Справа №: 398/4032/16-к
провадження №: 1-кп/398/46/19
ВИРОК
Іменем України

"10" вересня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. НижньовартівськТюменської області Російської федерації, громадянина України, з неповною середньою освітою, військовозобов`язаного, який не працює, неодруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх осіб не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений:

-24.11.2008 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з призначенням іспитового строку терміном на 2 роки;

-29.07.2008 постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області іспитовий строк скасовано та направлено в місця позбавлення волі.Звільнився 29.07.2011 року по відбуттю строку покарання;

-14.01.2013 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за частиною 2 статті 185 та частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

25.12.2015 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців 14 днів позбавлення волі.

04 серпня 2017 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 , ч.2 ст. 289 , ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 186 КК України ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2016 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи біля житлового будинку АДРЕСА_2 , виявив поблизу паркана даного будинку транспортний засіб - скутер марки «Honda Lead», білого кольору, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , вартістю згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 74.2016 від 27 жовтня 2016 року 5820 гривень 00 копійок, який належав ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, впевнившись, що його дії ніким помічені не були, незаконно заволодів даним скутером , з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 5820 гривні 00 копійки.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення передбачене частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України.

Крім цього, 09 листопада 2016 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував біля багатоповерхового будинку № 111, розташованого за адресою: місто Олександрія, проспект Соборний (Леніна). З метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшов до раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_8 , який розмовляв по своєму мобільному телефону, тримаючи його в руці.Реалізуючи свій злочинний умисел , ОСОБА_4 повідомив йому завідомо неправдиву інформацію, ввівши в оману малолітнього ОСОБА_8 щодо своїх дійсних намірів, висловив усну вимогу про передачу на його користь мобільного телефону, котрий був у малолітнього в руках.В свою чергу, малолітній ОСОБА_8 , усвідомлюючи перевагу ОСОБА_4 у віці та фізичному розвитку, побоюючись за своє житгя та здоров`я, передав на користь останнього свій мобільний телефон марки «Lenovo А2010», вартість якого згідно висновку судово- товарознавчої експертизи№186 від 31 січня 2017 року складає 1551 гривня 18 копійок.В подальшому, ОСОБА_4 , отримавши реальну можливість розпорядження незаконно здобутим майном, вважаючи що його дії незрозумілі малолітньому ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив власнику телефона потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1551 гривень 18 копійок.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення , передбачене частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України.

Крім цього, 12 листопада 2016 року близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_4 перебував біля магазину «Арка»,який розташований по проспекту Соборному міста Олександрія Кіровоградської області. Виявивши поблизу даного магазину велосипед марки «Україна» червоного кольору, у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, впевнившись, що його дії ніким помічені не були, заволодів велосипедом марки «Україна» червоного кольору, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 31 січня 2017 року № 186 складає 1049 гривень 40 копійок та який належав ОСОБА_10 .Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 1049 гривні 40 копійок.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення передбачене частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні даних злочинів визнав повністю, підтвердив вчинення злочинів при наведених обставинах, у вчиненому розкаявся. В судовому засіданні пояснив, що мопед ОСОБА_7 стояв на вул. Береговій біля будинку його сусіда. Він покотив мопед до річки, завів мопед і поїхав на ньому до свого знайомого на сел.. Перемога , де і залишив мопед. Коли його затримали працівники поліції, він повідомив де залишив мопед. Крім того, перебуваючи в м.Олександрії ,він побачив хлопчика, який розмовляв по мобільному телефону.У нього відразу виник умисел забрати даний мобільний телефон. Він підійшов до хлопчика і сказав, що у його друга викрали такий же мобільний телефон. Він попросив хлопця дати йому мобільний телефон , щоб він його показав своєму другу.Зазначив, що якщо це виявиться не його телефон, то він відразу поверне телефон і віддяче за те, що затримав.Хлопець дав йому мобільний телефон, а він пішов та здав його в ломбард, не пам`ятає назву ломбарду.Кошти, отримані за телефон, витратив на власні потреби. Працівники поліції самі встановили місцезнаходження телефону. Також пам`ятає, що він йшов з БАМу через магазин « Арка» і побачив біля магазину велосипед « Україна».Нікого поряд не було. Він сів на велосипед і поїхав на ринок.На ринку він продав велосипед незнайомому чоловіку приблизно за 100-150 грн. Погоджується з датами вчинення злочинів, кількістю , вартістю та переліком викрадених речей, які зазначені в обвинувальному акті.Вважає, що немає необхідності досліджувати докази по даним обставинам, які ним не оспорюються. Розуміє, що не зможе оскаржити дані обставини в апеляційному порядку.Жалкує про вчинене та готовий понести покарання за вчинені злочини.

Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та дійшов висновку, що обвинувачений винний у вчиненні даних кримінальних правопорушень.

Крім цього, 20 січня 2017 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 підійшов до раніше знайомого йому ОСОБА_11 .Маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, ОСОБА_4 , застосувавши насильство, котре не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого у момент його заподіяння, яке виразилося у поштовху в спину, повалив потерпілого ОСОБА_11 на ґрунтове покриття.Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_4 наніс не менше 5 ударів кулаком руки в область обличчя ОСОБА_11 ,завдавши йому тілесні ушкодження у вигляді синців навколо лівого ока та лівому плечі, саден на лобі зліва в кількості 2х, на носі в кількості 4х, на правій щоці, та в проекції тім`яного бугра, котрі не є небезпечними у момент його заподіяння, викликають скороминучий розлад здоров`я, терміном до 6 діб, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.Подолавши у такий спосіб можливий опір потерпілого, та відкрито заволодів мобільним телефоном марки « Nomi і 182» чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 30 березня 2017 року № 1003 складає 357 гривень 50 копійок, що належав ОСОБА_11 , та лежав у кишені куртки потерпілого. З викраденим майном з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд , заподіявши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 357 гривень 50 копійок .

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосування насильства, яке не є небезпечним в момент заподіяння для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений вину у вчиненні даного злочину спочатку визнав частково, пояснив, що з ОСОБА_12 був знайомий. Між ними виник конфлікт , вони побилися.Телефон у ОСОБА_11 він не забирав.Останній заборгував йому кошти і тому він вважає, що останній умисно звинуватив його в крадіжці , щоб помститися за той конфлікт. ОСОБА_11 сам йому віддав в рахунок боргу телефон за тиждень перед цим конфліктом.Під час конфлікту він наносив ОСОБА_11 тілесні ушкодження.Не пам`ятає, де подів телефон ОСОБА_12 , так як він був в нетверезому стані , неадекватний, можливо продав.Але в процесі розгляду справи визнав повністю вину у вчиненні даного злочину, у вчиненому розкаявся, погодився з кваліфікацією злочину.Зазначив, що пройшло багато часу і він можливо все не пам`ятав. Зазначив, що на слідчому експерименті добровільно давав показання по даному епізоду і підтвердив їх в судовому засіданні.

Вина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_11 про те, що він був в гостях у свого знайомого. Коли вийшов на вулицю, то відчув ззаду удар, від якого він впав на спину, а потім повернувся на бік. ОСОБА_4 сів на нього і почав наносити йому удари..Йому також нанесли 5 ударів в обличчя.Він відчув, як обвинувачений щось шукав у нього в кишені.Він побачив обвинуваченого, він добре роздивився його обличчя, так як світло з ліхтаря падало на нього.Обвинувачений витягнув з його кишені мобільний телефон.Він відразу звернувся до поліції. В поліції йому показали фотографії осіб, які в них перебувають на обліку і по фотографії він впізнав обвинуваченого. Погоджується, що дана подія відбулася 20.01.2017 року ввечері.До даного випадку він особисто не знав ОСОБА_4 , знав його лише в обличчя. Він не був винен ОСОБА_4 кошти і в борг у нього не брав.Телефон у нього був з документами, він купив даний телефон. Викрадений телефон йому не повернули і кошти за телефон не відшкодовані.

Показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що він знайомий з обвинуваченим.Зустрівся з ОСОБА_11 та ОСОБА_4 та запросив їх додому. У нього вдома розпивали алкогольні напої. Через 2 дні до нього додому прийшов ОСОБА_12 та повідомив, що ОСОБА_4 його побив та відібрав у нього мобільний телефон.На обличчі у ОСОБА_12 він побачив синці.Останній не розповідав чому ОСОБА_4 забрав у нього мобільний телефон.З даними особами він більше не спілкувався.

Показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що з обвинуваченим особисто не знайомий. До нього підійшов незнайомий чоловік, схожий на обвинуваченого і попросив здати в ломбард телефон на свій паспорт за винагороду. Він погодився, так як у нього був з собою паспорт.Вони разом пішли в ломбард в районі ринку « Айсберг» і здали телефон на його паспорт. Потім разом випили.Працівники поліції його знайшли, так як він телефон здав на свій паспорт. В поліції йому показували фотознімки різних осіб і серед них він впізнав обвинуваченого.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.01.2017 року від ОСОБА_11 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який 20.01.2017 року біля 20 год. наніс йому декілька ударів в обличчя та заволодів його мобільним телефоном марки «Nomi і 182» ( т.4 а.с. 106)

Висновком експерта №27 від 23.01.2017 року, згідно якого на момент огляду у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців навколо лівого ока та лівому плечі; саден на лобі зліва в кількості 2-х, на носі в кількості 4-х, на правій щоці, та в проекції тім`яного бугра; поверхнева рана на лівому передпліччі.Дані тілесні ушкодження виникнули від дії предметів з ознаками тупого твердого, окрім рани на передпліччі, яка утворилась внаслідок дії предмету з ознаками ріжучого, та класифікуються як тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості з скороминучим розладом здоров`я на термін до 6 діб. Враховуючи колір та характер виявлених тілесних ушкоджень, можна казати, що вони могли бути спричинені 20.01.2017 року.Враховуючи локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можна казати, що вони у своїй сукупності не могли бути спричинені внаслідок падіння з положення стоячи на площину.( т.4 а.с. 113-114)

Довідкою директора « 11 відокремленого підрозділу ломбарду » Гроші в строк» ОСОБА_15 про те, що 21.01.2017 року до ломбарду був закладений мобільний телефон марки « Nomi і 182 « імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2 : НОМЕР_4 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на суму 200 грн.( т.4 а.с. 119)

Протоколом огляду місця події від 27.01.2017 року з фототаблицею , згідно якого в приміщенні службового кабінету №316 Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області по вул.. 6 Грудня,49 ОСОБА_4 добровільно видав сім-карту оператора мобільного зв`язку « Київстар» № НОМЕР_5 , сім-карту мобільного оператора « МТС» № НОМЕР_6 , а також перехідник для сім-карти та повідомив що дані речі він витягнув з мобільного телефона ОСОБА_11 , який він забрав в січні 2017 року ( т.4 а.с. 126-129)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2017 року , згідно якого свідок ОСОБА_14 на фото №4 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка дала йому мобільний телефон для подальшої передачі в ломбард ( т.4 а.с. 131-132)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2017 року , згідно якого свідок ОСОБА_16 на фото №2 впізнала ОСОБА_4 як особу, яка перебувала разом з ОСОБА_14 в ломбарді під час здачі в ломбард останнім мобільного телефону ( т.4 а.с. 133-134)

Протоколом слідчого експерименту від 04.03.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , який в присутності захисника ОСОБА_17 пояснив, що з ОСОБА_18 він був знайомий. Вони разом розпивали алкогольні напої, а потім між ними виникла сварка і ОСОБА_19 розвернувся і пішов. Він його наздогнав , взяв за куртку, розвернув і наніс декілька ударів в обличчя. ОСОБА_19 впав, а він з кармана ОСОБА_19 достав мобільний телефон марки « Номі» .Телефон продав. ( т.4 а.с. 151)

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає доведеною повністю вину обвинуваченого в інкримінованому йому злочину , передбаченого ч.2 ст. 186 КК України яквідкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосування насильства, яке не є небезпечним в момент заподіяння для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно по епізоду відносно потерпілого ОСОБА_11 .

