ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/537/19 Справа № 206/1853/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Васильєвка Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2019 року клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково. Застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 01 червня 2019 року включно, але в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00000360 від 30 березня 2019 року, та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя посилався на вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, та наявність ризиків передбачених п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом із цим, суд дійшов висновку, що заявленим слідчим ризикам можливо буде уникнути шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж зазначено у клопотанні.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваного просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.
Свої вимоги захисник обґрунтовує недоведеністю існування визначених слідчим суддею ризиків. Адвокат зазначає, що ОСОБА_5 не перешкоджав діям правоохоронних органів та разом із свідками засвідчив встановлений органом досудового розслідування факт навантаження обладнання на вантажні автомобілі. Поряд із цим, адвокат вказує також й на те, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра є лише припущенням органу досудового розслідування, адже матеріали провадження не містять відомостей про те, що мало місце заволодіння майном. Захисник зауважує, що ОСОБА_5 лише мав намір переміщення майна на інший майданчик, з метою збереження його схоронності та попередження розкрадання. Наявність ризику мати безпосередній доступ до речових доказів адвокат також вважає непідтвердженим, оскільки під час проведення огляду правоохоронними органами жодне майно не вилучалось, а отже відсутні докази можливості його псування. Окрім того, адвокат зазначає, що ОСОБА_5 характеризується позитивно, раніше не судимий, має вищу освіту, перебуває у шлюбі, працює, має жінку-пенсіонера, а також на утриманні пристарілих батьків. При цьому мати підозрюваного є інвалідом 3 групи, хвора на онкологічне захворювання, перенесла тяжку операцію та потребує догляду.
Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти скарги захисника, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, згідно наданих матеріалів слідчим відділом Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого внесені 30.03.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000360, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
31 березня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, за ознаками умисного злочину, яке виразилося у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Перевіривши надані матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційної інстанції, вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження з посиланням на необґрунтованість підозри, стверджуючи, що інкримінований ОСОБА_5 злочин за ч.3 ст. 191 КК України не відповідає фактичним обставинам справи, і є припущенням та на недоведеність ризиків визначених судом, є необґрунтованими.
Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного злочину, підтверджуються доказами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.
За вказаної правової позиції, доводи захисника щодо необґрунтованості підозри з посиланням на недоведеність вини його підзахисного у вчиненні інкримінованого йому злочину є безпідставними, оскільки доводи щодо доведеності вини не розглядаються на цьому етапі кримінального провадження, а підлягають розгляду на іншій стадії судового розгляду провадження.
Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Як зазначено вище, обґрунтованість підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.
Судом першої інстанції, наявність долучених до клопотання прокурора доказів, визнано достатніми для підтвердження обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 191 КК України, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки такий висновок є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає матеріалам цього провадження, обґрунтованість підозри підтверджується, показами свідків, протоколами огляду місця вчинення злочину, що дають підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_5 міг скоїти цей злочин.
Отже, згідно матеріалів, долучених до клопотання, враховуючи зазначену правову позицію, судом належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази, які є достатньо вагомими доказами в підтвердження обґрунтованості підозри.
Твердження захисника про недоведеність ризиків з посиланням на те, що його підзахисний та свідки не заперечують факт навантаження обладнання на вантажні автомобілі, що не суперечить встановленим досудовим розслідуванням обставинам, що на думку захисника виключає можливість впливу підозрюваного на свідків, а також, щодо ризику мати безпосередній доступ до речових доказів, вказує, що після огляду території Мостобудівелльного загону №12 нічого не було вилучене, а тому вважає, що псувати нічого, є необгрунтиованими.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя законно і справедливо встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують проте для їх запобігання, необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують ризики, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, є службовою особою, та перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки начальника Мостобудівельного загону №123 ПАТ Мостобуд, який є на сьогодні боржником, та відносно якого порушено справу про банкрутство, основне майно та предмети застави якого заборонено відчужувати, може мати безпосередній вплив на свідків у кримінальному провадженні, які у своїй більшості є його підлеглими, а також безперешкодний доступ до речових доказів та інших документів, що знаходяться на території цього підприємства.
З таким висновком слідчого судді щодо наявності вказаних ризиків погоджується колегія суддів, оскільки вони є обґрунтованими і такими, що відповідають фактичним обставинам матеріалів провадження, тому заперечення захисника щодо наявності вказаних ризиків з наведених ним в апеляції мотивів є неспроможним, так як сам лише факт визнання підозрюваним разом зі свідками окремих обставин кримінального правопорушення не спростовує і не унеможливлює реальну можливість підозрюваного, враховуючи його посаду, службове становище впливати на свідків, у тому числі, і його можливість безперешкодного доступу до речових доказів та інших документів. Відсутність на цій стадії досудового розслідування виявлення і визначення речей і документів речовими доказами, як на це також вказує захисник, не є достатнім і не може слугувати спростуванням наявності вказаних ризиків.
Перевіряючи доводи захисника в апеляції щодо залишення судом першої інстанції поза увагою особу підозрюваного та його соціальні зв`язки, колегія суддів дійшла такого.
За положеннями статті 178 КПК України, при обранні запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі на які посилається в апеляції захисник, а саме міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців.
Згідно змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя при постановленні цього судового рішення керувався також вказаною нормою закону. Судом долучені до матеріалів провадження надані захисником у судовому засіданні суду першої інстанції позитивна характеристика на підозрюваного, копія свідоцтва про шлюб, копія посвідчення на дружину, яка є пенсіонеркою за вислугою років та копія її паспорту, що спростовує ствердження захисника в скарзі про неврахування судом наведених ним обставин відносно наявності у підозрюваного дружини, яка є пенсіонеркою.
Щодо доводів захисника, що підозрюваний має на утриманні пристарілих батьків, то ці обставини не знайшли свого підтвердження. В матеріалах провадження такі дані відсутні, а надані до апеляційної скарги копії виписки із медичної картки хворої ОСОБА_9 , довідка МСЕК від 19.11.2008 на ОСОБА_9 не є достатнім, належним та допустимим доказом в підтвердження факту знаходження цієї особи на утриманні у підозрюваного.
За наведених обставин у їх сукупності, застосування до підозрюваного більш м`якого альтернативного запобіжного заходу, згідно ст. 181 КПК України у вигляді цілодобового домашнього арешту відповідає вимогам вищевказаним нормам закону, і зокрема правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду у справі «Харченко проти України» і є дієвим механізмом контролю поведінки підозрюваного ОСОБА_5 під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.
Колегія суддів, враховуючи встановленні судом першої інстанції обставини у їх сукупності, тяжкість і обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , погоджується з висновком суду, що у цьому випадку є справедливим і обґрунтованим застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 ще більш м`якішого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту тільки в нічний час, за мотивів наведених в скарзі захисника, колегія суддів не виявила.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає законним і обґрунтованим застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, і вважає, що ще більш м`який запобіжний захід при вказаних встановлених вище обставинах не буде ефективним та доцільним.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, тому колегія суддів, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2019 року щодо ОСОБА_5 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3