Справа № 360/1842/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000330 від 02 квітня 2017 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Бородянка Київської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, який проживає в АДРЕСА_1 , студента III курсу ВП НУБіП України "Немішаївський агротехнічний коледж" в смт Немішаєве Бородянського району Київської області, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,

встановив:

01 квітня 2017 року, приблизно о 20-й годині 30 хвилин, в смт Бородянка Київської області обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на Площі імені Т.Г.Шевченка, перед Бородянським районним палацом культури по вул. Парковій, 1-а, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_9 удар кулаком правої руки в ліву виличну ділянку обличчя, від чого ОСОБА_10 втратив рівновагу та, перечепившись через бетонний виступ, впав назад з положення стоячи з висоти, приблизно, один метр, внаслідок чого отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді остеоепіфізеолізу дистального відділу правої променевої кістки зі зміщенням уламків. Хоча ОСОБА_4 не передбачав можливості настання від своїх дій таких суспільно небезпечних наслідків, але міг і повинен був передбачити, що від його удару ОСОБА_10 може впасти, що призведе до більш тяжких наслідків, однак легковажно розраховував на те, що ніяких наслідків від його удару не настане.
Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному і підтвердив викладене. Суду, зокрема, пояснив, що 01 квітня 2017 року, приблизно, о 20-й годині він підходив до Бородянського палацу культури і здалеку побачив на лавці дівчину, з якою зустрічався, та її подругу, а біля них ОСОБА_6 , який стояв, хоча раніше він попереджував потерпілого щоби той не наближався до його дівчини. Підійшовши до них, він ( ОСОБА_4 ) правою рукою вдарив потерпілого ОСОБА_6 по обличчю, від чого потерпілий зі східців упав назад на доріжку.
Крім того судом були досліджені такі докази.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні засвідчив, що 01 квітня 2017 року, приблизно, о 20-й годині 30 хвилин він знаходився на площі біля Бородянського палацу культури, де очікував своїх друзів; на лавці сиділи дві його однокласниці і він зупинився поруч; в цей час до нього підійшов ОСОБА_4 і несподівано, без слів, вдарив його, від чого він (потерпілий) впав назад через парапет з висоти, приблизно, один метр; одразу він відчув, що рука пошкоджена; його друг допоміг йому піднятися і він пішов додому, але того ж вечора звернувся до лікарні.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 01 квітня 2017 року, ОСОБА_11 повідомив, що 01 квітня 2017 року, приблизно, о 20-й годині 40 хвилин в смт Бородянка по вул. Центральній, біля Будинку культури ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження у вигляді перелому правої руки та синців на обличчі. (т.2, а.3)
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 168, у ОСОБА_6 мали місце: гематома лівої виличної ділянки, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, і остеоепіфізеоліз дистального відділу правої променевої кістки зі зміщенням уламків, який відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. (т.2 а.16)
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 13 квітня 2018 року, потерпілий ОСОБА_6 на місці показав яким чином і за яких обставин 01 квітня 2017 року йому були заподіяні тілесні ушкодження, що повністю узгоджується з його показаннями. (т.2, а.17-23)
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 7/168, тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 могли бути спричинені 01 квітня 2017 року за обставин, вказаних ним при проведенні слідчого експерименту, зокрема: гематома лівої виличної ділянки від удару в ліву виличну ділянку, а остеоепіфізеоліз дистального відділу правої променевої кістки зі зміщенням уламків від падіння з висоти. (т.2 а.26)
Відповідно до висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 383 від 31 липня 2018 року, обвинувачений ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій і на час проведення експертизи на будь-які психічні захворювання не страждав і не страждає; за своїм психічним станом, з урахуванням віку та розумового розвитку, він міг і може на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними; особистість ОСОБА_4 характеризується такими рисами: схильність деякої емоційної лабільності та нестійкості в суб`єктивно складних ситуаціях, демонстративність форм поведінки, наявність потреби складати позитивне враження, здатність до дотримання своїх інтересів, до дотримання вибраної позиції, потреба в самоствердженні в контактах, благоприємна самооцінка, легкоуражене самолюбство, проблемність міжособистісного спілкування, зниження вольового контролю та переважання емоційної логіки в мотивації поведінки, які знайшли своє відображення у його поведінці в досліджуваній ситуації. (т.2, а.31-34)
Оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
При цьому суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, характеризується позитивно, є студентом коледжу.
