КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №1609/2669/12
Провадження № 1-в/552/269/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.07.2019 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
лікаря психіатра ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві у режимі відеоконференції заяву лікаря-психіатра Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева Полтавської обласної ради» ОСОБА_6 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування у психіатричному закладі зі звичайним наглядом відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, без постійного місця проживання, інваліда ІІ групи, -
встановив:
У КП «ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева Полтавської обласної ради» на лікуванні у відділенні з посиленим наглядом ОСОБА_7 перебуває з 15.12.2016 року, а у відділенні зі звичайним наглядом з 18.12.2018 року.
Примусові заходи медичного характеру хворому призначені постановою Київського районного суду м. Полтави від 03.04.2012 року у зв`язку зі скоєнням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та змінені ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2016 року та ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 30.11.2018 року.
ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдну форму, параноїдний синдром, безперервний тип перебігу, з вираженим дефектом по змішаному типу.
16.07.2019 року до суду надійшла заява лікаря-психіатра КП «ПОКПЛ ім.. О.Ф.Мальцева Полтавської обласної ради», в якій зазначено, що хворий ОСОБА_7 перебуває у загально-психіатричному відділенні з 18.12.2018 року зі звичайним наглядом. Так, 26.06.2019 року загальний та психічний стан пацієнта різко погіршився у зв`язку з чим переводився до відділення інтенсивної терапії. Крім того, 03.07.2019 року у загальному стані пацієнта знову відмічалось виражене погіршення стану у зв`язку з чим було проведено комп`ютерну томографію головного мозку. У зв`язку з погіршенням загального стану та даних КТ головного мозку з діагнозом «гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом в басейні ПСМА з гемографічною трансформацією, САК тім`яної долі справа апікально» переведений до відділення інтенсивної терапії даної лікарні де перебуває і по теперішній час.
16.07.2019 року хворий був обстежений комісією психіатричного закладу, згідно висновку якої ОСОБА_7 має діагноз шизофренія, параноїдна форма, параноїчний синдром, безперервний тип перебігу з дефектом змішаного типу з втратою навиків по самообслуговуванню та необхідністю в постійному сторонньому догляді. Згідно вказаного висновку за своїм загальним та психічним станом ОСОБА_7 на теперішній час потребує припинення застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні зі звичайним наглядом; крім того за своїм загальним станом ОСОБА_7 не може приймати участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
В судовому засіданні лікар ОСОБА_5 заяву підтримала, пояснила, що загальний стан хворого ОСОБА_7 на даний час тяжкий, що свідчить про відсутність його суспільної небезпеки, а тому просила припинити примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_7 .
Прокурор у судовому засіданні заяву не підтримав, оскільки припинення на даний час лікування у психіатричному закладі фактично призведе до порушення прав ОСОБА_7 , посилаючись на те, що ОСОБА_7 згідно матеріалів справи опікунів або родичів не має, особа без місця проживання, погіршення загального стану здоров`я не є підставою для припинення лікування у психіатричному закладі.
Захисник адвокат заперечувала проти задоволення заяви, оскільки відповідно до норм чинного законодавства припинення примусових заходів медичного характеру здійснюється у разі видужання особи, але у даному випадку у ОСОБА_7 погіршився загальний стан здоров`я, а враховуючи відсутність родичів, опікунів та житла, припинення примусових заходів медичного характеру призведе до порушення прав ОСОБА_7 .
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора та захисника, які заперечували проти задоволення заяви, приходить до наступного висновку.
Так, з заяви лікаря психіатра та висновків лікарів психіатрів № 113 від 16.07.2019 вбачається, що з 03.07.2019 року загальний стан ОСОБА_7 погіршився і до цього часу залишається тяжким (згідно діагнозу втрата навиків по самообслуговуванню та необхідність у постійному сторонньому догляді), крім того в силу тяжкості стану у зв`язку з відсутністю контакту, перевірити мислення, інтелектуально-мнестичну сферу не можливо, що в свою чергу не свідчить про покращення психічного стану ОСОБА_7 та не виключає його суспільну небезпеку у разі покращення загального стану здоров`я.
Відповідно до ч. 3 ст. 95 КК України у разі припинення застосування примусових заходів медичного характеру через зміни психічного стану особи на краще, суд може передати її на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом.
У даному випадку, при вирішенні питання про припинення примусових заходів медичного характеру, судом враховується, що ОСОБА_7 не має родичів чи опікунів, є особою без місця проживання, що свідчить про відсутність будь-яких його соціальних зв`язків та виключає будь-який лікарський нагляд у подальшому.
Крім того, погіршення загального стану здоров`я не є підставою для припинення примусових заходів медичного характеру у психіатричному закладі.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява відносно ОСОБА_7 про припинення примусових заходів медичного характеру в психіатричній лікарні у відділенні зі звичайним наглядом задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 94, 95 КК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 514 КПК України, суд,-
ухвалив:
У задоволенні заяви лікаря-психіатра Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева Полтавської обласної ради» ОСОБА_6 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування у психіатричному закладі зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.
Головуючий ОСОБА_1