06.12.2019 Провадження №1-кп/337/33/2019
ЄУН №337/331/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 грудня 2019 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину 2010 року народження, приватного підприємця, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2017 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_7 , з якою він сумісно проживав за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті ревнощів, умисно наніс не менше ніж три удари в область обличчя потерпілої, внаслідок чого спричинив останній, згідно з висновком судової медичної експертизи №1938 від 31.07.2017 року, закритий багатовідламковий перелом верхньої щелепи зліва та лівої виличної кістки, з ушкодженням орбіти та стінок лівої верхньощелепної пазухи, з компресією уламка в ліву очну ямку, зі скупченням крові в лівій верхньощелепній пазусі та в решітчастому лабіринті, з розвитком птозу (опущення) верхньої повіки лівого ока, зі зниженням гостроти зору на ліве око до 0,8, струс головного мозку, синці навколо обох очей, садна обличчя та носа у сукупності кваліфікуються як ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я, більш як 21 день

Крім того, 27.12.2017 року приблизно о 23 годині 30 хвилин між ОСОБА_5 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння та раніше незнайомим йому потерпілим ОСОБА_8 , який також знаходився у стані алкогольного сп`яніння, біля буд. АДРЕСА_3 , виник конфлікт, в результаті якого ОСОБА_8 впав на землю та розсипав речи, які були в нього в руках. В той час ОСОБА_5 усвідомлюючи, що ОСОБА_8 лежить на землі та не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, підняв із землі майно, яке належало потерпілому ОСОБА_8 , а саме: металевий ліхтарик вартістю 50 гривень та баночки з цільовим харчуванням компанії «Herbalife»: «Екстракаль Едванс», вартістю 181 гривень 45 копійок., «Гербалайфлайн», вартістю 436 гривень, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 667 гривень 45 копійок.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 провину визнав частково та пояснив суду, що з потерпілою ОСОБА_7 він проживав однією родиною з вересня 2016 року. В середині квітня 2017 року він прийшов додому, де з приводу наявної у нього інформації щодо зради потерпілої, між ними почалася сварка. Оскільки у квартирі був неповнолітній син потерпілої, щоб не розпалювати сварку, він вирішив залишити житло, але потерпіла почала на нього кидатися . Дії відбувалися у великій кімнаті. ОСОБА_9 підбігла до нього та нанесла йому удар рукою, він відштовхнув її, після чого вона піднялася, знову підбігла до нього та почала його бити, він у відповідь наніс їй декілька ударів. Крові на обличчі потерпілої він не бачив. Остання вибігла на кухню, а він одягнувся та пішов з її квартири. Після чого він дізнався, що потерпілу доставили до лікарні, він приїхав у лікарню, привіз ОСОБА_10 18 тисяч гривен , але вона відмовилася від його допомоги, кричала, що викличе поліцію. Після чого вони помирилися, він надавав їй допомогу, а потім дізнався, що вона звернулася з відповідною заявою до правоохоронних органів. Позов, заявлений потерпілою ОСОБА_7 визнає частково, заподіяну моральну шкоду, завдану потерпілій від його дій оцінює у 5000 грн., вважаючи зазначену суму достатньою компенсацією заподіяної шкоди, крім того, так як йому не було нічого невідомо про стан вагітності потерпілої, тому він не повинен нести ці витрати.

Стосовно епізоду у відношенні потерпілого ОСОБА_8 пояснив, що наприкінці грудня 2017 року він випадково зустрів на вулиці раніш знайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вони вирішили піти в сторону 15 мкр. Проходячи біля будинку 33 по пр. Ювілейному у м.Запоріжжі, він трохи відстав від них за власними фізіологічними потребами, та побачив, як йому на зустріч йде потерпілий ОСОБА_13 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Він попросив у ОСОБА_13 закурити, але той неввічливо йому відповів. Він спитав у потерпілого, чому той йому грубить. Потерпілий знову висловився на його адресу неписемними виразами, після чого між ними почалася бійка, під час якої потерпілий ОСОБА_8 впав на землю та його речі розсипалися. У цей час потерпілий піднявся на ноги та втік. Він підняв металевий ліхтарик та баночки, на яких були надписи «Негbalife» та вирішив залишити їх собі, щоб в подальшому, якщо зустріне потерпілого повернути їх, після чого наздогнав своїх друзів. Вже в приміщенні магазину АТБ вони були затримані працівниками поліції за заявою потерпілого та доставлені до райвідділу. Як ліхтарик потерпілого опинився у його знайомого, пояснити не може. Потерпілому ОСОБА_8 він відшкодував заподіяну шкоду у повному обсязі. Просить призначити йому несурове покарання.