Як пом`якшуючі покарання обставини суд враховує щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування майнової шкоди, і те, що на момент вчинення злочину він був неповнолітнім.
Відповідно до висновку, що міститься в досудовій доповіді Бородянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у місті Києві та Київській області, орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без обмеження волі, тобто без ізоляції від соціуму, можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт з урахуванням вимог ст.100 КК України, оскільки на момент вчинення злочину ОСОБА_4 був неповнолітнім.
Відповідно до п."а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, який набрав законної сили 07 вересня 2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.
Згідно з паспортом громадянина України, обвинувачений ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто станом на 01 квітня 2017 року він був неповнолітнім.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 погодився на застосування до нього амністії.
Будь-яких обставин, передбачених ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", які би перешкоджали застосуванню амністії, в даному випадку не вбачається, а тому необхідно звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання внаслідок акта амністії.
Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 пред`явила до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, яка складається з витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого, в розмірі 3097 грн 02 коп., про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 тис. грн, а також просила стягнути 1762 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
В судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_7 і представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 відмовились від позову в частині відшкодування майнової шкоди в розмірі 3097 грн 02 коп. у зв`язку з добровільним відшкодуванням збитків в цій частині, а в іншій частині цивільний позов підтримали і просили стягнути з обвинуваченого на відшкодування моральної шкоди 100 тис. грн, а також 8800 грн на відшкодування витрат на правову допомогу і 1762 грн за сплачений судовий збір.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні цивільний позов визнав частково в розмірі 5 тис. гривень.
Оцінивши дослідженні докази, суд вважає, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню.
Винуватість ОСОБА_4 в тому, що він 01 квітня 2017 року умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 удар по обличчю, внаслідок чого ОСОБА_10 втратив рівновагу та, перечепившись через бетонний виступ, впав назад з положення стоячи з висоти, приблизно, один метр і отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
Суд погоджується з доводами ОСОБА_7 , що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 їй і її неповнолітньому синові потерпілому ОСОБА_6 була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у зміні ритму життя родини, перебуванням потерпілого на лікуванні, у втраті для потерпілого можливості займатися улюбленою справою спортом та приймати участь у змаганнях, у необхідності нести значні матеріальні витрати в зв`язку з лікуванням потерпілого, а тому, суд вважає, що відповідно до ст. 23 ЦК України ОСОБА_7 має право на відшкодування моральної шкоди.
Водночас, зважаючи на характер і конкретні обставини злочину, вчиненого обвинуваченим, глибину душевних страждань потерпілого і позивачки, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне частково задовольнити ці вимоги і стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди 25 тис. гривень.
Згідно з ордером від 29 серпня 2018 року адвокат ОСОБА_8 надавав ОСОБА_7 правову допомогу під час кримінального провадження і згідно з квитанціями вона понесла витрати на правову допомогу в розмірі 8800 грн (т.1, а.40, 41, 68), а тому відповідно до ст. 120 і 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь ОСОБА_7 8800 грн на відшкодування витрат на правову допомогу.
Оскільки законним представником потерпілого при зверненні до суду з позовною заявою був сплачений судовий збір в розмірі 1762 грн, то з обвинуваченого необхідно стягнути на користь ОСОБА_7 на відшкодування цих витрат 1762 гривні.
В іншій частині позовні вимоги суд залишає без задоволення у зв`язку з їх недоведеністю.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.
На підставі п."а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
Позов ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, на відшкодування витрат на правову допомогу 8800 (вісім тисяч вісімсот) гривень і 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
В іншій частині позов ОСОБА_7 залишити без задоволення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддяОСОБА_12