УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2019 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:
06.11.2019 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, в якій просить визнати незаконною бездіяльність відповідальних осіб прокуратури Запорізької області щодо невнесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язати прокуратуру Запорізької області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення та розпочати досудове розслідування.

Скарга обґрунтована тим, що 04.11.2019 заявник звернувся до прокуратури Запорізької області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення. Проте, на час звернення до суду із скаргою відомостей про внесення заяви про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник не отримував.

Посилаючись на положення ст. 214, ст. 303 КПК України, просив визнати незаконною бездіяльність відповідальних осіб прокуратури Запорізької області щодо невнесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язати прокуратуру Запорізької області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення та розпочати досудове розслідування.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, які в ній викладені. Зазначив, що дійсно раніше звертався з заявами про вчинення злочину до ТУ ДБР, однак з інших підстав, проте відомості про вчинений злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань так і не внесено.

У судовому засіданні в.о. начальника відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 просить у задоволені скарги відмовити з тих підстав, що бездіяльності прокуратурою області допущено не було, оскільки він, як уповноважена особа, отримав заяву заявника 07.11.2019 року і у цей же день відповідно листом прокуратури Запорізької області від 07.11.2019 вказану заяву було скеровано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополь для розгляду за належністю в межах компетенції та юрисдикції, визначеної ст. 216 КПК України, про що надав копію листа від 07.11.2019 р. №04/4-р. Копію цього листа направлено у цей же день ОСОБА_4 . Окрім того, зауважив, що до заяви про злочин, документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_4 на представництво ОСОБА_5 долучено не було, а зі змісту заяви взагалі не можливо встановити, яким чином порушені права ОСОБА_5 , а зміст заяви не давав можливості встановити ознаки кримінального правопорушення.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши заявника, прокурора, слідчий суддя доходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Положеннями ст.303 КПК України встановлено певний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, у порядку ст.303КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 04.11.2019 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до прокуратури Запорізької області про вчинення злочину, в якій він повідомляв про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України і просив внести відомості про подання заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Листом прокуратури Запорізької області від 07.11.2019 р. №04/4-р заяву ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 було скеровано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополь, для розгляду за належністю в межах компетенції.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 216, ч. 1 ст. 218 КПК України, слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування. Досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України, слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів вчинених Президентом України, повноваження якого припинено, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, народним депутатом України, Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини, Директором Національного антикорупційного бюро України, Генеральним прокурором, його першим заступником та заступником, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, суддею, працівником правоохоронного органу, особою, посада якої належить до категорії "А", крім випадків, коли досудове розслідування цих злочинів віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті.

Таким чином, реєстрація кримінальних правопорушень шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР, а також реєстрація осіб, які їх учинили, слідчим (прокурором), з урахуванням визначеної КПК України підслідності та територіальної юрисдикції, відповідає положенням ст. ст. 214, 216, 218 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, оскільки в заяві ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 мова йде про вчинення, на думку останнього, кримінального правопорушення т.в.о. начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, то прокуратура Запорізької області, направивши заяву до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополь, за підслідністю, діяла в межах наданих їй повноважень, згідно норм чинного законодавства.

З огляду на зазначене, дії прокуратури Запорізької області щодо направлення заяви ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополь, за територіальним принципом та правилами підслідності кримінальних проваджень відповідають зазначеним положенням закону, а відтак не вбачається підстав для задоволення скарги.

Окрім того, слідчий суддя зауважує, що пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачена можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Статтею 303 КПК України, не передбачено право слідчого судді визнавати бездіяльність незаконною бездіяльність відповідальних осіб прокуратури, як про це просить у скарзі заявник. Такі повноваження не відносяться до компетенції слідчого судді.

Ст. 307 КПК України передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які він має право постановляти за результатами розгляду скарг громадян та цей перелік не передбачає компетенції слідчого судді постановлювати ухвалу про визнання бездіяльності відповідальних осіб прокуратури.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 214, 303, 304, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 у задоволенні скарги на бездіяльність прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1