Однак не зважаючи на часткове визнання ОСОБА_5 своєї провини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, його винуватість повністю підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення для дослідження безпосередньо у судовому засіданні, які є належними та допустимими та не викликають сумніву у суду .

Зокрема, за епізодом від 14.04.2017 року провина ОСОБА_5 підтверджена наступними доказами:

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що з ОСОБА_5 вона проживала однією родиною з вересня 2016 року. 14 квітня 2017 року приблизно 22 год вони з ОСОБА_14 знаходилися у неї вдома, неповнолітній син був на кухні. Вона вже лягла спати, ОСОБА_15 ліг поруч з нею на дивані та користувався мобільним телефоном. Незабаром вона почала засипати, як раптом ОСОБА_16 розбудив її, почав висувати претензії щодо її сторінки в соцмережах, які на його думку, свідчили про її зраду. Вона почала спростовувати його доводи, але той одразу наніс їй удар кулаком в обличчя. Вона почала кричати, ОСОБА_16 стягнув її з дивана, в цей час з кухні на її крики прибіг син, на очах якого ОСОБА_15 продовжував її бити, обличчя було скривавлене. Їй вдалося вирватися та забігти на кухню. У цей час ОСОБА_16 одягнувся та покинув житло. Син викликав їй «швидку допомогу» та працівників поліції. Заявлений цивільний позов підтримає у повному обсязі. Просить стягнути з ОСОБА_5 36446,61 грн. в рахунок відшкодування заподіяних матеріальних збитків, 60000 грн у якості компенсації заподіяної моральної шкоди, та витрати на правничу допомогу 30000 грн. та призначити максимальне покарання в межах санкції статті.

Крім того, свідок ОСОБА_17 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 385 КК України, під присягою суду пояснив, що 14.04.2017 року, він увечері находився на кухні, його мати разом з ОСОБА_5 знаходилися у кімнаті. Раптом він почув, як вони почали сваритися між собою та одразу вибіг з кухні до кімнати. У кімнаті він побачив, що обличчя матері скривавлене, у його присутності ОСОБА_5 встиг нанести ще один удар кулаком в обличчя матері, після чого їй вдалося втекти на кухню, ОСОБА_5 одразу одягся та вийшов з квартири. Він викликав «швидку допомогу» та поліцію, надав матері первинну допомогу. Бригада «швидкої допомоги» госпіталізувала матір до лікарні, він повернувся до дому, прибирав житло. Після чого мати протягом місяця знаходилася на стаціонарному лікуванні, а він жив сам та сам відвідував матір у лікарні, надаючи їй допомогу.

Місце події - приміщення квартири АДРЕСА_4 оглянуто відповідно до Протоколу від 15 травня 2017 року, до якого додані фототаблиці. У приміщенні квартирі на підлозі у коридорі, при вході до кімнати № 1 та у приміщенні зазначеної кімнати виявлені нашарування речовини бурого кольору у вигляді скупчення крапель, а в приміщенні кухні виявлений рушник з нашаруваннями РБК. Змиви РБК та рушник вилучені з місця події, постановою від 15 травня 2017 року визнані речовими доказами.

Відповідно до Протоколу проведення слідчого експерименту від 28 липня 2017 року потерпіла ОСОБА_7 надала відомості стосовно заподіяння обвинуваченим ОСОБА_5 їй тілесних ушкоджень та продемонструвала сам механізм. При цьому пояснення потерпілої ОСОБА_7 цілком відповідають її показам, наданим у судовому засіданні.

