Справа № 173/2411/19
Номер провадження1-кп/173/267/2019
В И Р О К
іменем України

08 листопада 2019 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000748, № 0000721 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, в порядку ст. 89 КК України не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена, ОСОБА_4 , період з 10 серпня 2019 року по 16 серпня 2019 року (більш точної дати вході досудового розслідування не встановлено), проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_6 , побачила відчинену хвіртку паркану, яким огороджена територія вказаного домоволодіння, після чого внаслідок раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), пройшла через відчинену хвіртку на територію вказаного домоволодіння. Далі, оглянувши територію домоволодіння, побачила відчинені двері до господарського приміщення (сараю), після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), зайшла до вказаного господарського приміщення (сараю), де побачила електроінструменти, які визначила об`єктом свого злочинного посягання. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 , по черзі винесла за територію вказаного домоволодіння бензокосу марки «Байкал» БК-3500», зварювальний апарат марки «ТЕSLА» ММА 265А, електродриль ДЕ-400, шліфувальну машинку (болгарку) РХАG227, електролобзик ВРS 650 Е-SЕТ, розпорядившись у подальшому викраденим на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 28.10.2019 № 174 матеріальний збиток на загальну суму 6492,00 гривень, у цінах, діючих на момент вчинення кримінального правопорушення.

Окрім цього, обвинувачена ОСОБА_4 , в період з 25.08.2019 року по 02.09.2019 року, більш точної дати вході досудового розслідування не встановлено, проходячи по АДРЕСА_3 , в результаті раптово виниклого умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, через відсутність огорожі проникла на територію колишнього інкубатора, де підійшовши до одного з гаражних боксів в пошуках майна для викрадення, потягнувши одну половину вхідних воріт гаражу, шляхом відтиску половини воріт із важеля, відчинивши таким чином ворота гаражу потрапила до нього. Побачивши всередині гаражу автомобільний причеп синього кольору ХТ 810240 держ.знак НОМЕР_1 , який знаходився там без тентового покриття та ніяк не причеплений, без автомобіля, а також морозильну камеру білого кольору «Unifrost», яка стояла на вказаному причепі зверху, що перебував у гаражі, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи при цьому, що своїми діями вона вчиняє незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою незаконного особистого збагачення, умисно, таємно з корисливим мотивом, викрала із гаражу майно, яке належало потерпілому ОСОБА_5 : автомобільний причеп синього кольору ХТ 810240 держ.знак НОМЕР_1 та морозильну камеру білого кольору «Unifrost», викотивши вказаний автомобільний причеп із морозильною камерою у ньому за територією колишнього інкубатора.

З викраденим майном ОСОБА_4 залишила місце вчинення злочину, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд та заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 4 600,00 гривень в цінах, діючих на момент вчинення кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченої, ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнала повністю, обставини, викладених в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснила, що дійсно при вказаних обставинах, вона пройшла на територію колишнього інкубатора по вул. Зої Космодем`янської у м. Верхньодніпровськ, підійшла до одного з гаражних боксів, відчинила ворота та викрала з нього автомобільний причеп та морозильну камеру. Також підтвердила, що пройшла через відчинену хвіртку на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де побачила відчинені двері сараю, зайшла до нього, побачила електроінструменти, а саме: бензокосу, зварювальний апарат, електродриль, болгарку та електролобзик, які по черзі винесла за територію вказаного домоволодіння. У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні суду пояснив, що дійсно при вказаних обставинах з гаражного боксу було викрадене належне йому майно, а саме: автомобільний причеп та морозильна камера. Цивільний позов не заявляв.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні суду пояснив, що дійсно при вказаних обставинах з сараю, розташованого на території його домоволодіння по АДРЕСА_2 були викрадені електроінструменти. Цивільний позов не заявляв.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою, її вина у вчиненні вказаних в мотивувальній частині вироку злочинів підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

Що стосується питання осудності обвинуваченої ОСОБА_4 , суд керується тим, що її поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення вона надавала послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачена є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу обвинуваченої, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не судима, характеризується посередньо, скоєні нею злочини відносяться до категорії тяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченою так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєних злочинів, особи обвинуваченої та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим, достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілим судом не обговорювалось, оскільки потерпілі цивільних позовів до суду не надали.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторона обвинувачення, клопотання про застосування запобіжного заходу не заявляла, обвинувачена постійно з`являлась в судові засідання, призначене покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, а тому обрання запобіжного заходу вважає недоцільним.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 2 (два) роки.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речові докази у кримінальному провадженні автомобільний причеп синього кольору ХТ 810240 держ.знак НОМЕР_1 ; морозильну камеру білого кольору «Unifrost», та бензокосу марки «Байкал» БК-3500», які передані на відповідальне зберігання потерпілим, після набрання вироком законної сили залишити законним володільцям.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1