Справа № 159/2913/19
Провадження № 1-кп/159/272/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Голоби, Ковельського району, Волинської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючої, не одруженої, на утриманні малолітня дитина, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000825 від 30 квітня 2019 року),

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 27 квітня 2019 року, біля 18 год. 00 хв., перебуваючи у помешканні за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , під час відпочинку зі своїм знайомим ОСОБА_5 , переслідуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, забравши зі столу шляхом вільного доступу, таємно викрала належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Nokia» Coporation model 206 жовтого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , ринкова вартість якого згідно висновку експерта № 294 від 17.05.2019 року станом на 27.04.2019 року становить 273,33 грн. з сім картками операторів мобільних зв`язків «Водафон» та «Київстар» без грошових коштів на рахунку, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять, чим заподіяла потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 укладена угода про примирення, за змістом якої ОСОБА_4 підтверджує факти, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, і заявляє про повне визнання своєї вини та щире каяття в скоєному. Сторони констатують факт добровільної згоди на укладення цієї угоди та вважають, що неправомірними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 була заподіяна майнова шкода, яка повністю відшкодована. ОСОБА_5 констатує, що під час досудового розслідування йому були відшкодовані збитки, інших претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 він не має. ОСОБА_4 приносить потерпілому щирі вибачення за спричинену шкоду, завдані незручності через її неправомірні дії та зобов`язується надалі не вчиняти подібних дій. Сторони дають добровільну згоду на призначення покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.185 КК України, а саме, у виді позбавлення волі на строк 1 рік із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення цієї угоди (ст.473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст.476 КПК України).
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно вимог ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого ОСОБА_4 визнала себе винуватою, віднесене до злочинів середньої тяжкості. Правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування визначено правильно. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.185 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .
Цивільного позову в справі не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, відповідно до ст.124 КПК України, слід покласти на обвинувачену та стягнути з неї в дохід держави витрати за проведення експертизи.

На стадії досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 14.05.2019 року накладено арешт на мобільний телефон.

Суд вважає, що на даний час відпала потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому арешт слід скасувати.

Керуючись ст.373, 374, 475 КПК України, суд,
у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення від 28 травня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000825 від 30 квітня 2019 року, укладену між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити їй покарання у виді у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75,76 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки.

Скасувати арешт на майно, накладений згідно ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 15.05.2019 року.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Nokia» Coporation model 206 жовтого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який зберігається у Ковельському ВП ГУНП у Волинській області, повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий:ОСОБА_1