Згідно висновку експерта № 1108 від 31 травня 2017 року у ОСОБА_7 має місце травма, яка в медичній документації виражена у вигляді діагнозу - «багато відламкові переломи верхньої щелепи зліва та лівої виличної кістки, з ушкодженням орбіти та стінок лівої верхньощелепної пазухи з компресією уламка в ліву очну ямку, зі скупченням крові в лівій верхньощелепній пазусі та в решітчастому лабіринті, з розвитком птозу (опущення) верхньої повіки лівого ока, зі зниженням гостроти зору на ліве око до 0,8, струс головного мозку, синці навколо обох очей, садна обличчя та носа. Вирішення питання щодо тяжкості тілесних ушкоджень можливо після надання медичних даних, що визначають кінець ушкодження.

Згідно висновку експерта № 1938 року від 11.09.2017 р - закритий багато відламковий перелом верхньої щелепи зліва та лівої виличної кістки, з ушкодженням орбіти та стінок лівої верхньощелепної пазухи з компресією уламка в ліву очну ямку, зі скупченням крові в лівій верхньощелепній пазусі та в решітчастому лабіринті, з розвитком птозу (опущення) верхньої повіки лівого ока, зі зниженням гостроти зору на ліве око до 0,8, струс головного мозку, синці навколо обох очей, садна обличчя та носа в сукупності кваліфікуються як ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я, більш як 21 день. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень з урахуванням наданих медичних документів не суперечить строку, вказаному в матеріалах справи.

За епізодом від 27.12.2017 року провина ОСОБА_5 підтверджена наступними доказами:

Так, потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що 27.12.2017 року перебував у гостях у своєї знайомої, у якої придбав «Негbalife», додому повертався після 23-00 год. Коли проходив біля будинку, назустріч йому вийшли три невідомих молодих чоловіка, при цьому обвинувачений ОСОБА_5 йшов посередині, у цей час він розмовляв по телефону. Коли вони порівнялися, ОСОБА_5 спонтанно наніс йому удар рукою в обличчя, сумка висіла у нього на плечі, можливо була розстебнута. Він перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому після нанесеного удару одразу впав на землю, ОСОБА_5 наніс йому ще один удар ногою, після чого він різко піднявся та почав тікати, що робив у цей час ОСОБА_5 , йому невідомо. Потім він вдома викликав поліцію, повідомив їм про прикмети нападника. Вони разом з патрулем об`їхали мікрорайон. У цей час поліціянти отримали службове повідомлення, що відповідало орієнтиру. Біля магазину АТБ, розташованому на 15 мкр., він пізнав нападника, у якого було вилучено дві банки з БАДами, телефону при собі не було. У свідка був вилученій ніж та ліхтарик. Вже потім він знайшов у кармані сумки свій телефон, про що повідомив слідчого, як він туди потрапив, пояснити не може. Матеріальних претензій до ОСОБА_5 не має. Заподіяна йому шкода відшкодована у повному обсязі, на суворому покаранні не наполягає.

Свідок ОСОБА_11 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, під присягою суду пояснив, що наприкінці грудня 2017 року він разом з ОСОБА_12 в нічний час йшли на 15 мкр, до магазину АТБ. По дорозі зустріли ОСОБА_5 , який вирішив піти з ними. Біля будинку 33 по пр. Ювілейному ОСОБА_5 трохи відстав від них, назустріч їм йшов нетверезий чоловік приблизно 36-річного віку, який був у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_5 попросив у нього цигарку, у відповідь чоловік почав оскорбляти ОСОБА_5 , між ними виникла сварка, хто кого бив йому невідомо, але він бачив, як на землі лежали і потерпілий і обвинувачений, при цьому зазначив, що в той день було дуже слизько. Після чого ОСОБА_5 піднявся, вони пішли до магазину, коли вийшли, їх затримала міліція. ОСОБА_5 доставили у райвідділ, що у нього вилучалося, особисто йому невідомо, тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 він не бачив.

