Справа № 357/4091/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква кримінальне провадження № 0000806 від 19.03.2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква, Київської області, не працюючий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2009 та 2014 з середньою спеціальною освітою, не зареєстрований, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 01.11.2002 Білоцерківським районним судом Київської області за ст. ст. 309 ч. 1, 198, 70, 75,76 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

2) 22.08.2003 Білоцерківським міським судом Київської області за ст. ст. 186 ч. 1, 71 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 17.09.2004 р. умовно-достроково на 11 місяців 5 днів, ст. 81 КК України;

3) 15.12.2005 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 190 ч. 2, 71 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. Від відбування покарання не звільнявся;

4) 22.06.2006 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. ст. 186 ч. 2, 190 ч. 2, 70 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 16.04.2010 р. по відбуттю строку покарання;

5) 12.08.2011 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 353, 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 04.02.2014 р. умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 9 днів, ст. 81 КК України;

6) 04.08.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. ст. 353 ч. 1, 190 ч. 2, 186 ч. 2, 70, 71 КК України до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 06.02.2019 р. по відбуттю строку покарання,-

обвинуваченого у вчиненні злочину передбачених ч. 2 ст. 185КК України,-

У С Т А Н О В И В:
10 березня 2019 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 , знаходячись біля кінотеатру ім. О.Довженка, розташованого за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Я.Мудрого 19, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії залишаються непоміченими потерпілою ОСОБА_5 та її дочкою ОСОБА_6 , яка у цей час знаходилась поряд, таємно викрав із сумки потерпілої належний їй мобільний телефон марки «Huawei» P Smart Plus, моделі INE-LX2 4/64 GB Iris Purple, об`ємом пам`яті 64 GB, вартістю 4625 грн.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 4625 грн.

Суд встановив, що дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно:

- за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що 10 березня 2019 року близько 21 год. 30 хв. він таємно викрав із сумки потерпілої належний їй мобільний телефон марки «Huawei». Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості, є закінченим злочином та вчинений умисно, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, раніше судимий, має на утриманні малолітніх дітей, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, що передбачено ст. 66 КК України.

Суд враховує обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, а саме рецидив злочину, що передбачено ст. 67 КК України.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, а також обставини справи, суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання у виді позбавлення волі. В зв`язку з цим суд вважає доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Крім того вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2019 р. ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням і іспитовим строком 3 роки, поклавши обов`язки на підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково (2 років позбавлення волі) приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2019 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «HUAWEI», модель «P smart», синього кольору, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 286,00 грн.

Вирок може бути оскаржено до Київського Апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1