Ухвала
04 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 464/1611/18

провадження № 51-4663 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 липня 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2, частин 3, 6 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються: обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у

ст. 438 КПК України; вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі ст. 436 КПК; якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі.
Також, до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні допущені судами порушення, що є підставами для зміни чи скасування судових рішень та належним чином обґрунтувати свої доводи.
При цьому, суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. В силу ст. 433 КПК касаційний суд не перевіряє правильності установлених фактичних обставин кримінального провадження, а при вирішенні справи виходить з обставин, установлених у вироку. Водночас, не погоджуючись із оскарженими судовими рішеннями на підставах неправильного застосування кримінального закону та невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, захисник вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків судів, викладених у рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження. Проте, такі доводи відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки судом касаційної інстанції.
Крім того, у поданій скарзі відсутня вимога до суду касаційної інстанції, яка повинна узгоджуватись з положеннями ст. 436 КПК, оскільки захисник у мотивувальній частині касаційної скарги не погоджується з судовими рішеннями обох інстанцій

та просить їх скасувати, проте, новий розгляд справи просить призначити у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 427 КПК якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі. Однак захисник у прохальній частині зазначає лише застереження щодо розгляду касаційної скарги без участі засудженого ОСОБА_5 . Проте, подана касаційна скарга не містить застережень щодо участі у касаційному розгляді самого захисника.
Також до касаційної скарги не додано копій касаційної скарги з додатками у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Сихівського районного суду

м. Львова від 18 жовтня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від

03 липня 2019 року залишити без руху, надавши йому десятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3