Справа № 185/9740/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001910 від 02 жовтня 2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, маючого повну середню освіту, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 15.09.2010 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;

- 17.12.2010 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 305, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строком на 5 років. Па підставі ч. 4 ст. 70 КК України даним покаранням поглинути покарання за вироком суду від 15.09.2010 року до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 02.04.2015 року умовно-достроково з П`ятихатської ВК №122;

- 30.09.2015 року Жовтневим районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 300, ч. 2 ст. 301, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України до обмеження волі на 1 рік 4 місяці;

- 18.08.2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України частково приєднаний 1 місяць за вироком Павлоградського міськрайонного суду від 30.09.2015 року до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 12.04.2018 року з П`ятихатської ВК №122 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 05.09.2019 року, приблизно о 10 год. 00 хв., прийшов до свого знайомого ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 . У цей час у останнього раптово виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном.

Далі ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистою зацікавленістю, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , під приводом поїздки за адресою свого проживання, попросив останнього надати йому у тимчасове користування на дві години велосипед марки «Україна», коричневого кольору, при цьому достовірно розумів, що повертати його не буде, а в подальшому розпорядиться ним на власний розсуд (продасть). ОСОБА_7 , будучи особисто знайомим, вважаючи, що передача ОСОБА_6 свого велосипеду марки «Україна» є правомірною, передав останньому вищевказаний велосипед. Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши велосипед на власну користь та розпорядившись ним на свій розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 , заволодів велосипедом марки «Україна», коричневого кольору, вартістю 1166,67 грн., чим спричинив потерпілому матеріального збитку на вказану суму.

Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Установлені в судовому засіданні обставини обвинувачення підтверджуються наступними доказами.
Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що вину визнає повністю у пред`явленому йому обвинуваченні і показав, що вранці 05.09.2019 року він прийшов до свого знайомого ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 , у нього він мурував пічку. Там він побачив велосипед, який належав ОСОБА_7 , попросив його дати велосипед, щоб проїхатися, на пару годин, сів за кермо, поїхав та не повернувся. Коли просив велосипед то, не мав наміру його повертати. Одразу поїхав на ринок і продав велосипед за 150 грн.. Потім сам з`явився до поліції і повідомив, куди дів велосипед. Щиро розкаюється у вчиненому. Також зазначив, що йому пред`явлено підозру і в інших кримінальних злочинах.

Потерпілий надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди прокурора, обвинуваченого та його захисника суд визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних про особу обвинуваченого.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що він вчинив злочин, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога, на обліку у психіатра не перебуває, не має постійного місця роботи, за місцем проживання характеризується задовільно.
У якості пом`якшувальних обставин суд визнає визнання вини у вчиненому злочині, активне сприяння встановленню істини.

Обтяжуючою обставиною є рецидив злочинів.
Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення, пом`якшуючі та обтяжуючу обставини, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити за ч. 1 ст. 190 КК України покарання у вигляді обмеження волі. Враховуючи попередні судимості, підстав застосувати звільнення від призначеного покарання суд не вбачає.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов відсутній.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.
Судові витрати складають 628,04 гривень,які під час досудового розслідування були затрачені на проведення судово-товарознавчої експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

Строк відбуття покарання рахувати з дати звернення вироку до виконання та фактичного з`явлення обвинуваченого до місця відбування покарання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_6 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 коп.судових витрат за проведення судово товарознавчої експертизи.

Речовий доказ:

- велосипед марки «Україна», коричневого кольору, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому за належністю.

Ви рок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1