Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3260/18
У Х В А Л А
14.08.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Виноградів заяву про самовідвід судді Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 з розгляду обвинувального ату у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000991 від 27.09.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.2 ст. 296 та ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Виноградівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у вказаному кримінальному провадженні визначено суддю ОСОБА_5 .

Суддею ОСОБА_5 заявлено самовідвід. В обгрунтування заяви про самовідвід зазначає, що перебуває у добрих відносинах з сім`єю обвинуваченого та у неприязних з потерпілим.

Вважає, що вказані обставини виключають його участь як судді в даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений та захисник у судовому засіданні щодо заяви про самовідвід не заперечили.

Заслухавши пояснення учасників та дослідивши викладені у заяві про савідвід доводи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ст. 75 КПК України визначено підстави відводу щодо слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні.

Статтею 75 КПК України передбачено, що однією з підстав коли суддя не може брати участь у кримінальному провадженні є наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України, суддя, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами, як складової права на справедливий судовий розгляд, визначеного ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Так, у справі «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

Суд погоджується з доводами щодо самовідводу.

Беручи до уваги наведене, суд, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_5 при розгляді данного кримінального провадження приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід судді.

Керуючисьп.4 ч.1 ст.75, 80-82 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про самовідвід судді ОСОБА_5 задоволити.

Справу по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.2 ст. 296 та ч.1 ст.122 КК України передати до канцелярії Виноградівського районного суду для визначення іншого судді в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України .

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1