У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/2214/18

Номер провадження 1-в/184/5/19

25 січня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про умовно-дострокове звільнення засудженої: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краматорськ Донецької області, громадянки України, із середньою технічною освітою, заміжньої, до засудження не працюючої, яка зареєстрована та мешкає: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
-28.12.2017 року Краматорським міським судом Донецької області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 1 року обмеження волі,
-26.03.2018 року Краматорським міським судом Донецької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 3 місяці обмеження волі,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

представника ПВЦ-79 ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2018 року до Орджонікідзевського міського суду надійшла заява засудженої ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою заяву підтримала та просила її задовольнити. В обґрунтування вказаної заяви засуджена посилається на те, що вона своєю зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, а тому заслуговує на застосування відносно неї умовно-дострокового звільнення. Також пояснила, що адміністрація установи відбування покарання упереджено до неї відноситься через її громадянську позицію, через що у неї наявні стягнення.
Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 заяву засудженої підтримав та просить її задовольнити, оскільки своєю поведінкою та працею засуджена довела своє виправлення.
У судовому засіданні представник ДУ «ПВЦ (№79)» заперечувала проти задоволення заяви засудженої, посилаючись на те, що ОСОБА_3 своєю поведінкою та працею не довела свого виправлення, зокрема вказує на те, що засуджена за час відбування покарання характеризується негативно, не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом установи, уникає виконання робіт із благоустрою, норми виробітку засудженої на низькому рівні. При цьому представник зазначила, що засуджена має два стягнення, одне з яких, накладене 13.06.2018р. та погашене у встановленому законом порядку. Друге стягнення, яке не погашене, було накладене на засуджену 16.11.2018р. за самовільне залишення засудженою робочого місця.
Прокурор в судовому засіданні також заперечував проти задоволення заяви засудженої, оскільки засуджена ОСОБА_3 своєю поведінкою не довела виправлення, оскільки норми виробітку у неї на низькому рівні, характеризується негативно, заохочень немає, натомість має два стягнення, одне з яких погашене.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала показання, згідно яких повідомила, що вона працює начальником майстерні в ПВЦ-79. Засуджена ОСОБА_3 працює на швейному підприємстві під її керівництвом. Характеризується засуджена посередньо, роботу виконує, однак бажання навчатись та вдосконалюватись у неї немає. Також повідомила, що засуджена не проявляє активності при виконанні дорученої їй роботи. Підтвердила, що дійсно мав місце випадок, коли засуджена самовільно, без дозволу залишила своє робоче місце.

Розглянувши заяву засудженої, заслухавши її пояснення та пояснення захисника, доводи представника ДУ «ПВЦ (№79)», думку прокурора, свідка ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 26.03.2018р. засуджена Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Краматорського міського суду Донецької області від 28.12.2017 року за ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі, призначити остаточний строк покарання 1 рік 3 місяці обмеження волі.
Також у судовому засіданні встановлено, що згідно наявної в матеріалах справи характеристики, засуджена ОСОБА_3 відбуває покарання з 16.02.2018 року. До державної установи ДУ «ПВЦ (№79)» прибула 16.02.2018 року із Краматорського міського відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції. По прибуттю до установи була працевлаштована до бригади №21, контрагентського об`єкту «Нікопольський завод феросплавів» робочою, на даний час працевлаштована до бригади №12 майстерні установи швачкою. За період відбуття покарання в установі ДУ «ПВЦ (№79)» характеризується негативно, має два стягнення, заохочень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Не бере участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Не входить до складу ради колективу засуджених відділення. Розглядалось питання про можливість заміни не відбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст.82 КК України (протокол №14 від 30.07.2018р.), рішенням комісії відмовлено. Розглядалось питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ст.81 КК України (протокол №19 від 10.10.2018р.), рішенням комісії відмовлено з висновком «не довела своє виправлення».

У відповідності до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

При цьому, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин середньої тяжкості.

Як вбачається із матеріалів справи, станом на час звернення із клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання, засуджена відбула передбачений ч.3 ст.81 КК України строк покарання. Не відбутий строк покарання станом на 25.01.2019р. становить 03 місяці 21 день.

Разом з тим, суд зауважує, що однією із найосновніших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є наявність даних, які свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).

Так, відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Разом з тим, Пленум ВСУ у п.17 Постанови від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, у судовому засіданні представник ПВЦ 79 вказала на те, що ані поведінка засудженої, ані її ставлення до праці не є такими, які б свідчили про виправлення засудженої. Натомість у засудженої на даний час наявне непогашене стягнення, яке було накладене на неї за самовільне залишення робочого місця.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи, що засуджена характеризується негативно, не має жодного заохочення, натомість має стягнення, яке у встановленому законом порядку не погашене, а тому суд приходить до висновку, що засуджена не довела своє виправлення, не досягла такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, її поведінка не може свідчити про її виправлення.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволені заяви засудженої ОСОБА_3 щодо застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 31.01.2019р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1