Справа № 676/3577/19
Номер провадження 1-кс/676/1691/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 року м. Кам`янець-Подільський

Слідчий суддя Кам`янець-Подiльського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.143 КК України (в редакції 1960 року) по кримінальному провадженні №0000206 від 14.12.2012 року на бездіяльність прокурора щодо неприйняття рішення про скасування розшуку, -

в с т а н о в и в:

Захисник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою в інтересах ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.143 КК України (в ред.1960 року) по кримінальному провадженні №0000206 від 14.12.2012 року на бездіяльність прокурора, щодо неприйняття рішення про скасування розшуку.

Скаргу обґрунтовує тим, що 14.12.2012 року до ЄРДР за №0000206 внесено відомості про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.143 КК України (в ред. 1960 оку). Незважаючи на те, що органу досудового розслідування та прокуратурі з 11.02.2008 року достовірно відомо місце перебування ОСОБА_4 , зокрема його проживання у Республіці Болгарії, де був затриманий правоохоронними органами за дорученням Інтерполу. Постановою Софіївського апеляційного суду від 25.11.2008 року не задоволено запит Генеральної прокуратури України про видачу ОСОБА_4 у зв`язку із кримінальним переслідуванням за ч.2 ст. 143 КК України (в редакції 1960 року). Захисник наполягає, що слідчий та прокурор, достовірно знають що підозрюваний ОСОБА_4 постійно проживає в Республіці Болгарія відмовлено в екстрадиції останнього, всупереч ч.2 ст.599 КПК України, не спрямували запити про міжнародну допомогу або повістки про виклик на підставі запиту (доручення про міжнародну правову допомогу.

Так, після поновлення досудового розслідування в червні 2019 року будь-яких відомостей про повторне зупинення досудового розслідування не надходило, враховуючи вищевикладене просить визнати бездіяльність прокурора, яка полягає у неприйнятті рішення про скасування розшуку ОСОБА_4 та зобов`язати його прийняти рішення про скасування постанови від 30.12.2015 року про оголошення в розшук ОСОБА_4 в зв`язку із встановленням його місця знаходження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 скаргу, підтримав та просить її задоволити з мотивів наведених в ній.

В судове засідання прокурор Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в Хмельницькій області ОСОБА_5 не з`явився, однак про місце і час розгляду скарги судом повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Заслухавши думку захисника, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скаргу захисника ОСОБА_3 по кримінальному провадженні №0000206 від 14.12.2012 року передбаченого ч.2 ст. 143 КК України (в редакції 1960 року) на бездіяльність прокурора, щодо неприйняття рішення про скасування розшуку, слід задоволити частково.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Так, КПК України, передбачено, що бездіяльність органу досудового розслідування або невиправдана тяганина, тобто недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, оскаржується прокурору вищого рівня у порядку ст. 308 КПК України.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 4.11.1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З матеріалів кримінального провадження №0000206 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.12.2012 року вбачається, що органу досудового розслідування та прокурору з 11.02.2008 року достовірно відомо місце перебування ОСОБА_4 , зокрема його проживання у Республіці Болгарії, де він був затриманий правоохоронними органами за дорученням Інтерполу та Постановою Софіївського апеляційного суду від 25.11.2008 року не задоволено запит Генеральної прокуратури України про видачу ОСОБА_4 у зв`язку із кримінальним переслідуванням за ч.2 ст. 143 КК України (в редакції 1960 року),підозра у вчинені злочину конкретній особі не повідомлялася, а відтак строки досудового розслідування, чітко встановлені в ст. 219 КПК України.

Однак, процесуальним прокурором з 2008 року не дотримано вимог КПК України та не вжито дієвих заходів для завершення досудового розслідування в розумні строки, на виконано вимог ч.2 ст. 599 КПК України, незважаючи на те, що кримінальна справа відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст. 143 КК України (в редакції 1960 року) порушена 03.06. 1999 року і з моменту порушення кримінальної справи пройшло більше двадцяти років.

Оцінивши докази надані скаржником, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000206 від 14.12.2012 року передбаченого ч.2 ст. 143 КК України (в редакції 1960 року), слідчий суддя здобув законні підстави для часткового задоволення скарги захисника ОСОБА_3 в частині визнання незаконною бездіяльність прокурора, яка полягає у неприйнятті рішення щодо скасування розшуку ОСОБА_4 .

В решті вимог скарги відмовити через їх безпідставність.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Скаргу захисника ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 по кримінальному провадженні №0000206 від 14.12.2012 року, передбаченого ч.2 ст. 143 КК України (в редакції 1960 року) на бездіяльність прокурора щодо неприйняття рішення про скасування розшуку ОСОБА_4 - задоволити частково.

Визнати бездіяльність процесуального прокурора Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в Хмельницькій області ОСОБА_5 щодо відмови у скасуванні розшуку ОСОБА_4 - незаконною.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1