Справа № 646/2223/18
Провадження № 1-кп/645/251/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року судова колегія Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити ОСОБА_8 строк тримання під вартою з метою забезпечення кримінального провадження, посилаючись на тяжкість злочину в якому останній обвинувачується та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, впливати на свідків, а також просив врахувати відсутність міцних соціальних зв`язків, а саме: ОСОБА_8 не одружений, на момент затримання не працював.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Зарічним районним судом м. Сум при вирішенні питання про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала думку прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 проти клопотання прокурора заперечував, посилаючись на недоведеність прокурором продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також врахувуючи тривалість утримання обвинуваченого під вартою просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 вважав недоречним продовження строку запобіжного заходу.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Запобіжні заходи - це заходи процесуального примусу попереджувального характеру, пов`язані з позбавленням або обмеженням свобод підозрюваного, обвинуваченого, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються під час кримінального провадження слідчим суддею, судом з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення Кодексом передбачено види заходів забезпечення кримінального провадження, до яких належать запобіжні заходи, включаючи домашній арешт та тримання під вартою (статті 131, 176, 181, 183 КПК України).

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, визначеним законом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, судова колегія виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, а також приймає до уваги тяжкість інкримінованого йому злочину, тобто ризики, які були враховані судом при обранні йому такого запобіжного заходу не зменшились.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

На даний час не допитані всі свідки по справі, що об`єктивно унеможливлює завершення судового слідства по кримінальному провадженню.

Всі обставини справи на цій стадії процесу судом не встановлені, будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії не встановлено.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів, у зв`язку з чим клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 372 КПК України, судова колегія -

п о с т а н о в и л а:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03 червня 2019 року.

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для відома.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05 квітня 2019 року.

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3