Головуючий у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 309 КК України
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.06.2007р. вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до позбавлення волі до 3 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 04.11.2014р. вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- 31.07.2018р. вироком Білоцерківського районного суду Київської області за ч. 1 ст.185 КК України до 150 годин громадських робіт;

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік та на підставі ст. 76 КК України зобов`язано останнього періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цим же вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 09 листопада 2018 року приблизно о 22 годині 40 хвилин, знаходячись на зупинці транспортного засобу по вул. Калініна в м. Біла Церква Київської області, на землі, повторно, незаконно знайшов картоплину в середині якої знаходилося чотири згортки із фольги з кристалоподібною речовиною, наркотичний засіб метадон, яку він розпізнав за кольором і структурою.
Вказані згортки з кристалоподібною речовиною білого кольору ОСОБА_7 поклав до зовнішньої лівої кишені куртки, в яку був одягнутий, тобто незаконно зберігав при собі речовину, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якої обмежено метадон.
В подальшому, 09 листопада 2018 року о 23 годині 13 хвилин ОСОБА_7 поруч із буд. № 2, за адресою: м. Біла Церква, вул. Ватутіна, був зупинений працівниками Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з метою перевірки на предмет зберігання заборонених в обігу речей, під час особистого обшуку ОСОБА_7 , в присутності понятих, у лівій зовнішній кишені його куртки, було виявлено та вилучено чотири згортки із фольги з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якої обмежено, метадон. Маса метадону в речовинах становить 0,326 г, 0,292 г, 0,297 г, 0,270 г. Загальна маса метадону у речовинах становить 1,185 г, яку ОСОБА_7 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Київської області ОСОБА_8 просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2019 року в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість скасувати та ухвалити новий вирок, за яким ОСОБА_7 призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без зміни.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог закону, дав неналежну оцінку даним про особу обвинуваченого, не взяв до уваги всі дані, які характеризують особу обвинуваченого та ухвалив вирок, яким звільнив ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, тобто застосував ст. 75 КК України, яка не підлягає застосуванню, що призвело неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та, як наслідок, до ухвалення надто м`якого покарання.
Прокурор вказав, що ОСОБА_7 три рази притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, за вчинення 2 з яких судимості не погашені. При цьому, ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, будь-якою іншою суспільно-корисною працею не займається, перебуває під профілактичним наглядом лікаря-нарколога з приводу вживання наркотичних засобів з шкідливими наслідками з 2018 року.
Крім того, прокурор зазначив, що суд першої інстанції також не врахував зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, згідно з якої у обвинуваченого наявний високий рівень ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення, середній рівень небезпеки для суспільства, тому його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку.
Також, прокурор вказав, що незрозумілим залишилось питання, в чому полягає щире каяття ОСОБА_7 , котрий відбувши реальну міру покарання у виді громадських робіт, в межах строків погашення судимостей вчергове вчинив новий злочин.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котрий підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задоволити, обвинуваченого ОСОБА_7 котрий не підтримав подану апеляційну скаргу та просив вирок суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 не підлягає до задоволення з таких підстав.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено доведена доказами зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні і не оспорюється в апеляційній скарзі.
Доводи апеляційної скарги заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 про призначення ОСОБА_7 більш суворого розміру покарання, зокрема у виді 3 років позбавлення волі, є безпідставними.
Відповідно доч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, котрий раніше судимий, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, не має офіційного місця роботи, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває під профілактичним наглядом лікаря-нарколога з приводу вживання наркотичного засобу зі шкідливими наслідками з 2018 року, досудову доповідь про обвинуваченого у кримінальному провадженні, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують його покарання та обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Враховуючи принципи індивідуалізації, співмірності заходу примусу характеру вчинених дій та конкретні обставини справи, призначене ОСОБА_7 покарання за вчинення відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.
Що ж стосується доводів апеляційної скарги заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то вони також є безпідставними.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
Згідно абзацу 2 пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12 червня 2009 року, рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
Звільняючи ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та правильно звільнив останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, навівши переконливі доводи на підтвердження прийнятого рішення про можливість його виправлення без відбування покарання.
Так, приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції послався на позицію останнього, котру він висловив в судовому засіданні, стосовно того, що він більш в майбутньому злочини вчиняти не буде, зробив належні висновки та став на шлях виправлення.
При цьому, колегією суддів апеляційного суду було враховано те, що обвинувачений ОСОБА_7 працевлаштований не офіційно, має постійне місце проживання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки, проживає в фактичному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та доглядає за батьками пенсійного віку.
Колегія суддів, зважаючи на конкретні обставини справи, з урахуванням вищезазначених фактів і даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції його від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку колегії суддів, звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням є обґрунтованим, а встановлений іспитовий строк буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним в подальшому нових злочинів.
Відтак, доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість є безпідставними.
Доказів на спростування висновків місцевого суду прокурором в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування чи зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2019 року, стосовно ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

1.__________________ 2. __________________ 3. __________________