Провадження № 1-кп/200/621/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро угоди про примирення у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0001746, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Петриківка Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України,-

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2017 року приблизно о 16.00 год., ОСОБА_12 за попередньою змовою з раніше знайомими ОСОБА_7 та особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, та маючи намір на здійснення незаконного позбавлення волі раніше заочно знайомого ОСОБА_4 , маючи до нього неприязне відношення, рухаючись на автомобілі «Skoda superb» сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 , під`їхали до будинку АДРЕСА_3 , де проходив раніше заочно знайомий ОСОБА_4 .

У цей час ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, вийшли з салону вищевказаного автомобіля. Перебуваючи навпроти ОСОБА_4 , відповідно до завчасно розподілених ролей, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, наказали останньому сісти до салону автомобіля, на що ОСОБА_4 погодився. Після чого, ОСОБА_4 сів на заднє сидіння автомобілю даного авто, особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження - на переднє водійське сидіння, ОСОБА_7 сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_6 сів праворуч від ОСОБА_4 на заднє пасажирське сидіння.

Сівши до автомобілю, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, почали висловлювати ОСОБА_4 претензії щодо його діяльності. В цей час ОСОБА_4 спробував вийти з авто, але ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, за попередньою змовою зачинили центральний замок дверей таким чином, що ОСОБА_14 був позбавлений можливості вийти з автомобілю та вказали останньому, щоб нікуди не виходив, психічно подавивши волю останнього до супротиву, позбавився його цим волі та поїхали в невідомому напрямі.

По шляху прямування ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, ігнорували неодноразові прохання ОСОБА_4 надати йому можливість залишити автомобіль таким чином продовжували його незаконно утримувати всупереч його волі в автомобілі «Skoda superb» сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 протягом 30 хвилин висловлювали останньому претензії щодо його діяльності до моменту примусової зупинки автомобілю працівниками патрульної поліції.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у незаконному позбавленні волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані за ч.2 ст.146 КК України.
Умисні дії ОСОБА_7 , які виразились у незаконному позбавленні волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані за ч.2 ст.146 КК України.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

16 липня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 була укладена угода про примирення, згідно до умов якої, ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість в даному злочині, щиросердно розкаявся та попросив вибачення у потерпілого.

В угоді сторони погодилися на призначення покарання за ч.2 ст.146 КК України у виді 1 року обмеження волі із звільненням від відбуття даного покарання з випробуванням строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 вказав, що скоїв інкримінований злочин при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті.

Вказав, що дійсно, діючи узгоджено у групі з ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , 30 березня 2017 року приблизно о 16.00 год., на автомобілі «Skoda superb» номерний знак НОМЕР_1 , під`їхали до будинку АДРЕСА_3 , де проходив раніше знайомий ОСОБА_4 , наказали останньому сісти до салону автомобіля, на що ОСОБА_4 погодився. Останній сів на заднє сидіння автомобілю, ОСОБА_13 - на переднє водійське сидіння, він перебував на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_6 сів праворуч від ОСОБА_4 на заднє пасажирське сидіння.

Сівши до автомобілю, він, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 стали висловлювати ОСОБА_4 претензії щодо його діяльності. В цей час ОСОБА_4 спробував вийти з авто, але він, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , діючи узгоджено, зачинили центральний замок дверей та вказали ОСОБА_4 нікуди не виходити та їхати з ними. По дорозі, на вимоги ОСОБА_4 вийти із автомобіля, не реагували, продовжували утримувати ОСОБА_4 в автомобілі всупереч його волі, й протягом 30 хвилин висловлювали останньому претензії щодо його діяльності. Однак, по дорозі їх зупинили працівниками патрульної поліції та припинили правопорушення.

В скоєному щиросердно покаявся.

Йому цілком зрозумілі права, передбачені ч.5 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, відмови від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Крім того, він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом.

Угоду про примирення з потерпілим ОСОБА_4 заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Захисник просив затвердити укладену між обвинуваченим та потерпілим угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив обставини скоєння злочину, викладені в обвинувальному акті та просив суд затвердити укладену угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_7 .

Йому зрозуміло, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст.394, 424 КПК України та позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Угоду про примирення з обвинуваченим він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді.

Прокурор не заперечував проти затвердження укладеної угоди про примирення.

Також, 16 липня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 була укладена угода про примирення, згідно до умов якої, ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість в даному злочині, щиросердно розкаявся та попросив вибачення у потерпілого.

В угоді сторони погодилися на призначення покарання за ч.2 ст.146 КК України у виді 1 року обмеження волі із звільненням від відбуття даного покарання з випробуванням строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що скоїв інкримінований злочин при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті.

Вказав, що дійсно, діючи узгоджено у групі з ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , 30 березня 2017 року приблизно о 16.00 год., на автомобілі «Skoda superb» номерний знак НОМЕР_1 , під`їхали до будинку АДРЕСА_3 , де проходив раніше знайомий ОСОБА_4 , наказали останньому сісти до салону автомобіля, на що ОСОБА_4 погодився. Останній сів на заднє сидіння автомобілю, ОСОБА_13 - на переднє водійське сидіння, ОСОБА_7 перебував на передньому пасажирському сидінні, а він сів праворуч від ОСОБА_4 на заднє пасажирське сидіння.

Сівши до автомобілю, він, ОСОБА_7 та ОСОБА_13 стали висловлювати ОСОБА_4 претензії щодо його діяльності. В цей час ОСОБА_4 спробував вийти з авто, але він, ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , діючи узгоджено, зачинили центральний замок дверей та вказали ОСОБА_4 нікуди не виходити та їхати з ними. По дорозі, на вимоги ОСОБА_4 вийти із автомобіля, не реагували, продовжували утримувати ОСОБА_4 в автомобілі всупереч його волі, й протягом 30 хвилин висловлювали останньому претензії щодо його діяльності. Однак, по дорозі їх зупинили працівниками патрульної поліції та припинили правопорушення.

В скоєному щиросердно покаявся.

Йому цілком зрозумілі права, передбачені ч.5 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, відмови від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Крім того, він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом.

Угоду про примирення з потерпілим ОСОБА_4 заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Захисник просив затвердити укладену між обвинуваченим та потерпілим угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив обставини скоєння злочину, викладені в обвинувальному акті та просив суд затвердити укладену угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_6 .

Йому зрозуміло, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст.394, 424 КПК України та позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Угоду про примирення з обвинуваченим він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді.

Прокурор не заперечував проти затвердження укладеної угоди про примирення.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладені угоди про примирення підлягають затвердженню, з наступних підстав.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному позбавленні волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, його умисні дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.146 КК України.
Крім того, умисні дії ОСОБА_6 , що виразилися у незаконному позбавленні волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, також вірно кваліфіковані за ч.2 ст.146 КК України.

Умови укладених угод про примирення не суперечать вимогам КПК та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Судом не встановлено обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодами зобов`язань.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 провину в скоєнні інкримінованому кримінальному правопорушенні визнали повністю та підтвердили обставини його скоєння, викладені в обвинувальному акті.

Дані обставини об`єктивно підтверджуються їх показами, показами потерпілого й матеріалами кримінального провадження, а саме:

