Справа №705/5279/18
1-кс/705/1695/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання ст. слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
04 грудня 2018 року ст.слідчий Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернуламь до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, що було погоджене прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001824 від 04.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
В клопотанні слідчим вказано, що 03.12.2018 року в період часу з 22 год. до 22 год. 30 хв. працівниками поліції під час проведення огляду місця події, а саме автомобіля ,,ЗАЗ Daewoo", д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований по вул. Київській, неподалік центрального автовокзалу м. Умань, в передній водійській дверці було виявлено та вилучено одноразовий медичний шприц, ємністю 5 мл, заповнений по позначку 1,6 мл речовиною коричневого кольору, схожою на наркотичний засіб, яку зберігав ОСОБА_5 , не переслідуючи мети збуту.
Також в клопотанні вказано, що 03.12.2018 року в період часу з 22 год. до 22 год. 30 хв. під час проведення огляду місця події, а саме автомобіля «ЗАЗ Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований по вул. Київській, неподалік центрального автовокзалу м. Умань, в передній водійській дверці було виявлено та вилучено одноразовий медичний шприц, ємністю 5 мл, заповнений по позначку 1,6 мл речовиною коричневого кольору, схожою на наркотичний засіб.
В клопотанні зазначено, що в ході огляду вилучений одноразовий медичний шприц ємністю 5 мл, заповнений по позначку 1,6 мл речовиною коричневого кольору, схожою на наркотичний засіб, було поміщено в поліетиленовий сейф-пакет № 7011974, клапан якого заклеєно, з пояснювальними написами, підписами учасників огляду.
В клопотанні ставиться питання: «…накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0001824 від 04.12.2018 року, а саме: на одноразовий медичний шприц ємністю 5 мл, заповнений по позначку 1,6 мл речовиною коричневого кольору, схожою на наркотичний засіб, який було вилучено 03.12.2018 року, під час огляду місця події, а саме автомобіля «ЗАЗ Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований по вул. Київській, неподалік центрального автовокзалу м. Умань у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_2 , який являється власником вказаних речей, з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів…».
В судове засідання прокурор ОСОБА_4 не з`явився.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, проте надала до суду заяву, в якій просить клопотання розглядати за її відсутності. В заяві також вказано, що клопотання вона підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.
Перевіривши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, а також з`ясувавши інші обставини, які мають значення для вирішення питання про арешт, слідчий суддя приходить до наступного.
В Уманському ВП ГУНП України в Черкаській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001824 від 04.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
За змістом ст. 26 КПК, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
Відповідно до ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.
Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
В статті 167 КПК України зазначається, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Статтею 168 КПК України передбачений порядок тимчасового вилучення майна. Тобто, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому ст.ст. 207, 208 КПК. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.
В судовому засіданні встановлено, що до матеріалів клопотання слідчим було додано протокол огляду місця події від 03.12.2018 року, згідно якого вказано: «…безпосереднім місцем огляду являється автомобіль «ЗАЗ Daewoo» Т13110, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться по вул. Київській в м. Умані…» та вказано, що «…виявлений шприц було поміщено в поліетиленовий сейф-пакет № 7011974, клапан якого заклеєно з пояснювальним написами, підписами учасників огляду, вилучено до Уманського ВП. Автомобіль марки «ЗАЗ Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 , було вилучено з місця події та поміщено на територію Уманського ВП…»
Згідно протоколу огляду предметів від 04.12.2018 р. вказано: «… Під час огляду предметів виявлено поліетиленовий сейф-пакет № 7011974… При відкритті даного пакету в ньому було виявлено одноразовий медичний шприц…Після закінчення огляду даний одноразовий медичний шприц перепаковано в паперовий конверт, білого кольору, клапан якого заклеєно, з пояснювальними написами, підписом слідчого… » (а.с.9).
В постанові про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 04.12.2018 р. вказано: «…1) визнати та приєднати до матеріалів кримінального провадження поліетиленовий сейф-пакет № 7011974, в якому знаходиться одноразовий медичний шприц, ємністю 5 мл., заповнений по позначку 1,6 мл. речовиною коричневого кольору, схожою на наркотичний засіб, вилучений під час проведення огляду місця події, а саме автомобіля «ЗАЗ Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований по вул. Київській, неподалік центрального автовокзалу м. Умань, в якості речового доказу, та після проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів здати їх на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Уманського ВП…».
Згідно вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Виходячи зі змісту поняття «арешт майна» до матеріалів клопотання слідчим не додано документів, які підтверджують процесуальний статус у даному кримінальному провадженні особи, у якої було вилучено поліетиленовий згорток з невідомою речовиною ОСОБА_5 .
Крім того, долучені до клопотання матеріали, не містять будь-яких посилань на критерії по яких це майно було віднесено до речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Одночасно, існує порядок засвідчення копій документів, а саме відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» (затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту «підпис».
Проте, до матеріалів клопотання слідчим долучено документи, які не засвідчені з дотриманням вимог наведеного вище стандарту, натомість вказано: «…копія вірна (підпис)…».
Також, відомості про підозрюваного в цьому кримінальному провадженні слідчому судді надані не були.
Слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ч.3 ст. 172 КПК, повертає його прокурору, цивільному позивачу, про що постановляє ухвалу.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає:
1) перелік майна, на яке накладено арешт;
2) підстави застосування арешту майна;
3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;
4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;
5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
Таким чином, беручи до уваги викладене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК, підлягає поверненню прокурору.
На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст. 26, 132, 167,168,169, 170,171,172,309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання ст. слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , що погоджене прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001824 від 04.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309К України, - повернути прокурору Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1