Справа № 521/7871/18
Пр-ня по справі № 1кп/521/655/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника, адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алупка АР Крим, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого водієм кур`єром поштова компанія ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес», одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2018 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи в салоні автомобілю «Renault Dokker» р.н. НОМЕР_1 навпроти в`їзду на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , опустивши скло водійської двері, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, переслідуючи мету заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , спрямував сопло засобу для самозахисту сльозоточивої та дратівної дії «Перець 1Б» в напрямку обличчя ОСОБА_4 та привів його у дію, натиснувши кнопку аерозольного балону, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юнктиви (сполученої оболонки) обох очей. Дані ушкодження, як окремо так і разом, мають незначні короминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав та показав, що він працює водієм в компанії ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес», здійснюючи перевозку пошти і товарів. 29 березня 2018 року приблизно о 14 годині він дійсно знаходився в районі вулиць Самодіяльної та Грушевського в м. Одесі, де зупинив службовий транспортний засіб «Renault Dokker». Він вважав, що зупинився у місці загального користування та не перешкоджав жодному заїзду або виїзду. Закривши транспортний засіб він направився до місця зустрічі з клієнтом для передачі посилки. Відійшовши приблизно на відстань 100 метрів від автомобіля, він почув якийсь окрик та обернувшись побачив раніше незнайомого чоловіка, як в подальшому з`ясувалось потерпілого ОСОБА_4 . За його поведінкою та емоціями, обвинувачений зрозумів, що ОСОБА_4 обурений тим фактом, що він залишив свій автомобіль біля його робочого місця «Шиномантажу». ОСОБА_5 у відповідь йому показав вказівний палець, яким мав на увазі, що буде відсутній на протязі 1-ї хвилини. Передавши клієнту посилку, він повернувся до свого автомобіля, сів за кермо та розпочав рух. В цей час до водійської двері підбіг ОСОБА_4 , який зрозумівши, що дверцята автомобіля зачинені, зі злоби вдарив декілька разів металевим предметом схожим на шило або викрутку по склу двері та розбив його. ОСОБА_5 зупинив автомобіль та оскільки ОСОБА_4 продовжував розмахувати в салоні автомобіля вказаним металевим предметом перед його обличчям, вирішив для самозахисту застосувати сльозоточивий газ, який знаходився у балончику біля нього у дверцятах автомобіля. ОСОБА_5 бризнув у напрямку очей ОСОБА_4 в результаті чого, останній відійшов від автомобіля. Після вказаних дій, ОСОБА_5 викликав співробітників поліції. Патрульна поліція приїхала приблизно через 40 хвилин. Після з`ясування обставин, поліцейські викликали слідчо-оперативну групу, яка прибула приблизно через 3-5 хвилин.

Під час прямого та перехресного допиту, обвинувачений ОСОБА_5 також показав, що він не згодний з кваліфікацією, оскільки він лише захищався від дій ОСОБА_4 . Вважає, що оскільки син потерпілого є працівником поліції то вказане кримінальне провадження потрапило до суду. Натомість його заява про правопорушення у відношенні нього не отримала жодного вирішення. Після вказаного інциденту він не звертався до будь-якої лікувальної установи, лише сфотографував своє обличчя, на якому була певна подряпина.

Незважаючи на повне не визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_7 , який будучи допитаний в судовому засіданні показав, що до вказаних подій обвинуваченого не знав. Підстав обмовляти його не має. Є пенсіонером, однак продовжує працювати на шиномонтажі по вул. Самодіяльні, 31. 29.03.2018 року приблизно о 14 годині 00 хвилин він знаходився у себе за місцем роботи, на шиномонтажі. В цей час навпроти подвір`я зупинився автомобіль «Renault Dokker» під керуванням раніше незнайомого ОСОБА_5 , який фактично перегородив в`їзд на шиномонтаж. ОСОБА_4 запропонував йому трохи змінити розташування автомобілю. ОСОБА_5 повідомив, що його відсутність буде не більше двох хвилин. Через декілька хвилин, ОСОБА_5 знову підійшов до автомобілю та забравши певні пакунки знову збирався уходити. ОСОБА_7 повторно намагався його попросити забрати транспортний засіб, оскільки він перегородив в`їзд до шиномантажу. ОСОБА_5 відреагував показам середнього пальця руки. Коли ОСОБА_5 повернувся, одразу сів за руль транспортного засобу. ОСОБА_7 підійшов до нього та намагався йому сказати, що він повів себе некоректно, нетактовно та неетично, однак ОСОБА_5 вже збирався від`їжджати. ОСОБА_7 спочатку перегородив йому дорогу, а потім, коли наблизився до вікна автомобілю, ОСОБА_5 одразу опустив скло та без будь-якого попередження газовим балончиком бризнув у очі потерпілому. Одразу ОСОБА_7 відчув сильний біль та опіки очей. Нічого не бачивши він намагався відштовхнути ОСОБА_5 і в цей час грудьми видавив скло автомобіля. Після вказаних подій, ОСОБА_8 звернувся до лікарні, оскільки у нього тимчасово пропав зір. Співробітників поліції викликав як ОСОБА_5 так і ОСОБА_7 . В теперішній час у нього продовжуються певні складнощі з очима та він частково втратив зір.

