Справа №:755/2309/18
Провадження №: 1-кп/755/139/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 08.01.2018 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід. Клопотання мотивувала тим, що обвинувачений ОСОБА_3 тривалий час перебуває під вартою і тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Зокрема, зазначила, що переховуватись від суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, ОСОБА_3 намірів не має. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, її підзахисний взагалі не має змоги, оскільки у вільному доступі таких речей не існує і він не має такого наміру. Крім того, впливати на свідків та потерпілу, вчиняти інші кримінальні правопорушення, ОСОБА_3 також не має намірів та змоги. Будь-яких перешкод для того, щоб з`являтися до суду, її підзахисний не має. Ризики, які раніше наводив прокурор - є недостатніми. Зокрема, зазначила, що обвинувачений ОСОБА_3 має постійне місце проживання у м. Києві, має на утриманні матір, яка є літньою людиною і потребує постійного догляду.
Зокрема, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження строку тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтримав клопотання свого захисника та зобов`язався з`являтися до суду, прохав звільнити його з під варти.
Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання захисника зазначивши, що заявлені ним раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.
Заслухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Так, відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 9 КПК України, у разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.
Статтею 29 Конституції України передбачено, що «кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність» і що «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом».
Указані гарантії права на свободу та особисту недоторканність, які передбачені ст. 29 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 р. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
У п. 1 ст. 1 цього Закону зазначено, що «Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції», а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року, також передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
З огляду на викладене, а також те, що обвинувачений, має місце проживання у м. Києві, а саме: АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що тримання його під вартою є надмірним запобіжним заходом, а тому вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме у вигляді домашнього арешту, звільнивши його з-під варти в залі суду.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 181, 201, 202, 331, 369 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт задовольнити.
Змінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, українцю, громадянину України, з базовою середньою освітою, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, із застосуванням електронного засобу контролю, звільнивши його з-під варти в залі суду та заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 02 листопада 2019 року включно.
Покласти на ОСОБА_3 строком до 02 листопада 2019 року включно, такі обов`язки:
1) не відлучатись за межі м. Києва без дозволу суду;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
3) здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, в`їзд в Україну.
4) носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, і повідомити про це суд.
Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 .
Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Суддя