Справа №487/6331/19
Провадження №1-кс/487/6904/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.11.2019 року м.Миколаїв

Слідчий суддя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві щодо невиконання вимог ст.214 КПК України, -

ВСТАНОВИВ :
20.08.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, що не виконав вимоги ст.214 КПК України, а саме: не вніс відомості до ЄРДР з його заяви про злочин.

Скаржник повторно до судового засідання не з`явився (судові засідання були призначені на 17.09.2019 р., 08.11.2019 р.), причину не повідомив.

Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, в судове засідання не з`явилась, надала до суду заперечення, просила розглянути скаргу за відсутності представника ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, та відмовити у задоволенні заявлених вимог.

Дослідивши матеріали скарги, суд доходить наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Таким чином, участь особи, яка подала скаргу, в судовому засіданні є обов`язковою. Однак ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився повторно, причини поважності своє відсутності не надав.

Норми КПК України не містять вказівки щодо дій слідчого судді у разі повторної неявки скаржника до судового засідання без повідомлення поважності причин такої неявки.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією із засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України, є диспозитивність, яка полягає, зокрема, у тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України.).

Враховуючи викладені обставини, зокрема, факт того, що скаржник до судового засідання не з`явився повторно, але дане питання не врегульоване нормами КПК України, на підставі частини 6 статті 9 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про можливість залишення скарги без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 9, 26, 303-307, 309-310 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві щодо невиконання вимог ст.214 КПК України залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1