Показами свідка ОСОБА_9 , який допитаний в судовому засіданні показав, що до подій очевидцем яких він був обвинуваченого ОСОБА_5 не знав. Потерпілого ОСОБА_4 знав лише як чоловіка, який працює на шиномонтажі по вул. Самодіяльній в м. Одесі. Підстав їх обмовляти у нього не має. Дату подій він не пам`ятає. Приблизно в обідній час він знаходився біля магазину, який знаходиться неподалік від вказаного шиномонтажу. В цей час він почув якісь крики, та побачив, що гр. ОСОБА_4 убігає в сторону шиномонтажу з красними очима, від автомобіля в якому знаходився громадянин ОСОБА_5 . Коли він підійшов до місця події, він відчув запах газу з балончика. Він зрозумів, що ОСОБА_5 бризнув в очі ОСОБА_4 з газового балончика. Підстави конфлікту між ними, він не знає.

Під час перехресного допиту, свідок ОСОБА_9 показав, що тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 не пам`ятає. Можливо була невеличка подряпина біля носу, але він не впевнений.

Показами свідка ОСОБА_10 , який допитаний в судовому засіданні показав, що до подій які розглядаються у кримінальному провадженні обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 не знав. Підстав їх обмовляти у нього не має. Дату та час він не пам`ятає, однак показав, що в день подій він рухався в напрямку Михайлівської площі та по дорозі зупинився біля магазину. В цей час по вул. Самодіяльній він побачив багато співробітників поліції. Коли підійшов до них, його запросили прийняти участь у якості понятого при вилучені у громадянина ОСОБА_5 газового балончику. Він та ще один раніше незнайомий йому громадянин погодились. В його присутності у ОСОБА_5 був вилучений вказаний балончик з кишені. Жодного опору ОСОБА_5 не здійснював. Також поряд знаходився потерпілий ОСОБА_4 , який протирав очі від попадання газу. Жодний тілесних ушкоджень ОСОБА_5 не мав.

Показами свідка ОСОБА_11 , який допитаний в судовому засіданні показав, що до подій які розглядаються у кримінальному провадженні обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 не знав. Підстав їх обмовляти у нього не має. Свідок показав, що працює дільничним інспектором поліції в Хмельницькому відділі поліції Малиновського ВП в м. Одесі. 29.03.2018 року знаходився на чергуванні у відділку поліції. В той же день, приблизно о 14 годині було отримано виклик від оператора «102» про вчинення бійки в районі вулиці Самодіяльної в м. Одесі. Одразу він, спільно з оперуповноваженим ОСОБА_12 та слідчим ОСОБА_13 виїхали на місце події. Свідок ОСОБА_11 на місці події опитав потерпілого. Іншого учасника конфлікту опитав оперуповноважений. Обставини події свідку відомі лише зі слів потерпілого.

Показами свідка ОСОБА_14 , працюючого оперуповноваженим СКМ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, який допитаний в судовому засіданні дав аналогічні покази, що і свідок ОСОБА_11 , в частині обставин, очевидцем яких він був, підтвердивши факт виїзду під час чергування на вулицю Самодіяльну, 31 в м. Одесі та встановлення фактичних обставин спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_4 . Свідок серед іншого показав, що на місці події ним було встановлено, що у громадянина ОСОБА_4 були тілесні ушкодження у вигляді опіку обох очей. У громадянина ОСОБА_5 жодних тілесних ушкоджень не було. Окрім того, на транспортному засобі «Renault Dokker» було пошкоджено одне скло, на водійській двері.

Крім того, вина ОСОБА_5 повністю підтверджується документами доказами наявними в матеріалах кримінального провадження і які судом дослідженні в порядку ст. 358 КПК України.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.03.2018 року відповідно до якого старший оперуповноважений Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі прийняв усну заяву від гр. ОСОБА_4 , який просить прийняти заходи до водія автомобіля «Renault Dokker» р.н. НОМЕР_1 , який за адресою м. Одеса, вул. Самодіяльна, 31, припаркував свій автомобіль навпроти його воріт. На його прохання перепаркувати автомобіль відреагував агресивно, достав газовий балончик та бризнув йому в обличчя.