Суд не погоджується з позицією захисника, висловленою в судових дебатах про необхідність перекваліфікації даного злочина на ст. 355 КК України, так як на підставі досліджених доказів , а саме показань потерпілого, свідків, протоколів слідчих дій, слідчого експеримента за участю обвинуваченого , які узгоджуються між собою підтверджена кваліфікація даного злочину саме за ч.2 ст. ст. 186 КК України яквідкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосування насильства, яке не є небезпечним в момент заподіяння для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно. Крім того, обвинувачений і під час судового слідства і в репліках після судових дебатів підтвердив, що він визнає вину по даному епізоду і погоджується з кваліфікацією по даному епізоду.

Крім цього, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому , що 28 вересня 2016 року близько 15 години 00 хвилин він перебував в приміщенні Олександрійського туберкульозного диспансеру, розташованого по вулиці Миру, будинок 61, міста Олександрія , Кіровоградської області. Діючи умисно, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, зайшов до палати № 10, де в цей час знаходився на стаціонарному лікуванні ОСОБА_20 .Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, скориставшись тим, що ОСОБА_20 заснув, впевнишись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia 1100», вартістю 366 гривен 67 копійок, який належав ОСОБА_20 та знаходився на дерев`яній тумбі біля ліжка.З викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_20 матеріальну шкоду на суму 366 гривні 67 копійок.Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачений вину в вчиненні даного злочину не визнав, зазначив, що він проходив стаціонарне лікування в Олександрійському тубдиспансері. Перебував на лікуванні в палаті №2 , а потім в палаті №3.Крідіжку телефону не вчиняв і телефон в ломбард не здавав. На той час у нього не було паспорта, була лише довідка про звільнення з місць позбавлення волі.З потерпілим не був знайомий.

На підтвердження зазначеного вище епізоду злочинної діяльності ОСОБА_4 стороною обвинувачення надано суду наступні докази.

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.09.2016 року від ОСОБА_20 про притягнення до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 28.09.2016 року викрала належний йому мобільний телефон « Нокиа» в палаті №10 Олександрійського тубдиспансера ( т.3 а.с. 53)

Протокол огляду місця події від 28 вересня 2016 року , згідно якого місцем вчинення кримінального правопорушення являється приміщення палати №10 Олександрійського тубдиспансера , розташованого по вулиці Миру, будинок 61, міста Олександрія , Кіровоградської області( т.3 а.с. 54)

Довідка від 26.10.2016 року виданою директором ломбарду « Легкі гроші» ФОП « ОСОБА_21 » , згідно якої 29.09.2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернувся до ломбарду « Легкі гроші» для укладення договору на закладення мобільного телефону марки «Nokia 1100», чорного кольору, за який з урахуванням зносу даного мобільного телефону ОСОБА_4 отримав кошти в сумі 180 грн.При укладенні договору ОСОБА_4 в якості документу, що посвідчує його особу, надав довідку про звільнення з місць позбавлення волі на своє ім.»я. На даній довідкі міститься печатка ломбарду « Гроші в строк».

Протокол слідчого експерименту від 26.11.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_20 , в ході якого останній пояснив, що 28 вересня 2016 року він знаходився на стаціонарному лікуванні в Олександрійському тубдиспансеру .Біля 15 год. йому поставили крапельницю і він заснув. Його мобільний телефон » Нокіа» в корпусі чорного кольору лежав на тумбочці. Коли він прокинувся, то виявив, що його телефон зник. Про крадіжку мобільного телефону він повідомив медичній сестрі.А останні зателефонувала в поліцію.

