ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/671/19 Справа № 182/2752/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2019 року було задоволено клопотання старшого слідчого за погодженням із прокурором та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого злочину, раніше не судимий. У нього відсутні міцні соціальні зв`язки, він не проживає за місцем реєстрації. Вищезазначені обставини підтверджують наявність ризику ухилення від органів досудового розслідування та/або суду. В клопотанні обґрунтовано зазначено, що також є ризик незаконного впливу на свідків з метою зміни ними показів, оскільки останній зможе спілкуватися з ними та вчиняти щодо них тиск. Місце перебування свідків підозрюваному відомо, бо він перебуває з ними у дружніх стосунках. Також враховано репутацію підозрюваного, який не має постійного місця роботи, законних джерел доходів. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, оскільки, особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможуть запобігти ризику переховування від слідства та/або суду та незаконного впливу на свідків. Крім того, у його оточенні немає осіб, які б могли поручитися за виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати щодо ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх доводів захисник вказує, що прокурор та слідчий не надали суду доказів того, що вказані в клопотанні ризики реально існують, відомості про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду нічим не підтверджені, оскільки ОСОБА_7 має реєстрацію місця проживання за адресою проживання його матері, яка веде аморальний спосіб життя, тому проживати спільно з нею не можливо.

Зазначає, що підозрюваний жодного разу не ухилявся від явки до суду при розгляді даного клопотання, не офіційно працював складальником меблів.

Також вказує, що вина ОСОБА_7 саме у вчиненні даного кримінального правопорушення ще не доведена.

Заслухавши доповідь судді, думки підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, з наданих матеріалів вбачається що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не має міцних соціальних зв`язків, не проживає за місцем реєстрації, що свідчить про те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показів, оскільки зможе спілкуватися з ними та вчиняти щодо них тиск. Таким чином, слідчий суддя врахував особу підозрюваного та обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а натомість спростовуються наданими матеріалами в повному обсязі, у зв`язку з чим є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обґрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: