У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/5614/16

№ 1-кп/183/50/19

28 жовтня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000307відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив :

ОСОБА_3 20 квітня 2016 р. приблизно о 09 год. 05 хв., керуючи технічно справним автомобілем «RENAULTMASTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , рухався по сухому покриттю проїжджої частини вул.. Сучкова з боку вул. Калнишевського в напрямку вул. Гетьманської м. Новомосковська Дніпропетровської області. Під час руху по вул. Сучкова м. Новомосковська водій ОСОБА_3 наближався до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1 Правил дорожнього руху України, розташованого перед перехрестям з вул. Велика Ковалівка, що в районі будинку № 34 по вул. Сучкова. У вказаний час, у правій смузі, перед вищезазначеним пішохідним переходом, зупинився транспортний засіб - невстановлений мікроавтобус білого кольору, який знаходився попереду автомобіля «RENAULTMASTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 та закривав собою пішохода ОСОБА_7 , що почала рух по пішохідному переходу з права наліво відносно напрямку руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_3 .

Наближаючись по лівій смузі руху до вищезазначеного нерегульованого пішохідного переходу, водій ОСОБА_3 не діяв таким чином, щоб не піддавати небезпеці життя та здоров`я себе і громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не переконався, що на пішохідному переході не має пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, завчасно не зменшив швидкість руху та не зупинив керований ним автомобіль «RENAULTMASTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а продовжив рух.

У ході подальшого руху водій ОСОБА_3 виїхав на пішохідний перехід, де допустив наїзд передньою правою частиною автомобіля «RENAULTMASTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_7 , яка вийшла із-за передньої частини невстановленого мікроавтобусу білого кольору.

Своїми діями ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 18.4. Правил дорожнього руху України, якими передбачено:п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;п. 1.5«Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;п. 2.3 б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;п. 18.4 «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».Порушення водієм ОСОБА_3 п. 18.4 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому 4-5-ої плеснових кісток правої стопи з ушкодженням поверхневих сухожилків розгиначів 3-5-го пальців, забійної рани тильної поверхні стопи, які у своїй сукупності, відносяться до середнього ступеню тяжкості, оскільки зростання кісткової тканини у місці переломів відбувається у термін більше ніж 21-а доба.

Своїми умисними ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена дослідженими в суді доказами :

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 20.04.2016р. за адресою м. Новомосковськ, вул.. Сучкова 34 та схемою з фототаблицею до нього;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 29.07.2016 р. та схемою до протоколу слідчого експерименту за участю потерпілої;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 05.08.2016 р. та схемою до протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 з фототаблицею;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 05.08.2016 р. та схемою до протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 з фототаблицею;

-висновком експерта №796/Е, згідно висновку якого у потерпілої ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження відкритого перелому 4-5-ої плеснових кісток правої стопи з ушкодженням поверхневих сухожилків розгиначів 3-5-го пальців, забійної рани тильної поверхні стопи, які виникли внаслідок травматичної дії тупого твердого предмету (предметів) ймовірно, при автомобільній травмі, у своїй сукупності, відносяться до середнього ступеню тяжкості, оскільки зростання кісткової тканини у місці переломів відбувається у термін більше ніж 21-а доба;

-висновком №4128-16 судової авто технічної експертизи, згідно висновкам якого оскільки водій автомобіля «RENAULTMASTER» ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти ДТП, але не скористався нею, в даній дорожній обстановці його дії не відповідали вимогам п.18.4 Правил дорожнього руху України та знаходилися у причинному зв`язку з настанням ДТП;

-розпискою ОСОБА_11 про отримання автомобіля «RENAULTMASTER» на зберігання;

-постановою про визнання автомобіля «RENAULTMASTER» номерний знак НОМЕР_1 речовим доказом;

-постановою про визнання фрагменту пластику з правого зовнішнього бокового дзеркала автомобіля «RENAULTMASTER» номерний знак НОМЕР_1 речовим доказом;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння, від 20.04.2016 р. згідно якого у ОСОБА_3 ознак сп`яніння не виявлено;

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , заявив клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України та закриття щодо нього кримінального провадження, так як з дня вчинення подій, вказаних у обвинувальному акті минув строк понад три роки, перебіг строку давності не переривався, від слідства та суду не переховувався і до кримінальної відповідальності за вчинення нового злочину середньої тяжкості, тяжкого, або особливо тяжкого злочину не притягувався.

Прокурорвисказався за задоволення клопотання обвинуваченого, так як з моменту вчинення злочину пройшов строк понад три роки, тому є всі підстави для звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності.

Вислухавши клопотання обвинуваченого, думку учасників процесу, дослідивши підстави щодо ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності, суд встановив, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав : ОСОБА_3 обвинувачуються в скоєнні кримінального правопорушення початок якого відбувся 20 квітня 2016 р. і на сьогоднішній день з моменту вчинення злочину пройшло більше трьох років.

Оскільки ніхто з учасників судового розгляду не надав суду будь яких доказів, документів, які б давали суду підстави встановити переривання перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_13 , то суд вважає, що відповідно до вимого ст. 44, ст. 49 КК України суд, зобов`язаний прийняти процесуальне рішення виходячи з доводів сторін та наданих ними доказів, які суд може безпосередньо дослідити під час судового розгляду.

При цьому суд виходить з необхідності дотримання загальних засад кримінального провадження, зокрема вимог ч. 1 ст. 22 КК України відповідно до якої кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Ч. 6 вказаної статті вимагає, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Ч. 3 вимагає, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Таким чином суд позбавлений законного права та обов`язку виходити за межі розгляду заявленого стороною клопотання, якевін підтверджує або спростовує наявними доказами, виходячи зі своєї правової позиції та наявних повноважень у учасників судового процесу.

Згідно зі ст. 12 КК України, злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 передбачений ч.1 ст. 286 КК України відносяться до категорії невеликої тяжкості строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин встановлено ст. 49 КК України три роки, який на сьогоднішній день закінчився, так як час вчинення злочину 20 квітня 2016 р.

Згідно зі ст. 49 КК України закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, є обов`язковою підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином судом встановлено законні підстави для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення йоговід кримінальної відповідальності та закриття щодо ньогокримінального провадження.

Також суд вважає, що відповідно до ч. 3 ст. 129 ЦПК України у зв`язку з закриттям кримінального провадження на підставі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, завданої злочином повинен бути залишеним без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44, 49 КК України,ст. 284КПК України, суд,

постановив :

звільнити обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого, ч.1 ст. 286 КК України ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК Українизакритиу зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_7 залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1