-протоколом огляду від 30.03.2017 року, згідно якого на капоті автомобіля «Skoda superb» д/н НОМЕР_1 в чохлі чорного кольору виявлено два предмета, схожі на розкладні ножі та предмет схожий на рушницю з маркуваннями на стволі, шість патронів з корпусом з полімерного матеріалу, надписам та маркуванням. В кармані чохлі виявлені одинадцять патронів, дозвіл на мисливську рушницю ім`я ОСОБА_15 . Виявлена сумка чорного кольору, в якій знаходиться предмет, схожий на пістолет Макарова з маркуванням, з магазином з набоями в кількості 8-ми шт. (том 1 а.с.9, том 2 а.с.9);
-протоколом огляду від 30.03.2017 року, відповідно до якого оглянуті речі ОСОБА_4 (том 1 а.с.10, том 2 а.с.10);
-протоколом огляду від 30.03.2017 року з фототаблицею, згідно до якого, на ділянці місцевості близько перехрестя вул. Підмогильного та вул.Б.Кротова у м.Дніпро був оглянутий автомобіль «Skoda superb» д/н НОМЕР_1 , в ході якого вилучено змив речовини бурого кольору ( том 1 а.с.11-13, том 2 а.с.11);
-протоколом огляду від 30.03.2017 року, згідно якого були переглянуті ДВД диски з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських ( том 1 а.с.15-16, том 2 а.с.13);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 30.03.2017 року за участю свідка ОСОБА_16 , в ході якого серед представлених для впізнання осіб, впізнала ОСОБА_7 як особу, яка посадила її чоловіка ОСОБА_4 до салону автомобіля ( том 1 а.с.59-61, том 2 а.с.34-35);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 31.03.2017 року за участю свідка ОСОБА_16 , в ході якого серед представлених для впізнання осіб, впізнала ОСОБА_6 як особу, яка посадила її чоловіка ОСОБА_4 до салону автомобіля ( том 1 а.с.62-64, том 2 а.с.36-37).

З таких підстав, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_7 , оскільки вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, які виразилися у незаконному позбавленні волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.146 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його відношення до скоєного.
Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд вважає, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі із звільненням від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком, як зазначено в угоді про примирення, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, з урахуванням призначеного покарання на підставі ст.75 КК України, суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, визначені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_6 , оскільки вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, які виразилися у незаконному позбавленні волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.146 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його відношення до скоєного.
Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд вважає, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі із звільненням від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком, як зазначено в угоді про примирення, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, з урахуванням призначеного покарання на підставі ст.75 КК України, суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, визначені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У відповідності до ст. 100 КПК України речові докази по справі мобільний телефон «BlackBerry z 30» з сім-картою МТС НОМЕР_2 , сім купюр номіналом 200 гривень, одна купюра номіналом 100 гривень, дві купюри номіналом по 100 доларів США, газовий балон «Перець 1М», грошові кошти в розмірі 11 012 гривень, 100 доларів США, два ключи та брилок від сигналізації автомобіля «Лада», наручний годинник «EMPORIO ARMANI» з ременем чорного кольору, суд вважає необхідним повернути їх законним володільцям.
Також суд у відповідності до ст. 174 КПК України з огляду на вищевикладене, вважає необхідним арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2017 року в частині накладення арешту на: мобільний телефон «BlackBerry z 30» з сім-картою МТС НОМЕР_2 , сім купюр номіналом 200 гривень, одна купюра номіналом 100 гривень, дві купюри номіналом по 100 доларів США, газовий балон «Перець 1М», грошові кошти в розмірі 11 012 гривень, 100 доларів США, два ключи та брилок від сигналізації автомобіля «Лада», наручний годинник «EMPORIO ARMANI» з ременем чорного кольору- скасувати.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370-371, 373-374, 474-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 16 липня 2019 року угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 .

Визнати обвинуваченого ОСОБА_11 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покаранняу виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Затвердити укладену 16 липня 2019 року угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Визнати обвинуваченого ОСОБА_8 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покаранняу виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:мобільний телефон «BlackBerry z 30» з сім-картою МТС НОМЕР_2 , сім купюр номіналом 200 гривень, одна купюра номіналом 100 гривень, дві купюри номіналом по 100 доларів США повернути ОСОБА_7 .

Речовий доказ - газовий балон «Перець 1М» - повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Речові докази - грошові кошти в розмірі 11 012 гривень, 100 доларів США, два ключи та брилок від сигналізації автомобіля «Лада», наручний годинник «EMPORIO ARMANI» з ременем чорного кольору повернути ОСОБА_6 .

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2017 року в частині накладення арешту на: мобільний телефон «BlackBerry z 30» з сім-картою МТС НОМЕР_2 , сім купюр номіналом 200 гривень, одна купюра номіналом 100 гривень, дві купюри номіналом по 100 доларів США, газовий балон «Перець 1М», грошові кошти в розмірі 11 012 гривень, 100 доларів США, два ключи та брилок від сигналізації автомобіля «Лада», наручний годинник «EMPORIO ARMANI» з ременем чорного кольору.

На вирок суду, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим й прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1