Справа № 157/864/19
Провадження №1-кп/157/53/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 квітня 2019 року за № 0000179 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Колки, Маневицького району, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , не одружений, освіта професійно-технічна, не працевлаштований, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , який визнаний військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 20 березня 2019 року придатним до проходження строкової військової служби у Збройних Силах України і який в цей же день отримав персональну повістку про призов на строкову військову службу та явку на 08 квітня 2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки до обласного збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_4 , та був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від призову на строкову військову службу, діючи в порушення вимог ст. 65 Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», будучи попередженим про кримінальну відповідальність за неявку у вказаний час, без поважних причин, не з`явився 08 квітня 2019 року о 09 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим умисно ухилився від призову на строкову військову службу.

Своїми умисними діями які виразились в ухиленні від призову на строкову військову службу, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 335 КК України.

Під час досудового розслідування 30 травня 2019 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України, і сторони узгодили покарання обвинуваченому у вигляді обмеження волі строком на 2 роки зі звільненням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування зазначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

В угоді про визнання винуватості передбачені як наслідки її укладення та затвердження, визначені ст. 473 КПК України, так і наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнав повністю і просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки зі встановленням мінімального іспитового строку.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечила та просила призначити обвинуваченому строк випробування наближений до мінімального, що передбачений Кримінальним кодексом України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, вчиненням такого злочину не завдано шкоди правам або інтересам окремих громадян, інтересам юридичних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, є особою молодого віку, не працевлаштований, однак займається суспільно корисною працею, по місцю проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння ним розкриттю злочину. Як зазначили в судовому засіданні прокурор та обвинувачений, останній з`являвся на виклики до органу досудового розслідування і надав усі необхідні документи для розкриття злочину.

В той же час суд вважає, що така помякушуюча покарання обставина як щире каяття, про що зазначено в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Щире каяття полягає не лише у визнанні особою своєї провини, а й у висловленні жалю з приводу скоєного та бажанні виправити ситуацію. В той же час в судовому засіданні обвинувачений показав, що проходити строкову військову службу не бажає, і вважає своїм обов`язком забезпечувати матеріально свою сім`ю, яка потребує його допомоги.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання із звільненням від його відбування з випробуванням, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшує покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим Кримінальним кодексом України. Обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Враховуючи, що укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що у ній передбачені, умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку, що таку угоду належить затвердити, визнавши ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України, і призначивши йому узгоджене в угоді покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування цього покарання із випробуванням із встановленням іспитового строку.

При визначенні тривалості іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, суд враховує вищезазначені дані про особу обвинуваченого, визнання ним вини та характер обвинувачення, і приходить до висновку, що достатнім та необхідним буде визначити ОСОБА_4 іспитовий строк один рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також додаткового обов`язку, передбаченого п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, за відсутності клопотання прокурора, немає.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 30 травня 2019 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1