Провадження1-кс/991/1012/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 19 серпня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000307 від 11.04.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 210, ч. 1 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Вищого антикорупційного суду з Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

Вимоги скарги мотивовані тим, що на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.04.2019 службовими особами Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) 11.04.2019 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за заявою ОСОБА_3 від 22.02.2019 про вчинення Головою Верховної Ради України кримінальних правопорушень, передбачених ст. 210, 364 КК України та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000307. 17.04.2019 заявником подано до НАБУ заяву про залучення його до кримінального провадження в якості потерпілого, відповідно до норм ч. 1 ст. 55 КПК України. Всупереч вимогам ч. 1 ст. 55 КПК України, детективом НАБУ ОСОБА_4 18.04.2019 прийнято постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, яку ухвалою слідчого судді від 24.07.2019 було скасовано. Заявник вказує на те, що детектив не виконав вимоги ухвали слідчого судді від 24.07.2019, і повторно 19.08.2019 прийняв рішення про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000307 від 11.04.2019. З даним рішенням від 19.08.2019 про відмову у визнанні його потерпілим ОСОБА_3 не погоджується, вважає, що дане рішення прийнято передчасно, безпідставно та незаконно, у зв`язку з чим просить скасувати постанову детектива від 19.08.2019 про відмову у визнанні його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні; визнати його потерпілим та вручити йому пам`ятку про його процесуальні права і обов`язки.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Детектив НАБУ в судове засідання також не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, надав до суду письмові пояснення, в яких просить в задоволенні скарги відмовити, посилаючись на те, що органом досудового розслідування не встановлено, в чому полягає заподіяна ОСОБА_3 моральна та матеріальна шкода, який їх розмір та яким чином його встановлено, внаслідок яких саме діянь (дій чи бездіяльності) Голови Верховної Ради України було заподіяно саме цю шкоду і який причино-наслідковий зв`язок між ними. У зв`язку з чим вважає, що прийнята ним 19.08.2019 постанова про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим є обґрунтованою та відповідає нормам КПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу без детектива НАБУ, оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000307 від 11.04.2019, слідчий суддя дійшов висновку про залишення скарги без задоволення, з огляду на таке.

Слідчим суддею встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України 11.04.2019 на виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.04.2019 (справа №760/7799/19, провадження №1-кс/760/4531/19) до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження за №0000307 за заявою ОСОБА_3 від 22.02.2019, в якій було зазначено, що 24.07.2002 службові особи Управління справами Верховної Ради України всупереч Конституції України, Закону України «Про регламент Верховної Ради України та постанови Верховної Ради України №1678-ІІІ від 20.04.2000, без згоди Верховної Ради України заснували юридичну особу «Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України», , що вказує на наявність в діях Голови Верховної Ради України ознак зловживання владою або службовим становищем, що були кваліфіковані за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Також 11.04.2019 на виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.04.2019 (справа №760/7799/19, провадження №1-кс/760/4531/19) до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження за №0000308 за заявою ОСОБА_3 від 22.02.2019, в якій зазначено, щоз 1997 року по даний час з Державного бюджету України щорічно виділяються грошові кошти юридичній особі Управління справами Верховної Ради України, , діяльність якої не передбачена Конституцією України та Законом України «Про Регламент Верховної Ради України», що свідчить про наявність у діях осіб, які у вказаний період займали посаду Голови Верховної Ради України, ознак нецільового використання бюджетних коштів службовими особами, що були кваліфіковані за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КК України.

Постановою начальника управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 08.05.2019 дані кримінальні провадження об`єднано в одне провадження за №0000307 від 11.04.2019.

17.04.2019 ОСОБА_3 подано до НАБУ заяву про залучення його до кримінального провадження в якості потерпілого, відповідно до норм ч. 1 ст. 55 КПК України.

18.04.2019 старшим детективом Національного бюро Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро УкраїниНАБУ ОСОБА_4 прийнято постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, яку ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.07.2019 було скасовано.

