УХВАЛА
підготовчого судового засідання
11.12.2019 року, Франківський районний суд м. Львова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали обвинувального акта, долученого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 03.11.2019 року, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новошепеличі, Чорнобильського району, Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, українця, громадянина України, не судимого, військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (теперішня військова частина НОМЕР_2 ), солдата.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
Сторона обвинувачення -
прокурори військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акта у кримінальному провадженні за №0000167 від 03.11.2019 року, досудовим слідством встановлено, що солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією у військову частини - польова пошта НОМЕР_1 (теперішня військова частина НОМЕР_2 ), у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України; ст. 17 Закону України «Про оборону України»; ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; ст. ст. 11, 16, 49, 127, 129 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд, не одержавши дозволу відповідного командира, без поважних причин, в умовах особливого періоду, 20.10.2016 самовільно залишив, військову частину - польова пошта НОМЕР_1 (теперішня військова частина НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою ( АДРЕСА_3 ) та ухилявся від несення обов`язків військової служби до 03.11.2019. В період з 20.10.2016 по 03.11.2019 солдат ОСОБА_3 проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, свою приналежність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами місця служби, приховував, чим вчинив самовільне залишення військової частини, в умовах особливого періоду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 03.11.2019 року, поступили до Франківського районного суду м. Львова 07.11.2019 року від прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону західного регіону України ОСОБА_4 та передані для розгляду судді ОСОБА_1 , що визначений у порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.
Відповідно до ухвали від 15 листопада 2019 року призначено підготовче судове засідання з розгляду обвинувального акта, яке перенесено із за неявки обвинуваченого та визнання судом обов`язкової участі у судовому засіданні прокурора ОСОБА_4 , який здійснював процесуальне керівництво, підписав і затвердив обвинувальний з яким у подальшому звернувся в суд.
В чергове підготовче судове засідання прокурор ОСОБА_4 не прибув, причини неявки суду не повідомив. Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні вимогу головуючого про надання копій процесуальних документів, що стали підставою для внесення відомостей у ЄРДР за № 0000167 від 03.11.2019 року, проігнорував, проте висловив свою думку про відповідність обвинувального акта вимогам процесуального закону та можливість його судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо можливості призначення обвинувального акта до судового розгляду поклався на суд.
Як вбачається з обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування такий не відповідає вимогам процесуального законодавства, є очевидним порушення порядку досудового розслідування щодо підслідності та оголошення підозри з подальшим складанням обвинувального акта і скерування його до суду. Відтак, процесуальні рішення не відповідають вимогам КПК України.
Натомість прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні, при обговоренні питань, передбачених статями 314 316 КПК України, вважає, що досудове розслідування проводилося належним органом досудового розслідування, обвинувальний акт складений слідчим, який мав процесукальні повноваження на здійснення слідчих та процесуальних дій станом на 03 листопада 2019 року. Зясовуючи питання, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України щодо викладу фактичних обставин кримінального провадження, прокурор так і не зміг пояснити появу вказаного кримінального провадження, як не зміг пояснити чому таке від 03 грудня 2019 року, у той час, коли за даними обвинувального акта ОСОБА_3 покинув військову частину польова пошта НОМЕР_1 (теперішня військова часмтина А 0284) 20 жовтня 2016 року та добровільно повернувся, а також, що на час проведення підготовчого судового засідання, він уже звільнений з військової служби.
Отже, в ході підготовчого судового засідання встановлено ряд очевидних обставин, що вказують на процесуальні порушення органами військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України, щодо внесення відомостей та початку досудового розслідування, а також здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000167 від 03 листопада 2019 року.

Також, фактичні обставини, що викладені в обвинувальному акті є суперечливими щодо мотивів самовільного залишення військової частини ( в умовах особливого періоду -2016 рік), а також періоду, який тривав відсутності у військовій частині з 20 жовтня 2016 року по 03 листопада 2019 року, що суттєво впливає на кваліфікацію, і у данному випадку, кваліфікація дій обвинуваченого, не відповідає фактичним обставинам викладеним в обвинувальному акті.

Вказані процесауальні порушення, котрі у сукупності з невідповідністю обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, позбавляють можливості суд провести судовий розгляд кримінального провадження з дотриманням процесуальних вимог щодо повноти, всебічності та об`єктивності.

