Справа № 308/104/16-к
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
11.09.2019 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої),
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
Прийняте рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення, що порушує процесуальні права та обов`язки та позбавляє права обвинуваченого на захист. Зокрема, обвинувачення є неконкретним, оскільки в обвинувальному акті відсутнє твердження про вчинення ОСОБА_6 діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, із зазначенням елементів складу кримінального правопорушення, а саме: місця, часу, способу вчинення та наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, в межах якого повинен проводитися судовий розгляд відповідно до вимог ст. 337 КПК України.
Вказані недоліки обвинувального акту унеможливлюють роз`яснити суть обвинувачення ОСОБА_6 та провести судовий розгляд кримінального правопорушення по суті.
В апеляційній скарзі прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати, а обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції для розгляду, з стадії підготовчого провадження. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт, дійшов до хибного висновку, що він не відповідає вимогам КПК, оскільки в такому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, у якому чітко вказується час, місце, спосіб, інші обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, форму вини, розмір процесуальних витрат.
Зокрема, в обвинувальному акті зазначено, що 24.10.2012 о 03 год. 45 хв. співробітниками оперативного підрозділу УСБУ в Закарпатській області, в ході проведення оперативно-розшукових заходів, відповідно до ст. 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» на автодорозі сполученням «Мукачево-Ужгород» в с. Барвінок, Ужгородського району, на відстані 35 м від дорожнього знаку с. Барвінок, затримано легковий автомобіль марки «Додж Рам Ван», білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився громадянин України ОСОБА_6 , який транспортував у вказаному транспортному засобі 8 нелегальних мігрантів громадян Бангладеш без документів, що посвідчують їх особу, для подальшого незаконного їх переправлення через державний кордон України з території Закарпатської області.
Наведені в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, що дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формою. А тому, вказане свідчить про дотримання органом досудового розслідування вимог закону як щодо викладу фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення так і його конкретності, що виключає порушення права на захист обвинуваченого.
Зазначає. що судом першої інстанції порушено вимоги ст.ст. 2, 7 КПК України, ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», а саме щодо справедливого, публічного судового розгляду протягом розумних строків незалежним і безстороннім судом, оскільки, кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_6 знаходиться у провадженні суду першої інстанції з 2013 року.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора про підтримання апеляційної скарги, прохання про скасування ухвали суду, пояснення обвинуваченого та його захисника, які вважають апеляційну скаргу необгрунтованою, просять ухвалу суду залишити в силі, перевіривши обвинувальний акт та матеріали до нього, апеляційний суд суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 22.04.2015 уже повертався прокурору для усунення його недоліків ( т.2 а.с. 119).
Разом з тим, подаючи повторно до суду обвинувальний акт після усунення недоліків, суд першої інстанції встановив, що і цей обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки у ньому фактичні обставини кримінального правопорушення, а також і саме формулювання обвинувачення, як цього вимагає закон, не викладені, що унеможливлює прийняття його до розгляду. Водночас, суд вказав і на те, що начальник відділу прокуратури Закарпатської області склавши обвинувальний акт, у ньому вказав, що такий направляється на затвердження в прокуратуру Закарпатської області, однак не затвердив його у прокурора Закарпатської області.
Окрім того, що суд першої інстанції вказав, які саме недоліки обвинувального акту перешкоджають призначенню його до розгляду, апеляційний суд також констатує, що у ньому не розмежовані діяння, які інкримінуються ОСОБА_6 за період з 2010 року по 2012 рік, кваліфікація діяння за конкретними кваліфікуючими ознаками за епізодами, час, місце і спосіб вчинення кожного діяння, як це випливає з викладу обвинувального акту.
Разом з тим, у ньому вказані анкетні відомості про особу ОСОБА_6 , які не підлягали зазначенню, тобто, інформація щодо його служби ( п.2 ч. 1 ст. 291 КПК), а також змістова частина обвинувального акту містить виклад характеризуючих даних про особу, в тому числі процесуальну поведінку під час досудового розслідування, що входить у предмет доказування під час розгляду кримінального провадження по суті.
Отже, апеляційний суд погоджуться з тим, що по формі і змісту обвинувальний акт не відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України. Окрім того, у ньому, не зазначено п. 9, ч.2 ст. 291 КПК України, тобто дату та місце його складення та затвердження.
Виявлені недоліки обвинувального акту є перешкодою для призначення його до судового розгляду, відтак, апеляційний суд вважає ухвалу суду обгрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.
Керуючись ст. ст.405,407, 419 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: