Справа № 127/4853/18
Провадження № 1-кп/127/251/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Вінниці об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені 06 січня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084, а також за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені 11 січня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Від учасників кримінального провадження клопотань про зміну чи скасування запобіжного заходу не надійшло, а тому судом у відповідності до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України поставлено на обговорення учасників кримінального провадження питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою мотивуючи зазначене тим, що остатній обвинувачуються у вчиненні сукупності злочинів в тому числі тяжких. На даний час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зникли та продовжують існувати, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальн правопорушення, а тому запобігти переліченим ризикам шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не представляється можливим.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки в нього є постійне місце проживання в м. Вінниці де він проживає разом з матір`ю, намірів переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків в нього не має, зобов`язується з`являтись в судові засідання за першим викликом.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила суд зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

З наявних в матеріалах провадження документів вбачається, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.05.2019 року щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжено ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2019 року, на 60 діб, тобто до 15.11.2019 року.

Згідно ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, (ч. 4 ст. 194 КПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно положень ч.ч. 1-2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання про продовження терміну дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Також суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні сукупності злочинів, як середньої тяжкості так і тяжких, передбачених ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч.ч. 2,3 ст. 185 КК України. Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання ( АДРЕСА_1 ) де проживає разом з матір`ю. З пояснень обвинуваченого вбачається, що останній не має бажання будь-яким чином впливати на потерпілих та свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення чи переховуватись від суду, оскільки нещодавно помер його батько, а мати потребує його підтримки. Таким чином, на думку суду, соціальні зв`язки обвинуваченого ОСОБА_4 за місцем проживання можливо визнати стійкими. Окрім того, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 також просила суд змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Таким чином, з наведених обставин слідує, що обвинувачений немає намірів незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні.

Аналізуючи ризики, передбачені статтею 177 КПК України, в контексті практики Європейського суду з прав людини, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини щодо того, що тримання під вартою не повинно бути продовжене лише через очікуване покарання у вигляді позбавлення волі (Leteliier v. France (Летельєр проти Франції), §51; LA, v. France (LA. проти Франції), § 104; Prencipe v. Monaco (Прансип проти Монако), §79; Tiron V. Romania (Тирон проти Румунії), §§ 41-42).

Також, в контексті практики Європейського суду з прав людини, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov v. Russia (Ідалов проти Росії). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії); Lelievre v. Belgium (Лельевр проти Бельгії); Shabani v. Switzerland (Шабані проти Швейцарії).

Враховуючи викладене, на думку суду, наявні підстави вважати, що інший (більш м`який) запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, а саме, домашній арешт в певний період доби з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, може на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 його процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд не вбачає підстав для продовження запобіжного заходу, застосованого під час судового розгляду до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у промові прокурора, а саме щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в період часу з 22.00 години до 06.00 години наступної доби, за адресою проживання обвинуваченого, строком на 60 днів, із покладенням обов`язків, визначених п.п. 1,2,3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою, не відлучатися із місця постійного проживання ( АДРЕСА_1 ) та повідомляти суд про зміну місяця свого проживання.

Ухвалу про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання начальнику Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на домашній арешт, в певний період доби, звільнивши його з-під варти із зали суду негайно.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, у нічний період доби з 22:00 до 06:00 за місцем знаходження строком на 60 календарних діб з 12.11.2019 року до 10.01.2020 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені п.п. 1,2,3 ч. 5 ст. 194 КПК України:

1. Прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою;

2. Не відлучатися із населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він проживає без дозволу суду, у нічний період доби, з 22.00 години до 06.00 години наступної доби;

3. Повідомляти суд про зміну місяця свого проживання;

Строк дії ухвали суду 60 діб, тобто до 10.01.2020 року включно.

Копію ухвалу для виконання направити начальнику Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Копію ухвали для відома направити до ДУ «Вінницької установи виконання покарань (№1)» .
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: