Справа № 473/430/19
Номер провадження 1-кс/473/537/2019

УХВАЛА

"01" квітня 2019 р. Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на рішення слідчого Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчої дії у кримінальному провадженні №0000089 від 09.01.2019 року

встановив

до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області 28.03.2019 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_6 , на рішення слідчого Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 22.03.2019 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчої дії у кримінальному провадженні №0000089 від 09.01.2019 року. Скаргу мотивовано тим, що 20.03.2019 року слідчому ОСОБА_5 було подано клопотання про проведення слідчої дії, а саме: витребування від Вознесенського ВП ГУНП України в Миколаївській області належним чином завірених копій документів, які перебувають в кримінальному провадженні №0001693 від 07.09.2018 року та долучення їх до кримінального провадження №0000089 від 09.01.2019 року оскільки зазначені документи можуть підтвердити обставини вчинення злочину. Однак постановою слідчого від 22 березня 2018 року в задоволенні клопотання було відмовлено, у зв`язку із тим, що зазначений представником потерпілого витяг з ЕРДР №0001693 вже долучено до матеріалів кримінального провадження, а також 20.10.2018 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001693. Адвокат ОСОБА_3 вважає таку відмову незаконною. Просить зобов`язати слідчого витребувати від Вознесенського ВП ГУНП України в Миколаївській області належним чином копії документів, які перебувають в кримінальному провадженні №0001693 від 07.09.2018 року та долучити їх до кримінального провадження №0000089 від 09.01.2019 року в якості письмових доказів.
Слідчий СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вказану скаргу підтримав, та просив її задовольнити з наведених підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з огляду на таке.
Статтею 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора і слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Під час досудового розслідування згідно з параграфом першим глави 26 КПК України до слідчого судді може бути оскаржено лише певний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, в якому відсутні вимоги щодо можливості оскарження постанов слідчого, не пов`язаних з проведенням слідчих (розшукових) дій.
У статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, а тому слідчий суддя не може вийти за межі, чітко визначені нормою кримінально-процесуального закону.
За змістом п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК предметом оскарження є рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. Існування такого предмета оскарження зумовлене задекларованою та імплементованою в КПК засадою змагальності сторін у кримінальному провадженні, оскільки одне із законодавчих положень, завдяки якому реалізується зазначена засада, передбачене у ч. 2 ст. 22 КПК, якою встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Розділом ІІІ КПК України передбачено порядок проведення досудового розслідування, де у главі 20 врегульовано питання слідчих (розшукових) дій.
Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення мети. Згідно із ч. 6 ст.223 КПК України слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилась від участі у ній.
Також реалізація відповідної засади забезпечується положеннями ст.220 КПК України, якою встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а в разі неможливості вручення з обєктивних причин надсилається їй.
Таким чином, наведені законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі слідчих (розшукових) дій, а з іншого регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування.
Необхідно зауважити, що п. 7 ч.1 ст.303 КПК передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій (глава 20 КПК України), а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому.
Правова природа цього виду провадження передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим.
Відповідно до ч.1 ст.40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст.40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Крім того, суд вважає за необхідним зазначити, що правом збирати докази у кримінальному провадженні наділений не лише слідчий.
Так це є самостійним правом й самого потерпілого, в тому числі й шляхом витребування копій документів. Зокрема, ч.3 ст.93 КПК України передбачає, що потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок.
Згідно із ч.4 ст.58 КПК України - представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.
Так, згідно із п.3 ч.2 ст.56 КПК України під час досудового розслідування потерпілий має право подавати докази на підтвердження своєї заяви.
Оскільки представником потерпілого ОСОБА_4 є адвокат ОСОБА_3 , то він має право отримати копії документів кримінального провадження №0001693 в порядку, визначеному ст.24 Закону України від 5 липня 2012 року «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
За таких обставин слідчий суддя вважає, що скарга захисника потерпілого на рішення слідчого ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчої дії у кримінальному провадженні №0000089 від 09.01.2019 року не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України

постановив

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах заявника ОСОБА_4 на рішення слідчого Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчої дії у кримінальному провадженні №0000089 від 09.01.2019 року - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1