Справа № 581/279/18
Провадження № 1-кп/581/36/19
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2019 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора з групи прокурорів ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Липова Долина кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 20 березня 2018 року, за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Шостка Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, інвалідності не маючого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Сутність пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення та зміст угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим

Орган досудового розслідування та прокурор обвинувачують ОСОБА_4 у незаконній порубці дерев у лісовому насадженні, що заподіяло істотну шкоду, вчинене за нижченаведених обставин.

19 березня 2018 року близько 10 години ОСОБА_7 достовірно знаючи, що неподалік від ставка в с. Легуші Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області знаходиться лісове насадження, взяв бензопилу марки «Фореста» та пішов з нею до вказаного лісового насадження з метою спиляти декілька дерев. Діючи з корисливою метою, маючи умисел на незаконну порубку дерев та заволодіння деревиною, перебуваючи у лісовому насадженні, а саме в обході № 1, кварталі 36 виділу 32, що перебуває в постійному користуванні Дочірнього підприємства «Липоводолинський агролісгосп» та відноситься до категорії захисності лісів - «Інші ліси, що мають важливе значення для захисту природного середовища», ОСОБА_7 за допомогою бензопили марки «Фореста» здійснив незаконну порубку двох дерев породи бересту діаметром 64 см. кожне, а саме відокремив їх сироростучі стовбури від землі шляхом зпилювання.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив положення ст. 69 Лісового кодексу України, а саме: спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком або лісовим квитком. Не маючи такого квитка та не маючи дозволу на порубку дерев ОСОБА_4 , здійснивши незаконну порубку двох дерев породи бересту діаметром 64 см. кожне у лісовому насадженні, а саме в обході № 1, кварталі 36 виділу 32, що перебуває в постійному користуванні Дочірнього підприємства «Липоводолинський агролісгосп», завдав істотної шкоди лісовому насадженню, яка згідно з висновком комплексної судової інженерно-екологічної та економічної експертизи № 8792/8793 від 25 квітня 2018 року становить 32996 грн. 26 коп.

Незаконно спиляними деревами ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, а саме розпиляв їх стовбури та гілки на дрібні частини та залишив зберігатися на місці порубу до покращення погодних умов.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював їх суспільну небезпечність та можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій, а також бажав їх настання.

Вищевказані дії ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 246 КК України, тобто як незаконна порубка дерев у лісовому насадженні, що заподіяло істотну шкоду.

На стадії судового розгляду по суті прокурором та обвинуваченим, за участі його захисника ОСОБА_5 , ініційовано питання про розгляд угоди про визнання винуватості. За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому діяння; сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч.1 ст.246 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 850 грн. (50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) і отримана від обвинуваченого згода на призначення саме такого виду покарання.

Позиція сторін кримінального провадження відносно підписаної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості

Прокурор з групи прокурорів ОСОБА_3 , оголосивши текст угоди, підтвердив беззастережного визнання ОСОБА_4 факту вчинення ним інкрімінованого йому злочину, наявності щирого каяття, узгодженого між сторонами виду покарання, яке взмозі виконати обвинувачений, роз`яснення йому відповідних наслідків затвердження даної угоди, наявність дійсного волевиявлення обвинуваченого на укладення зазначеної угоди. Просив покласти на обвинуваченого витрати за проведення комплексної експертизи, а також просив залишити без розгляду заявлений ним позов в інтересах Державної екологічної інспекції в Сумській області, оскільки зазначена установа має повноваження та в ній працює юрист, тобто має можливості подати окремий цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої навколишньому середовищу.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду підтвердив, що він визнає себе винуватим у безпосередньому особистому вчиненні ним вищенаведеного злочину, не маючи отриманих в установленому порядку дозволів на поруб дерев, розуміючи, що тим самим завдається шкода навколишньому середовищу та лісовим насадженням.

Захисник ОСОБА_8 підтримав думку прокурора, підтвердив наявність дійної згоди та бажання у обвинуваченого на підписання вищевказаної угоди, його присутності при її підписанні з роз`ясненням відповідних наслідків та його обов`язків.

Представник потерпілого ОСОБА_6 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором. Уточнив, що зрубані колоди двох дерев бересту перебувають на відповідальному зберіганні у ДП «Липоводолинський агролісгосп», арешт на це майно не накладався та після повернення підприємству цього майна у виді 7,5 м3 дерева останнє буде реалізовано.

Норми, права, які підлягають застосуванню при затвердженні угоди про визнання винуватості

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст.474 КПК України якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

У відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.

Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва.

