Дата документу 04.10.2019
Справа № 334/5491/18
Провадження № 1-кс/334/3413/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_5 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим

В С Т А Н О В И В :

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову прокурора про відмову у визнанні його потерпілим, зазначивши, що 19.12.2018 року, ОСОБА_5 звернувся до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за фактом вчинення кримінального правопорушення, вчинено ОСОБА_6 . 10.06.2019 року СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області внесено відомості до ЄРДР за № 0001999 за частиною 1 статті 383 КК України. 13.06.2019 заявник скеровав до Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області клопотання щодо допиту його у якості потерпілого. Проте, лише 09.09.209 року поштою було отримано постанову про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим по даній справі.

Вважаючи такі дії з боку прокурора незаконні та такими, що порушують права особи, заявник звернувся до суду з відповідною скаргою. Просив суд скасувати постанову прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_7 від 18.06.2019 про відмову у визнанні потерпілим, як незаконну, та зобов`язати Запорізьку місцеву прокуратуру № 3 Запорізької області винести постанову, якою визнати ОСОБА_5 потерпілим по кримінальному провадженню за № 0001999 від 10.06.2019 за частиною 1 статті 383 КК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 наполягав на задоволенні скарги та просив суд її задовольнити з підстав, викладених у неї.

Прокурор у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні скарги, оскільки права ОСОБА_5 ніхто не порушував. Згідно досліджених протоколів, заявник ОСОБА_5 був допитаний у якості свідка та не мав на меті бути потерпілим по даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та посадових осіб.

Згідно зі ст. 8 Конституції України норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини гарантується.

При розгляді питання про можливість оскарження бездіяльності прокурора, слідчого під час досудового розслідування, суд враховує також положення міжнародно-правових норм, які є частиною національного законодавства.

При цьому, в ст. 22 і ст. 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються, не можуть бути скасовані або обмежені, і не є вичерпними.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання про його права та обов`язки або при висуненні проти нього будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий судовий розгляд протягом розумного строку, незалежним і безстороннім судом. Одним з основних складових у системі справедливого судочинства є доступ до суду.

Згідно зі ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен, чиї права і свободи, викладені у Конвенції, порушуються, має право на ефективний спосіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які діяли як офіційні особи.

Кримінальний процесуальний кодекс однаково зобов`язує і слідчого, і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.

Слідчий і прокурор повинні всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ст. 9 КПК).

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора ,слідчого про відмову у визнанні потерпілим-особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що 10.06.2019 року СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області внесено відомості до ЄРДР за № 0001999 за частиною 1 статті 383 КК України.

13.06.2019р. ОСОБА_5 звернувся з заявою про визнання його потерпілим.

Постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 від 18.06.2019 року відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001999.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.55,110 КПК України, не вказно обґрунтування та підстави відмовити, тому підлягає скасуванню.

З огляду на вищевикладене, скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 91, 101, 303-307, 309, 243, 244 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_5 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим - задовольнити.

Скасувати постанову прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_7 від 18.06.2019 про відмову у визнанні потерпілим, як незаконну.

Зобов"язати прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_7 № 0001999 виконати вимоги ч.2 ст.55 КПК України щодо ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1