Свідок ОСОБА_12 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, під присягою суду пояснив, що ОСОБА_5 він знав раніше. У той день, точну дату він не пам`ятає, перед Новим 2018 роком вони разом з ОСОБА_11 випадково зустріли ОСОБА_5 , коли йшли до магазину АТБ, що розташований на 15 мікрорайоні, ОСОБА_5 був у стані алкогольного сп`яніння, вирішив піти з ними, а вони не заперечували. Дорогою вони зустріли раніше незнайомого потерпілого, який також перебував у нетверезому стані. ОСОБА_5 чомусь відстав від них. Коли він обернувся, то побачив, що ОСОБА_5 та потерпілий лежать на землі, що між ними сталося, йому невідомо. ОСОБА_5 нічого не розповідав. У магазині вони купили цигарки, пива. Коли виходили, їх затримала поліція. Особисто його затримали за вчинення інших злочинів, які не мають жодного відношення до ОСОБА_5 , чому затримали ОСОБА_5 йому невідомо, як опинився у нього ліхтарик потерпілого, не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що наприкінці 2017 року його запросили бути стажистом, він погодився. ОСОБА_5 вибрав собі місце, коли увійшов потерпілий ОСОБА_13 він одразу показав на ОСОБА_5 , як на особу, яка викрила його майно.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що ОСОБА_13 є її незалежним партнером, наприкінці грудня 2017 року він прийшов до неї забрати заказ з продукції «Herbalife», вони вжили спритні напої, додому повертався ОСОБА_13 пізно ввечері, по дорозі розмовляв з нею за допомогою мобільного зв`язку, потім зв`язок закінчився.

Відповідно до Протоколу огляду місця події від 28.12. 2017 року була оглянута ділянка місцевості, розташована біля входу в магазин «АТБ» за адресою: м. Запоріжжя б. Будівельників,4 , де знаходяться обвинувачений ОСОБА_5 , свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . У ОСОБА_5 при поверхневу догляді виявлені та вилучені предмет, схожий пістолет, дві баночки «Екстракаль Едванс» та баночки з продукцією «Herbalife», у ОСОБА_12 ліхтарик. Зазначені предмети упаковані в присутності понятих, в подальшому оглянуті відповідно до Протоколу огляду від 2 січня 2018 року, постановою від 2 січня 2018 року визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання до камери схову Хортицького ВП.

Згідно висновку експерта № 3068 від 28.12.2017 року крововиливи в надбрівній області справа, на лобі, в скроневій області справа з переходом на дугу виличної кістки, в області правого променево-зап`ясткового суглобу, синець на правій вушній раковині, садно у основи 1-го пальця правої кисті у гр. ОСОБА_8 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що утворилися від дії тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному в обставинах справи, та могли бути отримані за обставин, на які він вказує.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 28.12.2017 року потерпілий ОСОБА_13 в присутності понятих серед пред`явлених йому осіб, впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 27.12.2017 року нанесла йому удар в обличчя, після чого викрала належне йому майно.

Інші докази стороною обвинувачення для дослідження у судовому засіданні не надавалися, клопотань про витребування та дослідження інших доказів від учасників провадження не надходило

На підставі вищезазначеного, оцінюючи в сукупності досліджені у судовому засіданні докази, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, які є цілком логічними, послідовними та такими, що доповнюють одне одного та відповідають змісту досліджених матеріалів кримінального провадження, суд дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєні кримінальних правопорушень є доведеною і кваліфікує його дії:за ч.І ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та за ч.1 ст.185 КК Українияк таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Незначні розбіжності в поясненнях допитаних потерпілих та свідків обумовленні суб`єктивним сприйняттям подій та спливом значного часу та не є такими, що дають підстави для виправдування обвинуваченого.
Покази обвинуваченого ОСОБА_5 щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілій у стані сильного душевного схвилювання жодним доказом не підтверджені.
Покази обвинуваченого ОСОБА_5 щодо заволодіння майном потерпілого ОСОБА_20 з метою подальшого повернення, спростовуються фактом розпорядження обвинуваченим викраденим майном, зокрема переданням ліхтарика свідку ОСОБА_12 .
Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_5 та встановлено, що останній в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, свою провину визнав частково, має на утриманні малолітню дитину, не перебуває на обліку в КУ «Обласна клінична психіатрична лікарня» та в Запорізькому обласному наркологічному диспансері, є приватним підприємцем.

