Справа № 447/907/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/710/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ,Ю Маліновської- ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 19.06.2019 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Розділ, Миколаївського району, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185КК України,
з участю прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
встановила:
вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 19.06.2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановлено йому іспитовий строк 1 (один) рік. У відповідності до вимог ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирішено питання про долю речових доказів, судових витрат та арешту майна.
Не погоджуючись з вироком суду заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подав апеляцію, в якій просить вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 19.06.2019 стосовно ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання.
Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У решті вирок залишити без змін.
За вироком суду, ОСОБА_7 , 04.04.2019 року приблизно о 15:00 годині, з метою викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, умисно, проник на подвір`я, що по АДРЕСА_3 , яке належить на праві постійного користування ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звідки викрав металеву хвіртку вартістю 356 гривень 67 копійок, яку в подальшому продав ОСОБА_10 , завдавши матеріальної шкоди ОСОБА_9 на вищевказану суму.
Таким чином, ОСОБА_11 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в сховище (територію подвір`я), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор зазначає, що не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.
Зазначає, що санкцією ч.3 ст.185 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років. Отже, найменший можливий строк покарання, передбачений цією статтею, становить 3 роки позбавлення волі. Суд першої інстанції, призначивши обвинуваченому покарання у вигляді двох років позбавлення волі, не навівши ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині вироку підстав застосування ст.69 КК України. Натомість судом визнано доведеним вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та у вироку зазначено, що покарання слід призначити у межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.
Отже, суд першої інстанції визначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі у розмірі, який не передбачений санкцією ч.3 ст. 185 КК України - нижче нижчої межі, встановленої санкцією цієї статті, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково, виходячи із наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим і ніким не оспорюється. Вина ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій не оспорюється в апеляційній скарзі, які, на думку колегії суддів, правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та яке б запобігало вчиненню нею нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд у вироку вказав, що враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який на обліку в лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується типово, раніше не судимий.
Пом`якшуючими суд визнав ті обставини, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті даного злочину.
Враховуючи вище наведене, суд першої інстанції прийшов до висновку про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 , в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.
Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, пом`якшуючі його вину обставини, внаслідок чого призначив покарання, яке за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому вирок суду в цій частині підлягає зміні.
Відповідно до статті 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Як вбачається із матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім цього, потерпілий ОСОБА_9 , який є близьким родичем обвинуваченого, жодних претензій до обвинуваченого не має, матеріальних збитків останій потерпілому не завдав. Металева хвіртка, що була предметом злочину, знаходиться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_9 і вироком суду першої інстанції залишена у власності останнього. Крім того, відсутні обставини, які б обтяжували вину обвинуваченого ОСОБА_7 ..
За таких обставин, колегія суддів вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_7 можливо застосувати ст.69 КК України та при призначенні покарання перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.185 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., що підлягає сплаті обвинуваченим на користь держави.
Таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення та запобігання вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 нових злочинів.
Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 19.06.2019 р. зміні в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .
Керуючись ст. ст. 376 ч. 2, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити частково.
Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 19.06.2019 стосовно ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.
У решті вирок залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_12