ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2019 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002823 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого,маючого дитину на утриманні ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вищою освітою, офіційно не працюючого, раніше судимого 15.05.2019 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі із застосуванням ст.. 75 КК України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

14.06.2019 року, приблизно о 13:30 год., ОСОБА_6 , знаходячись в кафе на торгівельній площадці «Ніка» за адресою: м. Харків, вул. Ак. Проскури 5А/7, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, умисно, повторно з метою незаконного особистого збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, попросив у свого знайомого ОСОБА_7 мобільний телефон під приводом здійснення телефонного дзвінка. Останній, довіряючи ОСОБА_6 , передав йому належний йому мобільний телефон марки «S-TELL m 620», вартість якого згідно висновку судовотоварознавчої експертизи №2144/19 від 25.06.2019 року складає 1050 грн.00 коп., сподіваючись, що він поверне його після здійснення телефонної розмови, однак ОСОБА_6 , заволодівши мобільним телефоном шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 , зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, обернувши його на свою користь, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним злочину, а саме, що він 14.06.2019 року приблизно у час, зазначений в обвинувальному акті, знаходячись на торгівельній площадці, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , взяв у свого знайомого ОСОБА_7 мобільний телефон під приводом здійснити телефонний дзвінок, проте заволодівши телефоном, останній не повернув, а заклав його у ломбард. У скоєному щиросердно розкаюється, просить суворо не карати.

Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином. Цивільний позов не заявляв.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежившись допитом обвинувачуваного та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно і його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесене до злочину середньої тяжкості, особу винного, який раніше засуджений 15.05.2019 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, судимість не знята та погашена у встановленому законом порядку, на період скоєння інкримінованого йому злочину офіційно не працював, має постійне місце проживання, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває.

На підставі ст. 66 КК України як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки.

Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкціями статей Особливої частини Кримінального кодексу України, за якими він обвинувачується і які передбачають відповідальність за вчинені злочини, так як відсутні передбачені ст. 69 КК України умові і підстави призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж передбачене законом і відсутні обставини, які б давали суду підстави прийти до висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбуття покарання.

Разом з тим, зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, тяжких наслідків від його дій не настало, останній має малолітню дитину на утриманні, сторона обвинувачення та потерпілий не наполягали на призначенні обвинуваченому суворої міри покарання, потерпілий надав заяву, в якій просив суд віднестися до обвинуваченого максимально лоялно, оскільки жодних претензій він до нього немає, то суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе і без призначення йому максимального строку покарання, передбаченого в санкції статті, за якою він обвинувачується, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого у більш короткий строк його ізоляції від суспільства, що також підтверджується його критичним ставлення до вчинених ним кримінальних правопорушень, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує, що обвинувачений за вироком Київського районного суду м. Харкова від 15.05.2019 року був засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, та у період відбування покарання за вищевказаним вироком суду вчинив новий умисний злочин.
Тому, враховуючи, що обвинуваченим скоєно новий злочин до повного відбуття покарання за попереднім вироком, суд, призначаючи покарання, керується положеннями ст. 71 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27 червня 2019 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 21.00 год. до 07.00 год. наступного дня, строк застосування 2 (два) місяці, тобто до 26.08.2019 року. За клопотанням прокурора обраний запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 376,395 КПК України суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
В силу ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 15 травня 2019 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили залишити без змін раніше обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту виконання даного вироку.
Речові докази мобільний телефон марки «S-TELL m 620» після набрання вироком законної сили залишити потерпілому за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.
Суд роз`яснює обвинуваченому, потерпілому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Головуючий суддя-