Заподіяна потерпілому ОСОБА_13 шкода відшкодована ОСОБА_5 у повному обсязі, потерпілій ОСОБА_7 частково у розмірі 3600 грн.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого або обтяжують покарання обвинуваченого, в порядку ст.ст. 66,67 КК України судом не виявлено.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винуватого, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» випливає, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Враховуючи викладене, враховуючи думку потерпілих та прокурора. Який просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням іспитового строку, суд вважає, що для виправлення та ресоціалізації ОСОБА_5 налагодження процесу позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідомого відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві, як того потребує ст. 6 Кримінально виконавчого кодексу України , не потрібне його ізолювання від суспільства в закладах виконання покарань, та приходить до висновку щодо можливості призначення покарання ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі з максимально можливим терміном іспитового строку.

Відповідно до ст. 128 ч. 5 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовується норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 та її представник потерпілої заявлені позовні вимоги підтримали., просять їх задовольнити, стягнути на користь ОСОБА_7 витрати , пов`язані з лікуванням у розмірі 29416,61 грн., збитки, пов`язані з тимчасовою непрацездатністю у розмірі 7000 грн., 6000 грн. у якості компенсації за заподіяну моральну шкоду та витрати на правову допомогу у розмірі 30000 грн.

Цивільний відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги, заявлені потерпілою ОСОБА_7 щодо відшкодування заподіяних матеріальних збитків в розмірі 36416,61 грн. частково визнані обвинуваченим ОСОБА_5 - цивільним відповідачем по справі, останній заперечує проти стягнення з нього витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілої у період з 19.05.2017 року по 22.05.2017 року в КУ «пологовий будинок № 9» з діагнозом «Вагітність 6 тижнів. Викидень, що не відбувся»

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними фактичні дані, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає в межах заявлених позовних вимог, враховуючи засади змагальності сторін та на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів не є обов`язком суду. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, і стягнення безпідставно набутого майна» при розгляді цивільного позову в кримінальній справі суд може керуватися відповідними нормами цивільного процесуального законодавства.

За змістом ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

За змістом ч.4 ст.1193 ЦК України , суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

За змістом ч.ч.1, 3 ст.1198 ЦК України , розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців. Розмір доходу від підприємницької діяльності, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, визначається на підставі даних органу доходів і зборів. Розмір доходу, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, обчислюється виходячи з розміру доходу, який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, у сумах, нарахованих до вирахування податків. Розмір доходу, втраченого фізичною особою, яка самостійно забезпечує себе роботою (адвокатом, особою, зайнятою творчою діяльністю, та іншими), визначається у порядку, встановленому частинами першою - третьою цієї статті.

При розв`язанні позову суд також керується роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», за якими, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно висновку експерта № 271/к від 03.07.2017 року закономірного причино-наслідкового зв`язку між характером та тяжкістю перенесеної ОСОБА_7 вагітності та завмиранням (зупинкою розвитку) у неї вагітності у терміні 5-6 тижнів не вбачається. Таким чином, враховуючи, що цивільним позивачем не доведений жодним доказом безпосередній причинний зв`язок між діями ОСОБА_5 та заподіянням шкоди, пов`язаної з перериванням перебігу вагітності, суд вважає, що витрати в цій частині у вигляді стягнення витрат на лікування у розмірі 252, 55 грн. та витрати, пов`язанні з тимчасовою непрацездатністю у зазначений період у розмірі 1400 грн, задоволенню не підлягають

