Справа № 456/1308/19
Провадження № 1-кс/456/1055/2019
УХВАЛА

Іменем України

25 жовтня 2019 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , який є потерпілим, звернувся до суду із заявою щодо скасування арешту накладеного згідно ухвали Стрийського міськрайонного суду від 09.04.2019р. на мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi Note 4" та коробку, яка була в комплекті при його купівлі, які є його власністю.

В обґрунтування вимог скарги вказав, що в нього як у власника є необхідність користуватися даним телефоном, зобов?язується зберігати його до остаточного вирішення справи.

В судове засіданні скаржник ОСОБА_4 повторно, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги, не з`явився та не повідомив суд про прични своєї неявки.

Слідчим суддею прийнято рішення про проведення розгляду скарги за відсутності скаржника, оскільки останній будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги, що доводиться повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явився, а відтак, скаргу слід вирішити на підставі поданих доказів та слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду заяви у відсутності зпаявника.

Представник Стрийської місцевої прокуратури в судове засідання не з?явився та не повідомив суд про причини своєї неявки.

Розглянувши матеріали заяви вважаю, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Відповідно до ст.. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів клопотання в провадженні Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області знаходиться кримінальне провадження №0000408 від 07.04.2019р. за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст..185 ч.1 КК України
На вказаний мобільний телефон та коробку від нього, згідно ухвали Стрийського міськрайонного суду від 09.04.2019р. накладено арешт. Дана ухвала ніким не оскаржена.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, на підставі вищенаведеного слідчий суддя дійшов висновку, що ухвала суду про накладення арешту на майно є законна, ніким не оскаржена і доводи заявника про те, що арешт вищевказаного майна є на даний час є необгрунтованим та незаконним є непереконливими оскільки, скасування арешту майна в частині користування ним та надання дозволу користуватися даним телефоном є неприпустимим до завершення досудового слідства оскільки, мобільний телефон є речовим доказом по справі, що також передбачено ст..170 КПК України.

Окремо слід зазначити, що заявник не надав жодного доказу на підтвердження наведених обставин в заяві і суд ставить до відома заявника, що слідчий також вправі сам вирішувати питання, щодо передачі даного речового доказу на відповідальне зберігання власнику.

А тому за таких обставин, приходжу до висновку про необхідність відмови у задоволенні вимог заяви.

Керуючись ст.. 307 КПК України,-

ухвалив:

В задоволенні вимог заяви ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1