Довідкою Офтальмологічного медичного центру від 29.03.2018 року, відповідно до якої, ОСОБА_4 звернувся до центру з приводу: хімічного опіку кон`юнктиви 1-ї ст.

Протоколом огляду місця події від 29.03.2018 року та фототаблицею до протоколу, який проведений з 15 години 00 хвилин до 15 години 50 хвилин, яким були зафіксовані: місце скоєння злочину і обстановка після злочину, а також виявлені сліди злочину. Так, згідно протоколу, було оглянуто ділянка вулиці на розі вулиць Пестеля та Самодіяльної в м. Одесі, навпроти СТО «Вулканізація» на відстані приблизно 10 метрів. На вказаній ділянці знаходиться автомобіль марки «Renault Dokker» р.н. НОМЕР_1 білого кольору. Ліве водійське скло на момент огляду транспортного засобу відсутнє. Частини від розбитого скла знаходяться у салоні автомобіля та поряд з ним на відстані 30 см. Під час огляду транспортного, його водій ОСОБА_5 добровільно видав газовий балончик «Перець 1 б».

Висновком судово-медичної експертизи № 806 від 20.04.2018 року, відповідно до якої у гр. ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: хімічний опік кон`юнктиви (сполучної оболонки) обох очей. Дані ушкодження утворилися від дії хімічної речовини, яка має подразнюючі властивості. Не виключено, що дані ушкодження могли утворитися в результаті застосування аерозольного перцевого балончика. Враховуючи дані медичної документації, слід вважати, що ушкодження могли бути спричинені 29.03.2018 року. Дані ушкодження, як окремо так і разом, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Речовим доказом, який досліджений під час судового розгляду: металевий балон з написом «Перець 1 Б», «Ефективний засіб для самозахисту сльозоточивої та дратівливої дії». Діюча речовина «Капсацін тошо».

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

Доводи обвинуваченого про те, що він захищався від нападу потерпілого ОСОБА_4 і спричинив йому тілесні ушкодження, виключно в зв`язку з із самозахистом, на думку суду є виключно способом захисту від обвинувачення, яке не витримує жодної розумної критики. Оцінюючи покази обвинуваченого критично, суд вважає, що обставини викладені обвинуваченим не є такими, що заслуговують на довіру.

Обставини події досліджені в судовому засіданні, фактично повідомлені суду з двох джерел, потерпілого та обвинуваченого. Свідків, які б безпосередньо були очевидцями події, самою подією не надані. Свідок ОСОБА_9 був очевидцем наслідків дій обвинуваченого та потерпілого, а також наслідків фізичного стану обох осіб. Свідок ОСОБА_10 приймаючи участь у якості понятого при вилучені речового доказу, лише був очевидцем наслідків фізичного стану потерпілого.

Відповідно суд повинен об`єктивно оцінити покази учасників події. Даючи оцінку показам обвинуваченого та потерпілого, суд вважає, що очевидно потрібно з`ясувати, чи знаходяться у взаємозв`язку всі спостережувані ними факти, які були повідомлені в суді.

Є також загальновідомим, що розташування вірити людині є звичайний стан, а недовіра винятковий випадок.

Покази обох учасників події, суд вважає таким, що надані вільно, без будь-якого примусу, докладно, з описом деталей дій кожного учасника, послідовно, за хронологією подій які с ними відбувались.

Однак довіра до показів, це більше ніж вільність, докладність та послідовність. Необхідними складовими довіри є впевненість у сумлінності, щирості та правильності того чи іншого вислову, тої чи іншої дії. Під час допиту обвинуваченого судом не встановлено, такої сумлінності, щирості та правильності у викладі обставин, що відбулись з обвинуваченим. Натомість, підстав ставити під сумнів покази потерпілого та свідків у суду не має, оскільки під час судового розгляду будь-яких обставин для обмови обвинуваченого встановлено не було і самим обвинуваченим суду не повідомлено.

Обставини події, які були предметом судового розгляду не є неабиякою подією, а становлять фактично звичайне і банальне недотримання загальноприйнятих етичних правил поведінки.

Так, судом встановлено і сторонами особисто підтверджено, що 29 березня 2018 року, близько 14 години 20 хвилин обвинувачений ОСОБА_5 у службових справах прибув на службовому автомобілі «Renault Dokker» р.н. НОМЕР_1 на вул. Самодіяльну в м. Одесі, де залишив транспортний засіб біля подвір`я та місця роботи «Шиномантожу» потерпілого ОСОБА_4 .

Надалі причиною непорозуміння та в подальшому конфлікту стало відсутність стриманості, ввічливого і тактовного ставлення до ближнього, а найголовніше відсутність бажання привітного вирішення будь-якого виниклого питання.