В ухвалі слідчого судді від 24.07.2019 вказано, що детективом передчасно прийнято рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, оскільки не було допитано заявника, з метою підтвердження чи спростування фактів завдання йому моральної, фізичної або майнової шкоди, що суперечить завданням кримінального провадження.
Оглянувши та дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000307 від 11.04.2019, слідчий суддя дійшов висновку, що детективом виконано вимоги ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.07.2019 та допитано заявника, у тому числі на предмет підтвердження чи спростування фактів завдання йому шкоди.
Постановою старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 19.08.2019 ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000307 від 11.04.2019. Постанова обгрунтована тим, що з показань ОСОБА_3 , допитаного як свідка, не встановлено у чому саме полягає заподіяна йому моральна та матеріальна шкода, який їх розмір та яким чином його встановлено, внаслідок яких саме діянь (дій чи бездіяльності) Голови Верховної Ради України йому було заподіяно саме цю шкоду і який причинно-наслідковий зв`язок між ними.
Крім того, детектив у своїй постанові зазначив, що 07.02.2007 ОСОБА_3 був прийнятий на посаду завідувача сектору зеленого господарства Управління адміністративними будівлями Управління справами Апарату Верховної Ради України. Згідно наданих ним показань, він за власним бажанням працював у вказаній юридичній особі та отримував заробітну плату з числа бюджетних коштів, за які функціонувало зазначене управління. З огляду на викладене, детектив НАБУ вважає, що ОСОБА_3 навпаки отримував дохід, а не шкоду від діяльності Управління адміністративними будівлями Управління справами Апарату Верховної Ради України. У зв`язку з чим зробив висновок про те, що у органа досудового розслідування відсутні підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Статтею 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ч. 5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Оцінюючи законність постанови детектива від 19.08.2019 про відмову у визнанні потерпілим, слідчий суддя враховує, що КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст. 55 КПК України. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: - очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення;
- відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву;
- очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням та заподіяною шкодою;
- наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншому виду, ніж передбачено ч. 1 ст. 55 КПК України;
- неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 364 КК України, полягає у зловживанні владою або службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Проаналізувавши матеріали скарги та надані детективом матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що ні в заяві ОСОБА_3 від 22.02.2019 про кримінальне правопорушення, за якою були внесені відомості до ЄРДР, ні в заяві від 17.04.2019 про залучення його до кримінального провадження в якості потерпілого, ні у протоколі допиту ОСОБА_3 від 14.08.2019 немає даних про вид та розмір заподіяної йому шкоди від злочину, передбаченого ст. 364 КК України.
Згідно з положенням ч.1 ст.210 КК України, злочином визнається нецільове використання бюджетних коштів службовою особою, а так само здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч Бюджетному кодексу України чи закону про Державний бюджет України на відповідний рік, якщо предметом таких дій були бюджетні кошти у великих розмірах.

Злочин, передбачений у ст. 210 КК України, є закінченим з моменту вчинення однієї з дій, альтернативно вказаних у диспозиції цієї статті, тобто має формальний склад; настання будь-яких негативних наслідків не вимагається. Предметом цього злочину є бюджетні кошти у великих або особливо великих розмірах, об`єктом бюджетна система України.

Виходячи з цього, вчинення цього злочину може призвести до негативних наслідків для бюджетної системи України.

У своїй заяві про залучення до кримінального провадження як потерпілого від 17.04.2019 ОСОБА_3 не вказав, у чому полягає шкода від даного злочину саме для нього.

З огляду на викладене, слідчий суддя погоджується з висновком детектива та вважає, що ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000307 від 11.04.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 210, ч. 1 ст. 364 КК України, не наведено даних про завдання йому будь-якої моральної, фізичної або майнової шкоди, що свідчить про відсутність підстав для визнання його потерпілим.

Отже, в діях детектива НАБУ ОСОБА_4 відсутні порушення вимог чинного законодавства при винесенні постанови про відмову у визнанні потерпілим, оскаржувана постанова є обґрунтованою та вмотивованою, окрім того, винесена детективом у відповідності до вимог ст. 110 КПК України, а тому відсутні підстави для її скасування.
Керуючись ст. 55, 110, 303, 305, 306, 307, 309, 372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Скаргу ОСОБА_3 на рішення старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 19 серпня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000307 від 11.04.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 210, ч. 1 ст. 364 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1