Провадження №11-сс/801/669/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

захисників: адвоката ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, що зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
Слідчий Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУ Національної поліції у Вінницькій області звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .
Клопотання мотивоване тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0002100 від 19.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Окрім наявної обґрунтованої підозри слідчий вказав на те, що встановлені досудовим розслідуванням обставини вказують на наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків: ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) усвідомлюючи невідворотність покарання та можливість позбавлення волі на тривалий строк, ОСОБА_7 матиме мотиви ухилятися від органів слідства та/або суду, вагомих соціально стримуючих факторів у нього немає; можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) ОСОБА_7 достовірно знає, де проживає потерпіла, він має підстави схиляти її до зміни показань, крім того, свідками у провадженні є його доньки, які проживаються спільно з ОСОБА_7 ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Запобігти переліченим ризикам шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не є можливим.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2019 року клопотання слідчого задоволено.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 21.50 год. 18.11.2019.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2019 року та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або ж визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, невмотивованою та необґрунтованою.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що, на його думку, органами досудового слідства не встановлені обставини, що дають підстави підозрювати його підзахисного у вчиненні тяжкого злочину, стороною обвинувачення не доведені ризики у кримінальному провадженні, а судом не враховані передбачені ст. 178 КПК України обставини, що характеризують особу підозрюваного.

Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх підзахисний ОСОБА_7 подану апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Адвокат ОСОБА_9 додатково наголосила, що, на її переконання, відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину.
Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, вважає її законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, захисників, підозрюваного, думку слідчого, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Слідчий суддя належно обґрунтував своє рішення щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Так, розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 7-ми років.

При цьому, вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, суд вірно врахував практику Європейського суду з прав людини. Зокрема позицію, висловлену у рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками слідчого судді, оскільки надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, водночас як вірно зазначено у судовому рішенні, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив: «суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

В контексті практики Європейського суду з прав людини, на яку також посилається захисник в апеляційній скарзі, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. На думку колегії суддів, такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою та підтверджується на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не може погодитися із твердженнями захисників про необґрунтованість підозри у даному кримінальному провадженні, оскільки вони спростовуються доданими до клопотання матеріалами, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження такого виду.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду вважає, що розглядаючи клопотання, слідчий суддя, як того вимагає закон, встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Зокрема слідчий суддя правильно погодився із доводами прокурора, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_7 , який не визнає своєї вини у вчиненому, може намагатись перешкоджати проведенню досудового розслідування шляхом переховування від слідчого, прокурора та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В судовому засіданні прокурор наголошувала, що, враховуючи те, що ОСОБА_7 проживає в одному будинку із колишньою дружиною, яка є потерпілою у даному кримінальному провадженні, спілкування підозрюваного із потерпілою є неминучим, в зв`язку із чим слідкувати за належною процесуальною поведінкою підозрюваного є вкрай складно, що вказує на існування ризику протиправного впливу підозрюваного на потерпілу та свідків, якими є їх діти, онуки та сусіди.
Також, слідчий суддя, враховуючи вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, в повній мірі дослідив і дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного а також інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення при цьому врахував, підозрюваний не одружений, стійкі соціальні зв`язки у нього відсутні.

Таким чином, беручи до уваги, характер та обсяг підозри, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, рівень соціальних зв`язків, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що все ж таки існує ризик того, що підозрюваний може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вважає, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися із доводами захисника підозрюваного про те, що стороною обвинувачення не доведено необхідність для обрання найбільш суворого запобіжного заходу для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, оскільки вважає, що зазначені ризики, в повній мірі виправдовують застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, що також підтверджується матеріалами кримінального провадження.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
Таким чином, на думку колегії суддів доводи захисника щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, непереконливими, оскільки належні докази, які б свідчили про достатні стримуючі фактори в матеріалах провадження відсутні.
Доводи апеляційної скарги щодо незгоди захисника з кваліфікацією дій підозрюваного, обставин та мотивів вчинення правопорушення колегія суддів не приймає до уваги, оскільки на цій стадії кримінального провадження слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Рішення слідчого судді також відповідає і вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
Крім того, колегія суддів також погоджується з висновками слідчого судді в частині відсутності обґрунтованих підстав для визначення розміру застави, оскільки кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 вчинене із погрозою застосування насильства що повністю узгоджується з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України. В зв`язку з цим і в цій частині вимог апеляційної скарги слід відмовити.
За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги викладених в ній висновків не спростовують.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя