Справа № 755/9188/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" листопада 2019 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Плоске Таращанського району Київської області, громадянки України, освіта середня спеціальна, не працюючу, заміжня, маючу на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

16.11.2018 року Таращанським районним судом Київської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень,

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
23.04.2019, приблизно о 18-30 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи біля дитячого майданчика, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Космічна, 5, побачила раніше знайому ОСОБА_7 , в користуванні якої знаходився мобільний телефон марки «Nokia X Dual Sim», вартістю 1500 гривень. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на заволодіння вищевказаним мобільним телефоном шляхом зловживання довірою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, а саме заволодіти чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 , з метою особистого збагачення, попросила у ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Nokia X Dual Sim» нібито з метою здійснення телефонного дзвінка, використовуючи довірчі стосунки, які склалися між нею та власником майна.
В подальшому, потерпіла ОСОБА_7 , будучи впевненою в добропорядності ОСОБА_3 , не підозрюючи злочинних намірів останньої, виконала прохання ОСОБА_3 та добровільно передала в руки останньої власний мобільний телефон марки «Nokia X Dual Sim», чорного кольору, ІМЕІ 1. НОМЕР_1 , ІМЕІ 2. НОМЕР_2 .
Після чого, ОСОБА_3 , заволодівши телефоном потерпілої ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою, з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись мобільним телефоном на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_7 шкоди на суму 1500 гривень.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, визнала повністю та пояснила суду, що їй зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, вона погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і її заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Так, 23.04.2019, приблизно о 18-30 годині, вона перебувала на дитячому майданчику та підійшла до знайомої ОСОБА_7 і попросила в неї мобільний телефон щоб зателефонувати, після чого взяла телефон та зникла, розпорядившись їм на власний розсуд. Вона зробила для себе висновки і більше ніколи подібним займатися не буде. Просить призначити їй штраф, який може сплатити, оскільки неофіційно працює. Протиправні діяння, які ставляться їй в провину, вона не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється.
Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченої та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За таких обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує дії останньої за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані, що характеризують особу винної, раніше судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченої на досудовому розслідуванні і в суді, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає.
Санкцією ч.2 ст.190 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , її майновий стан, обставини вчинення кримінального правопорушення, положення ст.53 КК України, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у вигляді штрафу.
В ході досудового розслідування та у суді потерпілим цивільний позов заявлено не було, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що завдана матеріальна шкода відшкодована повністю.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючисьположеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, на підставі якої призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази:
- відео носій CD-R, 700 mb, марки «Verbatim», срібного кольору, на якому знаходиться відеозапис з камер відео спостереження, що розташовані у приміщенні магазину ломбарду «Скарбниця», який знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Малишко, 15/1, , який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0003353, залишити в матеріалах кримінального провадження №0003353;
- мобільний телефон марки «Nokia X Dual Sim», чорного кольору, ІМЕІ 1. НОМЕР_1 , ІМЕІ 2. НОМЕР_2 , якийі переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_7 залишити власнику;
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1