Справа № 405/7163/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання слідчого військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 погодженого прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України, про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді старшого водія військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), у військовому званні матрос, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001403 від 4 березня 2015 року щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 1,17 Закону України "Про оборону України", ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 2, 3, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу" був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни: виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями інструкціями; неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Проте ОСОБА_4 діючи в порушення вимог вище зазначених нормативних актів, підозрюється у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.
З 26 лютого 2014 року Автономна Республіка Крим та місто Севастополь фактично знаходиться під окупацією військових підрозділів Збройних Сил Російської Федерації. Верховна Рада Автономної Республіки Крим ухвалила Постанову «Про проведення загальнокримського референдуму» від 6 березня 2014 року № 1702-6/14, чим порушила конституційний принцип територіальної цілісності України та вийшла за межі своїх повноважень, встановлених Конституцією України, Конституцією Автономної Республіки Крим, іншими нормативно-правовими актами. Факт порушення був встановлений Конституційним Судом України, який у Рішенні від 14 березня 2014 року № 2-рп/2014 визнав зазначену Постанову такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), внаслідок чого вона втратила чинність. З огляду на це Верховна Рада України 15 березня 2014 року ухвалила Постанову «Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради Автономної Республіки Крим», внаслідок якої парламент Автономної Республіки Крим втратив будь-яку легітимність. За таких обставин, статус території АР Крим, визначено як тимчасово окуповану територію.
Так, у березні 2014 року невстановленими на теперішній час, озброєними особами у військовій формі одягу без розпізнавальних знаків, схожою на формою військовослужбовців ЗС Російської Федерації, здійснено незаконне захоплення зброї та боєприпасів військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась в АДРЕСА_1 у зв`язку з чим бойова та мобілізаційна готовність військової частини була підірвана.
У відповідності до вимог Указу Президента України від 24.03.2014, рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23.03.2014 року "Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України", розпорядження Міністра оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_2 , наказу командуючого ІНФОРМАЦІЯ_3 - командиру військової частини НОМЕР_1 наказувалось здійснити марш особового складу військової частини з місця дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 до нового місця дислокації - військова частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 з терміном прибуття до 31 травня 2014 року.
Вимоги рішення Ради національної безпеки і оборони України були доведенні командуванням в 3-й декаді березня 2014 року до всього особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Проте 13 травня 2014 року, ОСОБА_4 у визначений наказом від 12.05.2014 року №01 Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України та директиві МО України та Генерального штабу ЗС України від 30.04.2014 №Д- 322/1/05 "Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя" не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 з метою ухилитися від військової служби назавжди, та не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, продовжує ухилятися від військової служби, слідства та суду, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що не з`явився вчасно на службу без поважних причин, чим підозрюється у вчиненні дезертирства, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.408 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001).
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що являючись, військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 17 Закону України "Про оборону України", ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 2, 3, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок 1 військову службу», 13 травня 2014 року не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, діючи умисно, з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби назавжди, без дозволу командування частини, вчинив нез`явлення на службу у визначений наказом від 12.05.2014 року № ІНФОРМАЦІЯ_2 та директиві МО України та Генерального штабу ЗС України від 30.04.2014 року №Д-322/1/05 "Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань І правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя" час до військової частини НОМЕР_1 до АДРЕСА_3 , продовжує ухилятися від військової служби, слідства та суду, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що не з`явився вчасно на службу без поважних причин, чим підозрюється у вчиненні дезертирства.
За викладених вище обставин дії підозрюваного ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 408 КК України, тобто у дезертирстві - нез`явленні на службу під час переведення з метою ухилитися від військової служби.
4 березня 2015 року військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 було оголошено повідомлення про підозру.
Також, 4 березня 2015 року у зв`язку з неможливістю встановити місце знаходження військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , його оголошено у розшук.
Приймаючи до уваги, що з 13 травня 2014 року підозрюваний,військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, тривалий час переховується від органу досудового розслідування, перешкоджає проведенню слідчих дій та процесуальних рішень за кримінальним провадженням, то виникла необхідність отримати дозвіл на затримання останнього з метою приводу до Ленінського районного суду міста Кіровограда для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Керуючись вимогами ст. ст. ст. 36, 131, 132, 176-178, 183, 184, 188 КПК України слідчий просив задовольнити клопотання.
Прокурором надано заяву від 26.09.2019 року про розгляд клопотання без його участі.
Перевіривши матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та законності, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.
За змістом частин першої, другої статті 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке, серед іншого, може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.
Відповідно до частини другої статті 187 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя приймає рішення згідно статті 189 цього Кодексу.
При цьому згідно частини четвертої статті 189 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у його задоволенні, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання підозрюваного під вартою, а також є достатні підстави вважати, підозрюваний переховується від органів досудового розслідування.
Прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років. А також те, що зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для тримання ОСОБА_4 під вартою, та те, що є достатні підстави вважати, що останній переховується від органів досудового розслідування, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Керуючись ст.ст.176-177, 184, 187, 189-190, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді старшого водія військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), у військовому званні матрос, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного, закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, або відкликання ухвали прокурором;
Строк дії ухвали визначити - 27.03.2020 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5 Тьор