Провадження № 11-кп/824/1717/2019 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія ст.286 КК України
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2019року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного судув складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним та засуджено за ч.1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу врозмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень, без позбавлення правакерувати транспортними засобами.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 25 листопада 2017 року близько 20:00 години, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки "Форд Фоку" з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 та знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Рокосовського, 3/4, будучи неуважним та не стежачи за дорожньою обстановкою, чим порушив вимоги п. 1.5 та 2.3 (б) ПДР України, розпочав рух заднім ходом на автостоянці біля магазину «АТБ», за адресою: м. Київ, вул. Рокосовського, не пересвідчившись перед цим, що це буде безпечно та не створить перешкоди чи не безпеки іншим учасникам руху, чим порушив п. 10.9 ПДР України, внаслідок чого здійснив наїзд задньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який стояв позаду автомобіля.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому за ч. 1 ст. 286 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Також апелянт просить дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
На думку прокурора, вирок суду є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Зазначає, що суд приймаючи рішення не призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не в повній мірі врахував грубий характер допущених порушень ПДР, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, внаслідок якого потерпілий отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, що призвело до тривалого розладу здоров`я останнього. Вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та не навів при цьому вагомих аргументів прийнятого рішення.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Судом першої інстанції дії обвинуваченого ОСОБА_7 було вірно кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на зібраних у справі доказах та учасниками судового провадження не оспорюється.
Доводи прокурора з приводу не призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на думку апеляційного суду є безпідставними.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обираючи обвинуваченому вид і міру покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, , обставини, що пом`якшують покараня щире каяття та добровільне відшкодування шкоди потерпілому, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин. Крім того, під час апеляційного розгляду обвинувачений пояснив, що працює водієм, має єдиний заробіток в сім`ї, а тому позбавлення права керувати транспортними засобами поставить його родину в скрутне матеріальне становище.
Враховуючи наведене, суддею місцевого суду вірно зроблено висновок про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.286 КК України без позбавлення права керування транспортними засобами, що на думку апеляційного суду є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Порушень кримінального процесуального закону під час судового розгляду кримінального провадження, які можуть бути підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду відповідає вимогам закону, у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Судді: