Справа № 361/3106/19
Провадження № 1-кп/361/483/19
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

23 травня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

представника потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бровари обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні № 0003213 від 26.07.2018 про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, такого, що має малолітню дитину, не працює, жителя АДРЕСА_1 , не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

03.05.2019 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні № 0003213 від 26.07.2018 про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України.

В підготовчому судовому засіданні 23.05.2019 прокурор ОСОБА_3 просили призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, потерпіла ОСОБА_4 , представник потерпілої ОСОБА_5 проти цього не заперечували.

Обвинувачений та його захисник ОСОБА_7 просили повернути обвинувальний акт прокурору з урахуванням допущених при його складанні недоліків, мотивувуючи невідповідністю обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0003213 від 26.07.2018 вимогам закону, посиланням в обвинуваченні ОСОБА_6 на завдання тим ОСОБА_4 близько п`яти ударів долонями по голові зі спричиненням гематоми в лобній області, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, тоді як обвинувачується останній тільки за ст. 122 КК України, врученням 27.12.2018 ОСОБА_6 і його захиснику проекта обвинувального акта, не підписаного слідчим та не затвердженого прокурором, натомість неврученням дотепер копій обвинувального акта й реєстру матеріалів досудового розслідування, які скеровані до суду, що унеможливлює висловлювання ними своєї думки про призначення судового розгляду на підставі такого обвинувального акта, здійсненням досудового розслідування і процесуального керівництва по справі неуповноваженими особами, оскільки проекти постанов від 26.07.2018 начальника СВ Броварського ВП ГУНП у Київській області ОСОБА_9 про призначення слідчої групи та керівника Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0003213 від 26.07.2018 не підписані, а також недопустимістю доказів, на яких ґрунтується обвинувачення, та закінченням строків досудового розслідування по справі 04.02.2019.

Прокурор ОСОБА_3 просила вирішити клопотання на розсуд суду; потерпіла та її представник проти повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків категорично заперечували, посилаючись на надуманість наведених захисником підозрюваного доводів для цього, неможливість на даній стадії оцінки судом доказів, які ним не досліджувались, доцільність відновлення порушених прав обвинуваченого і його захисника шляхом вручення їм у підготовчому судовому засіданні копій обвинувального акта.

Вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 3 КПК України, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Згідно з частиною четвертою статті 110 КПК України, процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, є обвинувальний акт, що повинен відповідати вимогам статті 291 КПК України. За змістом частини першої статті 337 КПК України, процесуальне значення обвинувального акта полягає у встановленні меж майбутнього судового розгляду, яке здійснюється лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення відповідно до обвинувального акта, тобто обвинувальний акт є процесуальним документом, що визначає предмет судового розгляду.

В пункті 5 частини другої статті 291 КПК України унормовано, що обвинувальний акт, крім іншого, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. При цьому Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 зазначив про необхідність відповідно до підпункту «а» пункту 3 статті шостої Конвенції приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Камасінскі проти Австрії», деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. В рішеннях у справах «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25.03.1999, «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000, «І.Н. та інші проти Австрії» від 20.04.2006, «Даллас проти Угорщини» від 01.03.2001 Європейський суд з прав людини стверджує, що надання повної детальної інформації стосовно пред`явленого особі обвинувачення є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду; право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення має розглядатися у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» пункту 3 статті шостої Конвенції.

В частині першій статті 91 КПК України унормовано, що в кримінальному провадженні підлягають доказуванню, крім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини) та винуватість обвинуваченого у його вчиненні; згідно з частиною другою статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого і прокурора.

