Провадження № 1-кс/592/8881/19

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2019 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,, слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянув клопотання слідчого СВ СВП ГУНП в Сумській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002937 від 02.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4
встановив:
Слідчий своє клопотання мотивує тим, що близько 21год. 15хв. 01.10.2019 водій автобусу «I-VAN», р.н. НОМЕР_1 маршрут 141 «Суми-Бездрик», ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по вулиці Харківська в напрямку виїзду з м. Суми допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який раптово вискочив на проїзну частину справа наліво відносно руху транспортного засобу.

Унаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді «ЗЧМТ, політ травма», госпіталізований до СОКЛ.

У ході проведення огляду 01.10.2019 з місця дорожньо-транспортної події тимчасово вилучено транспортний засіб:

автобус «I-VAN», р.н. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 зареєстрований АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 02.06.2011.

У відповідністю з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України метою накладення арешту на тимчасово вилучений автобус «I-VAN», р.н. НОМЕР_1 , є збереження речового доказу.

З метою встановлення істини по справі необхідно додаткове дослідження даного автобусу «I-VAN», р.н. НОМЕР_1 , з залученням спеціалістів, які володіють технічними знаннями для подальшого проведення технічних експертиз.

Враховуючи, що у ході досудового розслідування необхідно проведення експертизи технічного стану автобусу «I-VAN», р.н. НОМЕР_1 та автотехнічної експертизи, для чого необхідно його збереження без доступу сторонніх осіб, що може вплинути на об`єктивність проведених досліджень, необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно та зберігати його на території ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми вул. Чернігівська, 16а.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі, просить його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Заслухавши пояснення сторін, вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Підставами застосування арешту даного тимчасово вилученого майна є проведення додаткового дослідження даного автобусу «I-VAN», р.н. НОМЕР_1 , з залученням спеціалістів, які володіють технічними знаннями для подальшого проведення технічних експертиз.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 175 КПК України,
ухвалив:
Клопотання слідчого СВ СВП ГУНП в Сумській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002937 від 02.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.
Накласти арешт на автобус «I-VAN», р.н. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 зареєстрований АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 02.06.2011 та зберігати його на території ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми вул. Чернігівська, 16а.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1