Справа № 509/489/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2019 року. смт Овідіополь

Слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , , погоджене з процесуальним керівником прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна, по кримінальному провадженню № 0000201, внесеному до ЄРДР 04.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04.02.2019 року слідчий звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням, з якого вбачається, що 03.02.2019, приблизно об 23:04 годин, до чергової частини Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , про те, що 03.02.2019, приблизно об 23:00 годині, знаходячись біля кафе «Davut», розташованого по вулиці Північна, 13 в с.Бурлача Балка Овідіопольського району, двоє невстановлених осіб шляхом ривку відкрито викрали у Каракиз Мурата належний ОСОБА_5 мобільний телефон «Самсунг J 7», у корпусі білого кольору, вартістю 8000 гривень.

В ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung G7», який упаковано до спец. пакету №0144298.

Вказані предмети в клопотанні, можуть зберегти на собі та в собі, сліди злочину або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в зв`язку з чим слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

Як передбачено ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Оскільки вищезазначене майно підпадає під критерії, зазначені у ст.98 КПК України, є речовим доказом, з метою забезпечення збереження речових доказів відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, вважаю, що наявні правові підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Samsung G7», який упаковано до спец. пакету №0144298, що належать потерпілій ОСОБА_5 , який передати останній на відповідальне зберігання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1