Дата документу 18.06.2019 Справа № 313/296/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1004/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 313/296/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Веселівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 26 березня 2019 року, якою

задоволено клопотання адвоката ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено умовно-достроково на не відбуту частину строку покарання 1 рік 1 місяць 9 днів.

Згідно з ухвалою судді, до Веселівського районного суду Запорізької області надійшло клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 , про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого ОСОБА_9 , мотивоване тим, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.01.2016 ОСОБА_9 засуджено за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_9 за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, яке призначене йому за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2014 та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виправній колонії закритого типу. Строк відбування покарання відраховується з 15.10.2015. Зараховано засудженому ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення в період з 15.10.2015 до моменту прийняття цього вироку, тобто до 26.01.2016 в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 15.08.2016 р. задоволено клопотання ОСОБА_9 . У строк відбування покарання ОСОБА_9 зараховано час попереднього ув`язнення з 27.01.2016 по 26.02.2016 включно, із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 17.08.2018 засудженому ОСОБА_9 замінено невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі на строк 1 рік 09 місяців 17 днів.
Згідно з ухвалою суду засуджений ОСОБА_9 станом на 17.08.2018 відбув 3 роки 2 місяці 13 днів.
04.10.2018 ухвалою Веселівського районного суду задоволено подання Державної установи «Веселівський виправний центр №8» та зараховано засудженому ОСОБА_9 у строк покарання у виді обмеження волі строк перебування під вартою з 17.08.2018 по 12.09.2018, що становить 27 днів, у відповідності до ст. 72 КК України 27 днів позбавлення волі становлять 1 місяць 24 дні обмеження волі.
За час перебування у Державній установі «Веселівський виправний центр №8» з 12.09.2018 по 25.02.2019 р. (день звернення із вказаним клопотанням) засуджений ОСОБА_9 відбув 5 місяців 13 днів обмеження волі, що у перерахунку становить 2 місяці 28 днів позбавлення волі.
Загалом засуджений ОСОБА_9 відбув 3 роки 6 місяців 8 днів позбавлення волі, що перевищує дві третини строку покарання, призначеного йому Слов`янським міськрайонним судом Донецької області у вигляді 5 років позбавлення волі.

Задовольняючи клопотання суд першої інстанції зазначив, що після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого суд вважав, що засуджений ОСОБА_9 для подальшого виправлення не потребує повного відбування призначеного судом строку покарання, так як своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому за можливе звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В апеляційній скарзі прокурор, зазначає, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною, внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. з урахуванням всіх судимостей ОСОБА_9 останній наразі відбуває покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення. Прокурор вважає, що розрахунок настання умовно-дострокового звільнення для засуджених, які відбувають покарання у виправних центрах в порядку заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі, має розраховуватись з моменту такої заміни. Тому, фактично відбута частина строку покарання ОСОБА_9 має розраховуватись, виходячи зі строку невідбутої частини покарання, встановленої ухвалою Запорізького районного суду від 17.08.2018, якою засудженого ОСОБА_9 переведено до виправного центру. З моменту прибуття до ДУ «Веселівський виправний центр (№8)», аби відбути 2/3 строку покарання, ОСОБА_9 має пробути там 14 місяців, проте відбув лише 6 місяців.

На підставі викладеного просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання адвоката відмовити.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок місцевого суду в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Положенням ч.1 ст.404 КПК України передбачено, що вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Висновки суду на предмет виправлення і перевиховання ОСОБА_9 апелянт не оскаржує.

Як правильно зазначено в ухвалі суду, згідно з ч.1 ст.3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загально визначених принципах і нормах міжнародного права, тобто згідно даної норми закону питання пов`язані з умовно-достроковим звільненням від відбування покарання урегульовані тільки ст.81 КК України, а не будь-яким іншим законодавством.
Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта, що положення ч.5 ст.82 КК України і рекомендації п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням» №2 від 26.04.2002, вказують на те, що суд при визначенні строку відбутого покарання у випадках аналогічних цьому, як строк фактично відбутого покарання призначеного судом має рахувати саме строк зміненого - більш м`якого покарання, адже така вказівка не міститься ані у вказаній нормі закону, ані у рекомендації пленуму, натомість вони відсилають на ст.81 КК України, як норму прямої дії.
Так саме є недоречним посилання апелянта на положення ч.8 ст.154 КВК України і його твердження, що суд не міг розглядати питання про умовно-дострокове звільнення протягом року з моменту заміни засудженому покарання, адже застереження цієї норми стосується осіб, стосовно яких було прийнято рішення про звільнення від покарання чи заміну на більш м`яке, і які після цього представляються до тієї ж самої пільги. У цьому провадженні спочатку стосовно ОСОБА_9 застосовувалось положення ст.82 КК України (заміна на більш м`яке), а потім ст.81 КК України (умовно-дострокове звільнення), які не однаковими пільгами.
Відтак колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано відкрив провадження за клопотанням адвоката і при його розгляді застосував положення ст.81 КК України як норму прямої дії та прийшов до правильного висновку, що на момент звернення адвоката із клопотаннямзасуджений фактично відбув 2/3 строку призначеного судом покарання.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли бути підставою для скасування судового рішення, колегія суддів не встановила.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Веселівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 26 березня 2019 року, якою задоволено клопотання адвоката ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено умовно-достроково на не відбуту частину строку покарання 1 рік 1 місяць 9 днів, залишити без змін.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4