Справа № 488/3892/17
Провадження № 1-кп/488/71/19
У Х В А Л А

14.11.2019 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України

в с т а н о в и в :

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою на 60 днів, вказуючи, що продовжують мати місце ризики переховування останнього від суду, незаконно впливу на потерпілих і свідків у вказаному кримінальному провадженні та вчинення нового кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що ризики, названі прокурором, є недоведеними, ОСОБА_6 вже тривалий час перебуває під вартою, має постійне місце проживання, жодних спроб чинити тиск на потерпілих не здійснював. Сторона захисту висловилася за зміну запобіжного заходу на більш м?який, не пов?язаний із триманням під вартою.

Заслухавши думки інших учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_6 , як особа, яка має не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, за вчинення, серед іншого, тяжких корисливого та насильницького злочинів, в даному провадженні також обвинувачується у вчиненні корисливо-насильницького кримінального правопорушення, санкція за яке передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк понад три роки; на час затримання обвинувачений не мав офіційного місця роботи, як не мав й іншого стабільного джерела доходів.
ОСОБА_6 відбував покарання в місцях позбавлення волі, а нове кримінальне правопорушення, яке ставиться йому в провину стороною обвинувачення, мало місце лише через два місяці після звільнення.
За такого, суд вважає, що ризик вчинення ОСОБА_6 нового кримінального правопорушення продовжує мати місце і дотепер, відтак, останньому має бути продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, оскільки в даному випадку саме суспільні інтереси правопорядку переважають над правом обвинуваченого на свободу і особисту недоторканість, передбаченим ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо можливості звільнення під час судового провадження, про які зазначає захисник, то суд знову звертає увагу, що, навіть не зважаючи на репутацію обвинуваченого, ухвалою суду від 24 липня 2019 року ОСОБА_6 зменшений розмір застави до мінімально можливого, передбаченого п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

На даному етапі провадження, навіть з урахуванням його тривалості, суд вважає невиправданим застосування іншого, ще більш м?якого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.331, 372 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» на строк шістдесят днів до 13 січня 2020 року включно.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1