Категорія:ч.3 ст.307, ч.3 ст.28, ч.1 ст.306, ч.3 ст.28, ч.3 ст.306, ч.1 ст.309 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 жовтня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_11 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 липня 2019 року затверджено угоди про визнання винуватості від 19.06.2019, укладені між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_12 та обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 .
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_11 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що судом при постановлені вироку порушено вимоги ст.374 КПК України, оскільки суд не вирішив питання щодо речових доказів та арешту майна, яке належить їй на праві власності. Просить вирок суду першої інстанції змінити, скасувати арешт майна та повернути вилучені кошти їй, як законному власнику.

Захисник ОСОБА_7 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_14 , оскільки останній вже фактично відбув покарання враховуючи вимоги ч.5 ст.72 КК України.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, які, кожен зокрема, клопотання не заперечували, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 у вчинені злочинів, за яких їх засуджено, по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності. Запобіжний захід щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили залишений тримання під вартою.

Також на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_10 в строк покарання термін його попереднього ув`язнення, з дня його етапування до СІЗО, тобто з 15 липня 2017 року до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строк відбуття покарання визначено рахувати з 15 липня 2017 року, тобто з дня його етапування до СІЗО.

Тобто станом на 15 жовтня 2019 року ОСОБА_10 відбув покарання, про погіршення його становища в апеляційній скарзі питання не ставиться.

Оскільки розгляд справи за апеляційною скаргою відкладається, запобіжний захід необхідно скасувати, з огляду на відсутність мети застосування запобіжного заходу, як це передбачено ст.177 КПК України.

На підставі наведеного і керуючись ст.333 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_10 скасувати.

Негайно звільнити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі суду.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді