У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.06.2019 Справа №607/14234/19

провадження 1-кс/607/8293/2019

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до речей та документів отримання зразків для експертизи, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про надання тимчасового доступу отримання зразків для експертизи, примусове відібрання зразків папілярних візерунків пальців рук у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження №0000384, звернувся старший слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 .

Як вбачається із клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 05 лютого 2019 року, із заявою в ТВП ГУНП в Тернопільській області звернулась гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій просить встановити та притягнути до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які 05 лютого 2019 року, близько 20:00 год. перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 відкрито, із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя та здоров`я викрали у її чоловіка ОСОБА_9 чорне, шкіряне портмане, в якому знаходились грошові кошти у сумі 12000 гривень, 800 доларів США та 500 євро, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на суму 50000 гривень.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 22 лютого 2019 року близько 01 години 25 хвилин невідома особа перебуваючи по АДРЕСА_1 загально небезпечним способом шляхом підпалу умисно знищила майно ОСОБА_8 , а саме автомобіль марки Infiniti FX35 із р.н.з. НОМЕР_1 , чим спричинила ОСОБА_8 , матеріальної шкоди на суму 485 000 гривень.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення даних кримінальних правопорушень причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с.Бистричі, Березнівського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_2 .

31 травня 2019 року ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 194 КК України, тобто умисне знищення чужого майна, що заподіяло велику матеріальну шкоду, шляхом підпалу та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

З метою встановлення обставин, які мають значення для досудового розслідування, виявлення слідів кримінального правопорушення, 04 червня 2019 року, прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , винесено постанову про відбір дактилоскопічних зразків для експертного дослідження, а саме відібрання взірців папілярних узорів у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає АДРЕСА_2 та зареєстрований в АДРЕСА_3 .

Однак 04 червня 2019 року підозрюваний ОСОБА_5 , ознайомившись із постановою про відібрання дактилоскопічних взірців для проведення судово- дактилоскопічної експертизи та отримавши її копію від надання взірців в категоричній формі відмовився.

04 червня 2019 року на ім`я старшого слідчого СВ Тернопільського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що він в категоричній формі відмовляється добровільно надавати взірці папілярних візерунків пальців рук.

В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а саме: для з`ясування того, чи залишені сліди папілярних узорів на пластиковій бутилці об`ємом 5 літрів із надписом «Есlipso», вилученій під час огляду місця події на АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 чи іншою особою, виникла необхідність у проведенні судово-дактилоскопічної експертизи.

Слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав у ньому викладених та просить його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечив з приводу задоволення клопотання та долучив письмові обґрунтування до матеріалів клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив з приводу задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Згідно ч.1 ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею.
Відповідно до ч. 3 ст. 245 КПК України, відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 241 КПК України. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
На час вирішення питання відібрання зразків папілярних візерунків пальців рук у ОСОБА_5 слідчому судді не надано доказів про призначення у кримінальному провадженні №0000384 судових експертиз, для проведення яких стороні обвинувачення необхідно отримати зазначені у клопотанні зразки.
Посилання слідчого на наявність ухвали слідчого судді від 10 червня 2019 року у справі № 607/13947/19 про призначення дактилоскопічної експертизи не є підставою для примусового відібрання зразків папілярних візерунків пальців рук підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки така призначена лише з метою з`ясування питання: чи придатні для ідентифікації особи сліди папілярних узорів, вилучені при огляді предмету 25 лютого 2019 року.
З приводу тверджень захисника ОСОБА_4 щодо невідповідності поданого слідчим клопотання вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ слід зазначити наступне.
Згідно із статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Крім цього, стаття 6 Конвенції передбачає право особи на справедливий суд, яке серед іншого включає у себе свободу від самовикриття.
На переконання слідчого судді примусове відібрання у особи біологічних зразків є втручанням у передбачені статтею 8 Конвенції права.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини втручання у конвенційні права можливе за дотримання таких основних принципів, як: законність та пропорційність втручання.

Класичне розуміння принципу законності полягає в тому, що втручання у права гарантовані Конвенцією повинно здійснюватись на підставі закону і в порядку визначеному законодавством. Для того, щоб втручання було законним, недостатнім є наявність закону, на підставі якого воно здійснюється, а й необхідним є відповідність цього закону певним вимогам.
Такими вимогами виступають доступність, чіткість та передбачуваність. Чіткість та передбачуваність розкривається через 2 основні положення: закон повинен бути викладеним таким чином, щоб особа самостійно чи з допомогою захисника могла передбачити наслідки його застосування у своїй ситуації та спроектувати свої дії; вимога законності засновується на принципі верховенства права, згідно з яким закон повинен передбачати достатні гарантії захисту від зловживань та свавільного втручання з боку органів влади.
З метою дотримання принципу пропорційності втручання, необхідне існування для цього обґрунтованої нагальної потреби, легітимної мети, дотримання справедливого балансу між публічними (держави, суспільства загалом) та приватними (особи, організації чи групи осіб) інтересами.
Необхідно констатувати, що в даному випадку, слідчий, звертаючись із клопотанням, пов`язаним із втручанням у гарантовані Конвенцією права, не обґрунтував та не довів необхідні умови для такого втручання. Зокрема, процесуальним законом передбачено можливість примусового відібрання біологічних зразків, однак таке право сторонам кримінального провадження надано якщо у кримінальному провадженні уже призначено відповідну експертизу або сторона звернулася до слідчого судді, суду із відповідним клопотанням.
Як вбачається із долучених до клопотання слідчого документів, стороною обвинувачення не надано доказів про призначення у кримінальному провадженні №0000384 судових експертиз для проведення яких необхідні зразки папілярних візерунків пальців рук ОСОБА_5 .
Крім цього, слідчий в ході розгляду клопотання не довів неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою примусового відібрання біологічних зразків, не надав будь-яких доказів на спростування версії ОСОБА_5 щодо його не причетності до скоєння інкримінованого йому злочину. За таких обставин втручання у права не можна вважати пропорційним та виправданим.
З огляду на вищезазначене, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на примусове відібрання зразків папілярних візерунків пальців рук у ОСОБА_5 для проведення експертизи слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 160-166, 241, 245, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до речей та документів отримання зразків для експертизи відмовити.
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1