В іншій частині заявлених позовних вимог щодо відшкодування заподіяної матеріальної шкоди цивільним відповідачем заперечень не висунуто. Тому, враховуючи визнання відповідачем зазначених вимог, на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України , як обставини, які не підлягають доказуванню у зв`язку з їхнім визнанням, зазначені позовні вимоги підлягають задоволенню. Також при визначенні суми відшкодування суд враховує, що ОСОБА_5 у добровільному порядку заподіяна шкода була відшкодована частково у розмірі 3600 грн., у зв`язку з чим сума, яка підлягає стягненню повинна бути зменшена на зазначену суму.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди , суд виходить з положень ст. 23 ЦК України і роз`яснень п. 16 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступень вини обвинуваченого, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Вимоги позову в зазначеній частині, на думку суду, є обґрунтованими, такими, що випливають з емоційних переживань потерпілої у зв`язку з протиправним ушкодженням здоров`я, яке (ушкодження) пов`язане із завданим фізичного болю внаслідок протиправної поведінки відносно неї. При цьому суд не бере до уваги моральні страждання потерпілої, пов`язанні з перериванням вагітності, оскільки як зазначено вище, суд дійшов висновку щодо недоведеності причинного зв`язку між протиправними діями ОСОБА_5 та настанням зазначених негативних наслідків.

При визначенні розміру відшкодування, суд бере до уваги і вік потерпілої, яка є молодою, працездатною, здатною без важких зусиль поновити звичайний спосіб життя і підтримувати власну життєдіяльність на гідному рівні і в подальшому.

Доводи цивільного відповідача щодо відсутності грошових коштів суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України, суд не повинен враховувати при визначенні розміру такої шкоди матеріальне становище заподіюча такої шкоди, у разі коли шкоду завдано злочинними діями.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що сума у 30000 грн. у відшкодування моральних страждань потерпілої ОСОБА_7 є такою, що ґрунтується на засадах розумності, виваженості та справедливості, а також є домірною глибині емоційних страждань потерпілої. При цьому суд відкидає доводи з боку позивача щодо обґрунтування розміру заявлених вимог витратами на лікування, оскільки у відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Крім того, потерпілою ОСОБА_7 заявлені вимоги щодо стягнення з ОСОБА_5 витрат на правову допомогу у розмірі 30000 грн.

Відповідно до ст.124 КПК України у разі ухилення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Враховуючи, що частина понесених витрат правничу допомогу потерпілого безпосередньо відноситься до заявленого цивільного позову, при вирішенні питання щодо стягнення витрат, суд також враховує вимоги ч.3 ст.33 та ст.137 ЦПК України, відповідно до яких до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат відносяться : розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо,розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат потерпілим надані суду договір про надання правової допомоги, Акти прийому передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги, Розрахунки наданих послуг за договором про надання правової допомоги та квитанції про сплату витрат .
На теперішній час граничний розмір компенсації вищевказаних витрат (ч. 3 ст. 120 КПК України) закріплений у Порядку оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів та Методиці обчислення розміру винагороди адвокатів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 465 від 17 вересня 2014 року стосується лише обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, інші норми у законодавстві відсутні.

Враховуючи, що обвинуваченим та його захисником жодного доказу на доведення неспівмірності витрат на правничу допомогу не надано, відповідні клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не надходило, суд вважає, що вимоги в частині сплати понесених витрат підлягають повному задоволенню.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_8 заявлено не було.

Витрати, пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі не є процесуальними витратами та стягненню не підлягають.

Під час досудового слідства обвинуваченому ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, час якого сплинув. Клопотань про обрання запобіжного заходу до суду не надходило.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст 100 КПК України

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.1 ст. 122 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України - у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі. - за ч.1ст.122 КК України - у вигляді трьох років позбавлення волі .

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 за сукупністю злочинів у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном три роки .

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 31164,06 грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 30000 гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральних шкоди, та 30000 грн. суму судових витрат, а всього -91164,06 грн.

В іншій частині заявлених позовних вимог ОСОБА_7 відмовити

Речові докази:

-дві баночки «Екстракаль Едванс» та «Гербалайфлайн», ліхтарик, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_13 - залишити у останнього за належністю,

- дві запальнички, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - залишити у останнього за належністю,

- ДВД-диски з записами з камер відеоспостережень - залишити в матеріалах провадження.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам провадження.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1