Висновок судово- товарознавчої експертизи № 2627 від 28.10.2016 року, згідно якого ринкова вартість не представленого на експертизу, з урахуванням зносу, мобільного телефону марки «Nokia 1100» чорного кольору, придбаного в 2013 році, станом цін на 29.09.2016 року складає 366 грн. 67 коп.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що він видавав довідку від 26.10.2016 року на вимогу поліції. .Зазначив, що 26.10.2016 року він був директором ломбарду « Гроші в строк» Приймали речі від громадян за договором.Дану довідку міг набрати на комп`ютері касир-оцінювач. Ломбард « Гроші в строк» та « Легкі гроші»- це різні ломбарди. У ломбарду «« Легкі гроші» на той час не було філії в м.Олександрії.До відкриття ломбарду « Гроші в строк» в м.Олександрії працювала філія ломбарду « Легкі гроші» Філія ломбарду « Гроші в строк» знаходилася в м.Олександрії по пр..Соборному, 122в. ОСОБА_22 здав товар в ломбард « Гроші в строк» .В виданій довідці мається опечатка. При здачі речей в ломбард особа пред`являє паспорт або посвідчення особи з фотографією.

Даний свідок на підтвердження передачі ОСОБА_4 мобільного телефону в ломбард не надав суду відповідний договір. Дану довідку, яка видана від імені ломбарду, який на той час не працював в м.Олександрії з печаткою іншого ломбарду суд не може визнати належним та допустимим доказом на підтвердження вини обвинуваченого. Сторона захисту також заявляла про недопустимість даного доказу.

Інших належних і допустимих доказів, які б беззаперечно доводили вину обвинуваченого у вчиненні даного злочину сторона обвинувачення в судовому засіданні не надала.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Тому суд, дотримуючись положень ст.17 КПК України щодо принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини особи, а саме, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, а також з дотриманням правил оцінки доказів, передбачених ст.94 КПК України, зокрема з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на свободу та особисту недоторканість» ,вважає, що епізод обвинувачення від 28.09.2016 року щодо потерпілого ОСОБА_20 кваліфікований органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України необхідно виключити з обвинувачення за не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які являється злочинами середньої тяжкості та тяжкими злочинами, особу винного, який на шлях виправлення не став, вчинивши нові умисні злочини , маючи непогашену судимість за попередні злочини, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, за місцем проживання скарг на нього не надходило , не працевлаштований, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття по всім інкримінованим йому злочинам, крім епізоду відносно потерпілого ОСОБА_20 .

Обставиною, яка обтяжує покарання , є вчинення злочину щодо малолітнього.

З урахуванням викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі при призначенні покарання у виді позбавлення волі, так як таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2017 року обвинувачений засуджений за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі.Вирок набрав законної сили 15.09.2017 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. ( постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.06.2018 року по справі №511/37/16-к)
У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.
Так як інкриміновані обвинуваченому злочини по даному кримінальному провадженню вчинені ним до постановлення вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2017 року, то остаточне покарання обвинуваченому призначається на підставі ч.4 ст. 70 КК України, а саме шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворимю

Обвинувачений ОСОБА_4 перебуває під вартою з 22 лютого 2017 року.

Велика Палата Верховного Суду 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 прийняла рішення ( далі рішення ) щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання).
Згідно п.106 даного рішення, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Дані злочини обвинувачений ОСОБА_4 вчинив до 20.06.2017 року і щодо нього продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII,

За таких обставин , в строк відбуття покарання необхідно зарахувати строк перебування під вартою з 22 лютого 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі ( в редакції Закону № 838-VIII) .

Фактично ОСОБА_4 на час постановлення вироку відбуто покарання 5 років 1 місяць 8 днів.
Цивільні позови по справі не заявлялися.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 , ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 289 КК України, та призначити покарання :
-за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 ( двох) років позбавлення волі
-за ч.2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років 1 місяця позбавлення волі
-за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі
-за 2 ст.289 КК України у виді 5 ( п`яти) років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 5( п`яти) років1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.08.2017 року більш суворим покарання,призначеним за даним вироком остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.
ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з 22 лютого 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України(в редакції Закону № 838-VIII.)
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі за даним вироком, як такого, що повністю відбув покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою скасувати , звільнивши його з-під варти в залі суду.

Речові докази:

- скутер марки «Honda Lead», білого кольору, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 - залишити останньому;

- сім-карту мобільного оператора « Київстар», письмова відповідь на запит від директора ломбарду « Гроші в строк» ОСОБА_15 , які зберігаються при матеріалах справи- залишити при матеріалах справи;

-багажне відділення велосипеду « Україна» , яке знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 - залишити останньому.

Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1