Справа № 202/4848/19
Провадження № 1кп/202/430/2019
УХВАЛА
Іменем України

09 серпня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0001517 від 19 червня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Красний Луч, Луганської області, громадянин України, одружений, має вищу освіту, пенсіонер, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту 21.10.2014 року, в денний час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , будучи внутрішньо переміщеною особою, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на підставі «Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, зайшов до приміщення Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, 55, для того, щоб подати заяву для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, всупереч п. 6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, заповнюючи заяву для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, вказав завідомо недостовірну інформацію, про те, що у нього на момент заповнення заяви відсутні на депозитному банківському рахунку кошти в розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, подав зазначену заяву до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, хоча фактично ОСОБА_4 мав вклад у ПАТ «ВіЕйБі Банк».
Внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 , рішенням про призначення допомоги переміщеним особам від 27.10.2014 року Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпрі ради, ОСОБА_4 було призначено виплату допомоги переміщеним особам на проживання.
27.04.2015 року, в денний час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 повторно зайшов до приміщення Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпрі ради, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, 55, де з метою продовження отримання щомісячної адресної допомоги, заповнюючи заяву для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, вказав завідомо недостовірну інформацію, про те, що у нього на момент заповнення заяви відсутні на депозитному банківському рахунку кошти в розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, до кінця, подав зазначену заяву до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, хоча фактично ОСОБА_4 мав вклад у ПАТ «ВіЕйБі Банк».
Внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 , рішенням про призначення допомоги переміщеним особам від 12.05.2015 року Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, ОСОБА_4 було призначено виплату допомоги переміщеним особам на проживання.
28.10.2015 року, в денний час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 повторно зайшов до приміщення Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпрі ради, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, 55, де з метою продовження отримання щомісячної адресної допомоги, заповнюючи заяву для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, вказав завідомо недостовірну інформацію, про те, що у нього на момент заповнення заяви відсутні на депозитному банківському рахунку кошти в розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, до кінця, подав зазначену заяву до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, хоча фактично ОСОБА_4 мав вклад у ПАТ «ВіЕйБі Банк».
Внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 , рішенням про призначення допомоги переміщеним особам від 03.12.2015 року Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпрі ради, ОСОБА_4 було призначено виплату допомоги переміщеним особам на проживання.
28.04.2016 року, в денний час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 повторно зайшов до приміщення Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, 55, де з метою продовження отримання щомісячної адресної допомоги, заповнюючи заяву для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, вказала завідомо недостовірну інформацію, про те, що у нього на момент заповнення заяви відсутні на депозитному банківському рахунку кошти в розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, до кінця, подав зазначену заяву до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, хоча фактично ОСОБА_4 мав вклад у ПАТ «ВіЕйБі Банк».
Внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 , рішенням про призначення допомоги переміщеним особам від 18.05.2016 року Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, ОСОБА_4 , було призначено виплату допомоги переміщеним особам на проживання.
Таким чином, ОСОБА_4 , шляхом надання завідомо недостовірних відомостей про відсутність в нього на депозитному банківському рахунку коштів в розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб незаконно, у період з 21.10.2014 по 31.07.2016 року, отримував щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 , у період з 21.10.2014 по 31.07.2016 року, незаконно заволодів грошовими коштами, виплаченими Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, в якості призначеної адресної допомоги, на загальну суму 39933 грн. 87 коп.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 вину свою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 190 КК України визнав повністю, суду пояснив, що обставини вчинення ним злочину відповідають тим обставинам, що зазначені в обвинувальному акті.
Обвинуваченим, з посиланням на те, що йому інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, яке вчинене у 2014 липні 2016 року та відноситься до злочинів невеликої тяжкості і з дня його вчинення минуло більше двох років, заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Заслухавши прокурора, який погодився із заявленим клопотанням, обвинуваченого, який вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України визнав і наполягав на звільненні його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд доходить висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з огляду на таке.
Так, згідно з п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Статтею 291 КПК України, визначаються вимоги, що ставляться до обвинувального акту, а саме п. 5 виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.
Згідно вимог ст. 91 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зазначені: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, що є обов`язковими й для ухвалення вироку відповідно до вимог ст.ст. 370, 374 КПК України.
Між тим, аналізуючи зміст направленого на адресу суду обвинувального акту, суд зазначає, що прокурором в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_4 , шляхом надання завідомо недостовірних відомостей про відсутність в нього на депозитному банківському рахунку коштів в розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб незаконно, у період з 21.10.2014 по 31.07.2016 року, отримував щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України як продовжуваний злочин, разом з тим при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення прокурором зазначено, що обвинувачений повторно декілька разів у зазначений вище період звертався до Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпрі ради та отримував певну допомогу у 2014, 2015, 2016 роках.
Кожного разу він надавав пакет документів і кожного разу приймалось рішення про надання допомоги, тому суд вважає, що кожне звернення за допомогою та отримання такої допомоги повинно кваліфікуватись окремим епізодом, за ознаками повторності злочинів, що виключає кваліфікацію за ч.1 ст. 190 КК України та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Таким чином висновки, викладені в обвинувальному акті є суперечливими і неконкретними, а правова кваліфікація суперечить фактичним обставинам кримінального правопорушення, викладеним в обвинувальному акті.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд визнає невідповідність обвинувального акта вимогам закону щодо його змісту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 291, 293, ч.3 п.3 ст. 314 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України - залишити без задоволення.
Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1