Ухвала
Іменем України
24 вересня 2019 року

м. Київ
провадження № 51-583 впс17
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання прокурора про направлення кримінального провадження № 0000549 від 20 червня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України (далі КК) з Козятинського міськрайонного суду Вінницької області до Вищого антикорупційного суду,
встановив:
До Верховного Суду надійшло клопотання прокурора про направлення кримінального провадження № 0000549 від 20 червня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК до Вищого антикорупційного суду.
В клопотанні прокурора зазначено,що ОСОБА_5 обраний на посаду судді Богунського районного суду міста Житомира, 24 березня 2011 року його призначено головою вищезазначеного суду, а тому, враховуючи вимоги ч.1 ст.33-1 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), п. 4 п. 20-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про Вищий антикорупційний суд», прокурор вважає, що є підстави для передачі цього провадження до Вищого антикорупційного суду.

Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання, заяв про відкладення розгляду не надходило.
Заслухавши думку судді-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_5 , перевіривши наведені у клопотанні доводи, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення.
Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 33-1 КПК Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в помітці статті 45 Кримінального кодексу України ( далі - КК), статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК. Інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо злочинів, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абзацом 7 ч. 1 ст. 34 цього Кодексу).
Відповідно до пп. 2, п. 20-2 Розділу ХІ «Перехідних положень» КПК підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідування до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Однак, з клопотання прокурора не вбачається, що досудове розслідування цього кримінального провадження здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури
Виходячи зі змісту положень ст. 34 КПК, вимог пп 2 п. 20-2 Розділу ХІ «Перехідних положень» КПК та з огляду на викладене у клопотанні, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення.

Керуючись ст. 33-1, 34, пп.2 п.20-2 розділу XІ «Перехідних положень» КПК, Суд

постановив:
Клопотання прокурора про направлення кримінального провадження № 0000549 від 20 червня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України (далі КК) до Вищого антикорупційного суду, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3