За змістом ст.56,57 ЦПК України прокурор має право порушувати питання про залишення заявленого позову без розгляду на стадії судового розгляду кримінального провадження.

Висновки суду з приводу угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим та його захисником

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обставини кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, поданої на затвердження суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

При перевірці даної угоди, з`ясуванні обставин провадження, суд дійшов висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому діяння, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, мав місце, таке діяння згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, сутність обвинувачення, вид узгодженого між сторонами покарання, фактичну можливість виконання ним покладених на нього обов`язків, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався в тому, що ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, також підтвердив факт вчинення ним протиправного діяння за вищенаведених обставин; встановлена добровільність сторін по укладенню даної угоди, тобто те, що її підписання не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Вищеустановлені дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев у лісовому насадженні, що заподіяло істотну шкоду, та відповідно суд визнає доведеним пред`явлене цій особі обвинувачення.

Також судом установлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України. Представник потерпілого ОСОБА_6 не заперечуючи проти затвердження угоди, надав усну згоду на укладення такої угоди.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду покарання за ч.1 ст. 246 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 850 гривень (50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), оскільки останнє відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України, установлено наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому у виді щирого каяття, активного сприяння розкриттю вчиненого злочину та наявність обставин, які істотну знижують ступінь тяжкості вчиненого діяння (проведення порубу лише двох дерев, які не є цінними чи особливо цінними породами дерев, не проведення дій обвинуваченим, пов`язаних з підготовкою до перевезення та збуту цих дерев, незначну вартість зрубаних дерев, які перебувають на зберіганні у власника цього майна, відсутність у ДП «Липоводолинський агролісгосп» претензій майнового характеру до обвинуваченого) та з урахуванням даних про особу обвинуваченого (є непрацюючим, неодруженим, дітей на утриманні не має, раніше не судимий), а також ураховуючи відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.

Вирішення інших процесуальних питань у даному провадженні

Запобіжний захід під час досудового розслідування ОСОБА_4 не обирався, арешти на майно не накладалися.

Речові докази: деревина загальним об`ємом 7,5 м3, яку передано під збережну розписку ДП «Липоводолинський агролісгосп», зпили з пеньків ПІ та П2, зпили з комлевих частин стовбурів дерев, позначені позначками Д1 та Д2, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Липоводолинського ВП, слід залишити у володінні ДП «Липоводолинський агролісгосп»; бензопилу марки «Фореста» з серійним номером TTIG03105, три поліетиленові ємності об`ємом 6 літрів частково заповнені рідинами з специфічним запахом паливно-мастильних матеріалів, ручка бензопили, 2 кришки зі стартера бензопили помаранчевого кольору, металева шина до бензопили, 5 цепків до бензопили, передані під збережну розписку ОСОБА_9 , на які не накладався арешт, слід залишити в його володінні. Стягнути з обвинуваченого витрати за проведення комплексної судової інженерно-екологічної та економічної експертизи на стадії досудового розслідування в розмірі 5720 грн. 00 коп., та з огляду на відсутність у нього офіційного заробітку та інших постійних щомісячних доходів їх сплату слід розстрочити рівними частинами протягом наступних шести місяців.

Цивільний позов прокурора ОСОБА_3 в інтересах Державної екологічної інспекції у Сумській області слід залишити без розгляду, що не позбавляє процесуального права зазначеної установи звернутися до суду в цивільному порядку шляхом подачі окремого позову.

Керуючись ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 липня 2019 року між прокурором Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.246 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за цим законом із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Речові докази:

- деревину, об`ємом 7,5 м3, яку передано під збережну розписку ДП «Липоводолинський агролісгосп», зпили з пеньків ПІ та П2, зпили з комлевих частин стовбурів дерев, позначені позначками Д1 та Д2, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Липоводолинського ВП, залишити у володінні ДП «Липоводолинський агролісгосп»;

- бензопилу марки «Фореста» з серійним номером TTIG03105, три поліетиленові ємності об`ємом 6 літрів частково заповнені рідинами з специфічним запахом паливно-мастильних матеріалів, ручка бензопили, 2 кришки зі стартера бензопили помаранчевого кольору, металева шина до бензопили, 5 цепків до бензопили, передані під збережну розписку ОСОБА_9 , залишити останньому, як їх законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням комплексної судової інженерно-екологічної та економічної експертиз, в розмірі 5720 гривень, розстрочивши сплату цих коштів протягом шести місяців після набрання даного вироку законної сили, по 953 грн. 34 коп. щомісячно.

Залишити без розгляду цивільний позов прокурора Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Сумській області до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням у розмірі 32996 грн. 26 коп.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Обвинуваченим вирок може бути оскаржений виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1