Справа № 442/4031/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/701/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000913 від 24.05.2017р. за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.08.2017р. щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.08.2017р. задоволено клопотання ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження № 0000913 від 24.05.2017р. відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України, закрито із звільненням його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.
Згідно даної ухвали, ОСОБА_7 , маючи на меті пройти навчання з підвищення кваліфікації водія та отримати вищу категорію водіння, однак усвідомлюючи, що відповідно до пункту 7 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.93 № 340: «право на керування транспортними засобами, обладнаними спеціальними звуковими і світловими сигналами або призначеними для перевезення небезпечних вантажів, а також автобусами, що здійснюють перевезення за міжміськими і міжнародними маршрутами, надається особам, які останні три роки працюють водіями транспортних засобів відповідної категорії» та те, що у нього відсутній необхідний стаж роботи водієм транспортних засобів відповідної категорії, шляхом умовляння підбурив директора сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТАНОК» ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, а саме до того, що ОСОБА_9 у квітні 2017 року склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ - довідку зареєстровану під вих.№17 від 03.04.2017 про те, що ОСОБА_7 працює водієм у СГТзОВ «СВІТАНОК» відповідно до наказу №11 від 15.06.2015, хоча останній на вказаному товаристві не працює та ніколи не працював.
Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у підбурюванні службової особи до вчинення службового підроблення, тобто складання та видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.27 ч.І ст.366 КК України.
Окрім цього, ОСОБА_10 , маючи на меті пройти навчання з підвищення кваліфікації водія та отримати вищу категорію водіння, однак усвідомлюючи, що відповідно до пункту 7 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.93 № 340: «право на керування транспортними засобами, обладнаними спеціальними звуковими і світловими сигналами або призначеними для перевезення небезпечних вантажів, а також автобусами, що здійснюють перевезення за міжміськими і міжнародними маршрутами, надається особам, які останні три роки працюють водіями транспортних засобів відповідної категорії» та ще у нього відсутній необхідний стаж роботи водієм транспортних засобів відповідно категорії, шляхом умовляння підбурив директора сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТАНОК» ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, а саме до того, що ОСОБА_9 у квітні 2017 року склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ - довідку зареєстровану під Вих.№17 від 03.04.2017 про те, що ОСОБА_7 працює водієм у СГТзОВ «СВІТАНОК» відповідно до наказу №11 від 15.06.2015, хоча останній на вказаному товаристві не працює та ніколи не працював.
У подальшому ОСОБА_10 використав завідомо неправдивий офіційний документ, яким є довідка №17 від 03.04.2017, видана директором СГТзОВ «СВІТАНОК» ОСОБА_9 про те, що останній працює на посаді водія на вказаному товаристві та 06.04.2017р. надав вказану довідку у Колективне молодіжне науково-виробниче підприємство «Оріон-2», що у м. Бориславі по вул. Шевченка, 5 «А», з метою проходження навчання з підвищення кваліфікації водія та отримати вищу категорію водіння.
Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, тобто використанні завідомо підробленого документа.
Не погоджуючись із даною ухвалою заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що для застосування положень ст. 45 КК України у суду першої інстанції не було законних підстав через відсутність такої обов`язкової об`єктивної умови, як вчинення злочину вперше.

Зазначає, що згідно оскаржуваної ухвали суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27 ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України, тобто у вчиненні у різний час двох злочинів, а саме: у підбурюванні службової особи до вчинення службового підроблення та використання завідомо підробленого документа. Вказані злочини утворюють реальну сукупність, оскільки обвинувачений відокремленими одна від одної діями вчинив два різні злочини.
Звертає увагу, що судом першої інстанції докази у даному кримінальному провадженні не досліджувались та клопотання про їх дослідження не заявлялись, і відповідно до ч.3 ст. 404 КПК України апеляційний суд позбавлений можливості досліджувати докази у ході апеляційного розгляду та ухвалити рішення по суті. За таких обставин оскаржувану ухвалу слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
ОСОБА_7 будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив і клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
За таких обставин, з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив таку задоволити, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали не дотримані.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали ОСОБА_7 , маючи на меті пройти навчання з підвищення кваліфікації водія та отримати вищу категорію водіння, однак усвідомлюючи, що відповідно до пункту 7 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.93 № 340: «право на керування транспортними засобами, обладнаними спеціальними звуковими і світловими сигналами або призначеними для перевезення небезпечних вантажів, а також автобусами, що здійснюють перевезення за міжміськими і міжнародними маршрутами, надається особам, які останні три роки працюють водіями транспортних засобів відповідної категорії» та те, що у нього відсутній необхідний стаж роботи водієм транспортних засобів відповідної категорії, шляхом умовляння підбурив директора сільськогосподарського ТзОВ «СВІТАНОК» ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, а саме до того, що ОСОБА_9 у квітні 2017 року склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ - довідку зареєстровану під вих. №17 від 03.04.2017 про те, що ОСОБА_7 працює водієм у СГТзОВ «СВІТАНОК» відповідно до наказу №11 від 15.06.2015, хоча останній на вказаному товаристві не працює та ніколи не працював.
Окрім цього, ОСОБА_10 у подальшому використав завідомо неправдивий офіційний документ, яким є довідка №17 від 03.04.2017, видана директором СГ ТзОВ «СВІТАНОК» ОСОБА_9 про те, що останній працює на посаді водія на вказаному товаристві та 06.04.2017р. надав вказану довідку у Колективне молодіжне науково-виробниче підприємство «Оріон-2», що у м. Бориславі по вул. Шевченка, 5 «А», з метою проходження навчання з підвищення кваліфікації водія та отримати вищу категорію водіння.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.08.2017р. задоволено клопотання ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України, закрито із звільненням його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.
Колегія суддів визнає обґрунтованими апеляційні доводи прокурора про відсутність підстав для застосування у даному випадку положень ст. 45 КК України, з урахуванням наступного.

Так, як передбачено ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе у разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

При цьому особою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК України.

Реальна сукупність злочинів має місце у тому разі, коли особа вчиненими у різний час (окремими) діяннями скоює два або більше злочинів, які мають різні склади і кваліфікуються окремо, а також і в ситуації більш тісного взаємозв`язку злочинів складових реальної сукупності, а саме, коли один злочин є умовою для вчинення іншого, тобто для використання підробного документу особа направила свої протизаконні дії на його отримання, чим підбурювала службову особу до вчинення неправомірних дій, а потім використала цей підроблений документ.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у вчиненні у різний час двох злочинів, а саме у підбурюванні службової особи до вчинення службового підроблення та використанні завідомо підробленого документа.
За таких обставин, колегія суддів визнає обґрунтованими апеляційні доводи прокурора про те, що вчинені ОСОБА_7 злочини утворюють реальну сукупність, оскільки обвинувачений своїми відокремленими одна від одної діями вчинив два різні злочини, а отже у суду першої інстанції не було підстав для застосування ст. 45 КК України через відсутність такої обов`язкової об`єктивної умови, як вчинення злочину вперше.
Згідно п. 4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Оскільки, судом першої інстанції докази у даному кримінальному провадженні не досліджувались та клопотання про їх дослідження не заявлялось, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.3 ст. 404 КПК України, не може досліджувати докази під час апеляційного провадження та ухвалити рішення по суті, а тому, з урахуванням положень п.6 ч.1 ст. 407 КПК України, колегія суддів вважає, що ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.08.2017р. щодо ОСОБА_7 слід скасувати та призначити у даному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції, який слід провести із чітким дотриманням вимог чинного законодавства та ухвалити рішення, яке у повній мірі відповідало б положенням ст. 370 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.08.2017р. щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити у даному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4