Справа №295/3840/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000234 від 17.01.2017р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, освіта середня, не одруженого, студента Житомирського агротехнічного коледжу, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

по обвинуваченню за ч.2 ст.286КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 16.01.2017р. близько 18 години 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем ВМW 316, номерний знак НОМЕР_1 , рухався поблизу будинку 112 по вулиці Князів Острозьких зі сторони вулиці Михайла Грушевського, в напрямку вулиці Домбровського в м. Житомирі, в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, та в порушення вимог п.п. 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху, при наближені до нерегульованого пішохідного переходу, по якому рухаються пішоходи, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу, в результаті чого передньою частиною керованого транспортного засобу, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину вулиці Князів Острозьких з ліва на право по відношенню до напрямку руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переходу.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів кісток черепа, субдуральних гематом, геморагічних забоїв речовини головного мозку, субарахноїдальних крововиливів, перелому 12 ребра ліворуч, ран, саден тіла, крововиливів в м`які тканини кінцівок, які в своїй сукупності та за механізмом свого утворення є тупою сполученою травмою тіла, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Так, необережні дії, які виразилися в порушенні водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 12.3, 18.1, Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів №1306 від 10.10.2001, перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки й виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_7 .

Своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю за обставин викладених в обвинуваченні, пояснив, що 16.01.2017р. керував автомобілем марки ВМW по вулиці Князів Острозьких в м.Житомирі. Побачив, однак вже запізно, оскільки була ожеледиця, як дорогу на пішохідному переході зліва направо переходить чоловік. Не встиг навіть загальмувати та передньою правою частиною свого автомобіля вдарив пішохода. Від удару той відлетів на тротуар. Зупинився, вийшов з авто, попросив людей, які стояли на зупинці громадського транспорту викликати швидку медичну допомогу. Після ДТП надавав потерпілому допомогу на лікування. У вчиненому розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 16.01.2017р. їй зателефонувала сусідка та повідомила, що батька збив автомобіль і вона викликала швидку допомогу. Батьку зробили операцію, але від отриманих внаслідок ДТП травм він помер на 3 день в лікарні. Обвинувачений приїздив до лікарні, цікавився станом здоров`я батька, ОСОБА_3 та його родичі матеріально допомагали в лікуванні батька, оплатили витрати пов`язані з операцією. Після смерті батька всі витрати пов`язані з похованням та встановленням пам`ятника були відшкодовані обвинуваченим. Просила обвинуваченого суворо не карати, не позбавляти волі.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд відповідно до ст.349КПК України за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ст.12КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 має молодий вік, навчається, як особа характеризується позитивно по місцю навчання, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, дає критичну оцінку своїм діям, збитки потерпілій відшкодував, думку потерпілої, яка просила не позбавляти волі обвинуваченого, згідно висновку фахівця Богунського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області виправлення обвинуваченого можливе без обмеження та позбавлення волі, оскільки він не становить високої небезпеки для суспільства, ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення є низьким, а тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкцій статті за якою він визнається винуватим, звільнивши на підставі ст.75КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76КК України обов`язків.

При цьому суд знаходить за можливе не застосовувати до обвинуваченого додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив злочин, з необережності, в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в сумі 1693,68грн, суд в порядку ст.124КПК України стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286КК України і призначити йому покарання за цим законом - 4 (чотири) роки позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в сумі 1693,68грн.

Речові докази: автомобіль марки «ВМW 316», номерний знак НОМЕР_1 повернутий ОСОБА_3 , залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1