Справа № 307/346/15-к
Провадження № 1-кс/307/38/15
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2015 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_4 , ст.. слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ст.. слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тячів Закарпатської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , у вигляді тримання під вартою строком на два місяці за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України,

в с т а н о в и в :
Ст. слідчий СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області за погодженням з прокурором прокуратури Тячівського району Закарпатської області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 від 27.01.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 січня 2015 року близько 8 години ОСОБА_6 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , та в ході розмови повідомив останньому, що в нього знаходиться посвідчення водія на його ім`я ( ОСОБА_8 ), та запропонував ОСОБА_8 зустрітися в м.Тячів біля ресторану «Тиса» для вирішення питання про повернення йому вказаного посвідчення водія, на що ОСОБА_8 погодився. Того ж дня близько 12 години в м.Тячів по вул.Кошута біля ресторану «Тиса» під час особистої зустрічі в ході розмови, що відбувалася в салоні автомобіля марки «Рено Логан», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного отримання чужого майна грошових коштів, продемонстрував ОСОБА_8 наявність у нього посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 , яке було викрадене невстановленою особою 17 січня 2015 року близько 16 години з салону автомобіля марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_3 , що був припаркований в м. Тячів по вул. Жовтневій неподалік від будівлі Тячівської районної лікарні №1 та який знаходиться в користуванні потерпілого ОСОБА_8 , та пред`явив ОСОБА_8 незаконну вимогу передати йому грошові кошти в сумі 250 доларів США за повернення вказаного документа, а в разі відмови погрожував його знищенням, тобто висловив потерпілому погрозу обмеження його спеціального права на керування транспортними засобами та знищення зазначеного посвідчення водія. Тоді ж ОСОБА_8 , реально сприймаючи погрози ОСОБА_6 , передав останньому, частину названої ним суми в розмірі 100 гривень.

Надалі, 26 січня 2015 року близько 15 години в м.Тячів по вул. Незалежності біля готелю «Україна», ОСОБА_8 , знаходячись під впливом погроз ОСОБА_6 , при особистій зустрічі з останнім та на його вимогу, передав ОСОБА_6 ще 200 гривень з раніше названої суми за повернення йому посвідчення водія. В той же день близько 20 години в м. Тячів по вул. Кошута біля ресторану «Тиса», ОСОБА_8 , при особистій зустрічі з ОСОБА_6 та на вимогу останнього передав йому ще 150 гривень з раніше названої ОСОБА_6 суми за повернення йому посвідчення водія.

В подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 шляхом їх вимагання, в період з 27 по 31 січня 2015 року неодноразово телефонував на мобільний телефон ОСОБА_8 та в ході розмов вимагав від останнього решту названої ним суми грошових коштів за повернення посвідчення водія. 31 січня 2015 року близько 12 години 30 хвилин в центрі с. Бедевля ОСОБА_8 при особистій зустрічі з ОСОБА_6 , яку ініціював останній, на вимогу ОСОБА_6 передав йому ще 1500 гривень з раніше названої ним суми грошових коштів. В той ж день близько 16 години 30 хвилин в м. Тячів по вул. Незалежності біля приміщення кафе «Гранат», ОСОБА_8 , при особистій зустрічі з ОСОБА_6 та на вимогу останнього передав йому ще 400 гривень за повернення свого посвідчення водія, після чого ОСОБА_6 був затриманий працівниками міліції одразу ж після одержання вказаних грошових коштів.

В результаті незаконних дій ОСОБА_6 , які виразилися у вимаганні грошових коштів з погрозою обмеження спеціального права потерпілого та знищення його майна, потерпілому ОСОБА_8 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 2350 гривень.

Підставою для внесення даного клопотання стало те, що в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 189 КК України , за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення ним тяжке кримінальне правопорушення, знаходячись на волі може незаконно впливати на потерпілого ( ОСОБА_8 ) та свідка ( ОСОБА_9 ), може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки грошові кошти, якими заволодів ОСОБА_6 в повному обсязі не вилучені, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим орган досудового розслідування вбачає необхідність у застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні ст.. слідчий підтримав клопотання посилаючись на обставини викладені у ньому.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні вину свою не визнав, стверджує, що потерпілий приніс йому ще 400 грн., як винагороду за знайдені документи, і це не є вимаганням, а тому вважає, що в його діях взагалі не має складу злочину, просить не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні стверджує, що в діях ОСОБА_6 взагалі не має складу злочину, однак просить суд обрати підозрюваному міру запобіжного заходу більш м`яку ніж тримання під вартою.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

ОСОБА_6 підозрюється у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою обмеження права потерпілого та знищення його майна (вимаганні), вчиненому повторно.

За матеріалами справи підозра ОСОБА_6 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який кримінальним законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років, при цьому підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення ним тяжке кримінальне правопорушення, знаходячись на волі може незаконно впливати на потерпілого ( ОСОБА_8 ) та свідка ( ОСОБА_9 ), може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки грошові кошти, якими заволодів ОСОБА_6 в повному обсязі не вилучені, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим фактом, що ОСОБА_6 є раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів та злочинів проти здоров`я, і після відбування покарання на шлях виправлення та перевиховання не став, а продовжив свою злочинну діяльність. Посилання прокурора на можливість підозрюваного такими діями перешкоджати кримінальному провадженню також є доцільними, в наслідок чого, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, до підозрюваного слід застосувати виключний запобіжний захід, з зазначенням розміру застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-205, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тячів Закарпатської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, з зазначенням розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання.

Строк дії ухвали до 1 квітня 2015 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 , обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 50 розмірів мінімальної заробітної плати, а саме у розмірі 60900 (шістдесят тисяч дев`ятсот) грн., встановленої станом на 01 січня поточного року 1218 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Тячівського районного суду: р/р 0422; МФО (код банку) 812016; ; Банк отримувача ГУ ДКСУ в Закарпатській області; одержувач ТУ ДСА України в Закарпатській області .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області та до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Тячівського районного суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Ужгородського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Ужгородського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області, прокурора прокуратури Тячівського району та слідчого суддю Тячівського районного суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1