Потерпілий ОСОБА_4 запропонував забрати автомобіль з місця його роботи, обвинувачений відмовився. Для суду не має жодного значення які дії надалі були здійсненні обвинуваченим та потерпілим, в частині, що стосується розвитку та поглиблення конфлікту між двома особами, в тому числі враховуючи, що кожна сторона у своїй інтерпретації виклали вказані події. Головними є лише дії, пов`язані із об`єктивної стороною злочину, тобто суспільно небезпечні винні дії, що були вчиненні будь-якої особою.

У даному випадку позиція обвинуваченого полягає у самозахисті від нападу потерпілого. Однак таких даних судом під час судового розгляду не встановлено. Не можна вважати нападом потерпілого на обвинуваченого бажання словесно повідомити останньому, що його дії пов`язані із залишенням автомобіля навпроти його робочого місця і яке перешкоджає йому здійснювати свою роботу є щонайменше неправильними, а середній палець який обвинуваченим був показаний є проявом некультурної поведінки по відношенню до особи старшої за віком.

Даючи оцінку діям обвинуваченого і потерпілого, судом враховується принцип розумності, який вимагає зважувати на терезах совісті свої і чужі інтереси. Розумним є дія, що не порушує межі інтересів іншої особи. Кожна людина має здійснювати дію, мінімізуючи можливі негативні для іншої особи наслідки. Відповідно межею розумності є дія, яка справедливо враховує інтереси обох сторін: як діючого суб`єкта, так і того, в чиїх інтересах встановлено вимогу розумності.

На думку суду не можна визнати розумними дії обвинуваченого, які виразились у застосуванні сльозоточивого газу напрямком дії у очі, по відношенню до 62-х річного потерпілого, оскільки останнім не було здійснено жодних дій, які б свідчили про будь-яку небезпеку по відношенню до обвинуваченого. Тобто судом достеменно встановлено, що потенційно згубних дій, яким характеризується небезпека, потерпілим вчинено не було. Навіть, якщо припустити, що скло в автомобілі обвинуваченого було розбито потерпілим до застосування сльозоточивого газу, не можна ототожнювати наслідки від втрати майна і здоров`я. У такому випадку обвинувачений все одно повинен діяти законним шляхом, який аж ніяк не пов`язаний із застосуванням сльозоточивого газу.

Відсутність жодних тілесних ушкоджень на обличчі і тілі обвинуваченого, які б були зафіксовані у передбачений Законом спосіб, також спростовує версію останнього щодо захисту від нападу.

Суд не може допустити у якості підтвердження показів обвинуваченого, наданий ним фотознімок свого обличчя, на якому маються певні ушкодження, як достовірний та належний доказ, оскільки не можливо встановити час його створення. Окрім того, вказаний знімок як доказ не був наданий органу який проводив досудове розслідування у якості факту спростування позиції потерпілого, для його перевірки.

Свідки, які допитані в судовому засіданні, спростували наявність будь-яких ушкоджень у обвинуваченого одразу після події.

Суд вважає, що не розгляд правоохоронними органами заяви обвинуваченого ОСОБА_5 щодо незаконних на його думку дій з боку потерпілого ОСОБА_4 , не впливає на доведеність вини обвинуваченого, оскільки судом під час судового розгляду в змагальній процедурі дослідженні всі наявні і можливі докази на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого є вчинення злочину вперше, знаходження на утримані двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень. Відомості про поведінку обвинуваченого до скоєння злочину, його зв`язках та способі життя, дають можливість суду призначити покарання достатнє та необхідне для винної особи.

Даючи оцінку особистості обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Відомостей про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності прокурором в судовому засіданні не надано. Одружений, виховує двох малолітніх дітей. Офіційно працює водієм кур`єром. За місцем роботи характеризується позитивно. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував.
Відсутність належної освіти та виховання, не бажання дотримуватись звичайних загальноприйнятих етичних правил поведінки у суспільстві і поважного відношення до кожної людини, її людської гідності, на думку суду привели обвинуваченого до скоєння злочину.

Публічне, зневажливе ставлення до людини на думку суду не може залишитись без відповідної, справедливої реакції держави.
Разом з тим, суд вважає, що обставини правопорушення та особистість обвинуваченого свідчать про те, що він не є особою суспільно небезпечною до якої необхідно застосувати будь-які заходи примусу. Окрім того, наявне кримінальне провадження та певний час його розгляду у суді на думку суду також мали виховний вплив на свідомість обвинуваченого.
Враховуючи обставини які пом`якшують покарання та відсутність обставин які обтяжують покарання, а також враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статті, зв`язане зі штрафом.

Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного злочину, його обставинам, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374-376 КПК України,

СУД, -
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 , винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Речові докази у провадженні: 1)металевий балон з написом «Перець 1 Б» - знищіти.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через суд, який ухвалив вирок. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1