Із формулювання обвинувачення ОСОБА_6 в обвинувальному акті в кримінальному провадженні № 0003213 від 26.07.2018 вбачається, що близько 17 години 25.07.2018 у обвинуваченого поряд з місцем його проживання по АДРЕСА_2 виник злочинний умисел на заподіяння матері тілесних ушкоджень, реалізовуючи який ОСОБА_6 близько 17 години 15 хвилин 25.07.2018 схопив ОСОБА_4 руками за кісті правої й лівої руки та, застосовуючи силу, викрутив їх в іншу сторону. В результаті протиправних дій обвинуваченого потерпілій, за даними висновку судово-медичної експертизи № 85 від 16.11.2018, спричинено закриті переломи обох променевих кісток у нижніх третинах зі зміщенням уламків, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень як такі, що потягли тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, аналіз змісту обвинувального акта, складеного прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0003213 від 26.07.2018, дає підстави стверджувати, що вказаний процесуальний документ не відповідає вимогам частини другої статті 291 КПК України, не містить даних про місце вчинення злочину, оскільки у формулюванні обвинувачення наявні відомості лише про місце виникнення умислу, який був реалізований через 15 хвилин, а також про спосіб вчинення злочину, тому що посилання на викручування ОСОБА_6 кістей рук ОСОБА_4 «в іншу сторону» не розкриває механізм заподіяння тілесних ушкоджень.

За переконанням суду, неконкретне формулювання обвинувачення ОСОБА_6 унеможливлює реконструювання події злочину, з`ясування об`єктивної сторони як необхідного елементу його складу, фактично позбавляє можливості встановити межі судового розгляду, а ухвалений в результаті розгляду такого обвинувального акта вирок у будь-якому разі не може бути визнаний законним і підлягає скасуванню. Відсутність в обвинувальному акті формулювання конкретного обвинувачення є безумовною перешкодою для призначення справи до судового розгляду, при цьому пунктом 3 частини третьої статті 314 КПК України передбачено повернення судом обвинувального акта прокурору в разі його невідповідності вимогам цього Кодексу, тому обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0003213 від 26.07.2018 підлягає поверненню до Броварської місцевої прокуратури Київської області для усунення недоліків, допущених при його складанні.

Крім того, за правилами частин першої, п`ятої статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, що є об`єктивно необхідними для їх виконання, які не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень; кожен має право, щоб обвинувачення відносно нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або було закрите. Відповідно до статті 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, в межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії; процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки та в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України.

За змістом частини другої статті 42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт відносно якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу, що встановлює суб`єктний склад осіб, які складають та затверджують обвинувальний акт, вимоги до змісту обвинувального акта й перелік документів, що до нього додаються. При цьому з частини четвертої статті 291 КПК України вбачається, що до обвинувального акта при скеруванні його до суду додається, крім іншого, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу). Наданню суду розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування безсумнівно передує регламентована статтею 293 КПК України процедура, яка передбачає обов`язок прокурора одночасно з переданням обвинувального акта до суду надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування під розписку підозрюваному і його захиснику. В контексті рішення Європейського суду з прав людини «Меріт проти України», лише після виконання прокурором передбаченого статтею 293 КПК України обов`язку особа набуває процесуального статусу обвинуваченого, підтвердженням чого в розумінні частини другої статті 42 КПК України є надання суду розписки вказаної особи про отримання копії обвинувального акта.

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є, серед іншого, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Аналіз норм КПК України дає суду підстави стверджувати, що належна процедура набуття особою процесуального статусу обвинуваченого передбачає вручення прокурором або слідчим за дорученням прокурора копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування під розписку підозрюваному з подальшим направленням обвинувального акта до суду з такою розпискою. Разом із тим, копію обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0003213 від 26.07.2018 підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_7 не вручено, а в день складання поштою направлено за невідомими адресами, тобто прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , яка 15.04.2019 затвердила обвинувальний акт в кримінальному провадженні, проігноровано вимоги статей 291, 293 КПК України.

В частині першій статті 134 КПК України унормовано здійснення судом судового виклику учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою. За правилами частини другої статті 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника та інших учасників згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Грубе порушення прокурором передбаченої статтями 291, 293 КПК України процедури висунення обвинувачення в порядку, встановленому пунктом 13 частини першої статті 3 КПК України, зокрема невручення ОСОБА_6 копії обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0003213 від 26.07.2018, не породжує відповідних процесуальних наслідків у вигляді набуття підозрюваним ОСОБА_6 статусу обвинуваченого в цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні № 0003213 від 26.07.2018 про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України повернути прокурору Броварської місцевої прокуратури Київської області для виконання вимог статті 291 КПК України, зокрема складання обвинувального акта з чітким формулюванням обвинувачення ОСОБА_6 в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні.

Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки протягом 30 діб з дня проголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Броварський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1