Відтак, приходжу до висновку, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено з порушенням норм КПК України, процесуальні дії, щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР за № 0000167 від 03.11.2019 року, повідомлення про підозру 04 листопада 2019 року, складання та підписання обвинувального акта у кримінальному провадженні здійснені не уповноваженою на це особою, а саме, - слідчим військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_6 ..

Так, 03 листопада 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000167 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України де

органом досудового розслідування зазначено військову прокуратуру Львівського гарнізону Західного регіону України.

Абзацом 2 пункту 1Розділу XI «Перехідні положення» КПК визначено, що після введення в дію положень частини четвертої статті 216 цього Кодексу, кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років. Після закінчення дворічного строку кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, у тримісячний строк передаються слідчим органів Державного бюро розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 КПК України, слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 216 КПК України, який набрав чинності 19.11.2012, слідчі органів Державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів, серед яких вчинені військовослужбовцями.

Згідно п. 1 Розділу X «Прикінцеві положення» КПК положення ч. 4 ст. 216 цього Кодексу вводиться в дію з дня початку діяльності Державного бюро розслідувань України, але не пізніше п`яти років з дня набрання чинності цим Кодексом.

Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних і кримінальних справ України 02.03.2016 р. роз`яснено, що початок дії положень ч. 4 ст. 216 КПК України пов`язаний не з моментом набрання чинності закону, який регулюватиме діяльність ДБР як державної установи, а з моментом початку здійснення останнім функцій органу досудового розслідування.

Закон України «Про Державне бюро розслідувань», набрав чинності 01.03.2016, а саме ДБР створено ще 29.02.2016 відповідною Постановою Кабінету Міністрів України № 127 «Про утворення Державного бюро розслідувань».

Кримінальне провадження у якому ОСОБА_3 було здійснено повідомлення про підозру зареєстровано військовою прокуратурою Львівського гарнізону Західного регіону України в ЄРДР 03 листопада 2019 року. Відтак, на момент внесення відомостей про дане кримінальне правопорушення до ЄРДР, а саме 03 листопада 2019 року, Державне Бюро розслідувань України вже функціонувало, що є загально відомим фактом, дане кримінальне правопорушення віднесено до підслідності саме ДБР, але прокурором підслідність вказаного кримінального провадження належним чином визначена не була.

Отже, з аналізу зазначених вище положень КПК України, слідчі органів прокуратури (військової прокуратури) втратили повноваження щодо здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, розпочатих після 19.11.2017, оскільки розслідування злочинів, підслідність яких визначена ч. 4 ст. 216 цього Кодексу, повинні здійснювати слідчі органи Державного бюро розслідувань.

У відповідності до ч. 3 ст. 26 КПК суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В ході підготовчого судового засідання суд зобов`язаний перевірити обвинувальний акт на відповідність вимогам процесуального закону, і, зокрема ст.. 291 КПК України, а у випадку його невідповідності повернути прокурору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною першою та другою ст.. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим кодексом.

У зв`язку з цим, слід зробити висновок про відсутність повноважень у слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України щодо проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000167 від 03.11.2019 року після втрати слідчими органів прокуратури повноважень слідчих, визначеними КПК України, що є однією з підстав для повернення обвинувального акта з підстав очевидних неприпустимих порушень норм КПК.

Доводи прокурора в судовому засіданні про наявність повноважень у слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_6 здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000167 від 03.11.2019 року , є безпідставні, а тому неприйнятні, у зв`язку з тим, що виділені матеріали слід вважати новим та

окремим кримінальним провадженням , здійснювати досудове розслідування у якому має орган , наділений такими процесуальними повноваженнями, інших застережень КПК України не містить.

Підсумовуючи викладене, слід зробити висновок, що повідомлення про підозру, оголошене ОСОБА_3 є таким, що оголошено з порушенням кримінального процесуального законодавства, не уповноваженою особою.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст.314КПК України, суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.6 ст.9, ст.ст.291, 314 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акта з додатками у кримінальному провадженні за № 0000167 від 03.11.2019 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, повернути прокурору військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_4 для приведення їх у відповідність процесуальним вимогам та вимогам , передбаченим п. 13 ст.3, п.п.1, 2,5 ч. 2 ст.. 291 КПК України.

Встановити строк на приведення обвинувального акта у відповідність до вимог процесуального законодавства, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня складання та оголошення повного тексту, через суд, який ухвалив судове рішення.

Суддя ОСОБА_7