ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/3288/15-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження № 11-кп/819/133/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 128 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Обвинуваченого: ОСОБА_7

Захисника: адвоката ОСОБА_8 ,

Потерпілого: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2018 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсона, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.
ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання відповідно до ст.49, ч.5 ст.74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Стягнено з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування витрат на лікування 43872 грн. 52 коп., в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу 2400 грн. та в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 50000 грн.
Вирішено питання щодо судових витрат.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він27 липня 2015 року близько 00.30 год., перебуваючи біля приміщення клубу, розташованого на вул.Шмідта в с.Софіївка Білозерського району Херсонської області, в ході сварки на ґрунті раптово виниклого конфлікту, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння та легковажно розраховуючи на їх відвернення, наніс ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки в область лівої скроневої частини голови, від якого потерпілий упав та в результаті удару головою при падінні на тверду поверхню отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в тім`яну частину, переламу кісток склепу та основи черепу, крововиливу під тверду оболонку мозку (усе ліворуч), крововиливу під м`яку оболонку мозку справа, забій скроневої та лобної ділянки головного мозку справа, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Суд кваліфікував дії ОСОБА_7 за ст. 128 КК України як необережне тяжке тілесне ушкодження.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на незаконність вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, просить вирок в частині засудження ОСОБА_7 за ст. 128 КК України скасувати. На підставі ст.49 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.128 КК України, та закрити кримінальне провадження в цій частині. В решті вирок суду залишити без змін.
Доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого не оспорює.
Вказує, що обвинувачений під час судових дебатів підтримав думку свого захисника, який звернувся до суду проханням не притягувати його до кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст.49 КК України.
Проте, в порушення вимог ст.288 КПК України суд, встановивши підстави для застосування до ОСОБА_7 вимог ст.49 КК України та за наявності згоди обвинуваченого, звільнив останнього від призначеного судом покарання, а не від кримінальної відповідальності, чим допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що згідно ч.1 ст.412 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
Заслухавши доповідь судді доповідача, прокурора, потерпілого, обвинуваченого та захисника, заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Згідно з ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ст.128 КК України в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються, а тому вирок суду в цій частині в апеляційному порядку не переглядається. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України визнав.
Доводи прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про призначення ОСОБА_7 покарання, колегія суддів вважає обґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо у разі вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на строк не більше двох років, минуло три роки.
На момент розгляду судом кримінального провадження щодо ОСОБА_7 передбачений законом строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за цей злочин сплинув.
16 листопада 2018 року захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав до суду клопотання, в якому просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закрити (т.2 а.п.281).
Проте, районний суд клопотання захисника не розглянув та ухвалив вирок, яким визнав ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, і на підставі ст.49 та ч. 5 ст.74 КК України звільнив його від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Дана позиція суду першої інстанції не узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.
За правилами ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п.1 ч.2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.
Положеннями ч.4 ст.286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Правилами ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд незаконно залишив поза увагою клопотання захисника про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито. За правилами вказаної норми такі порушення є істотними.
За правилами ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Під час апеляційного розгляду захисник та обвинувачений не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок скасувати, звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст.128 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4