Справа № 379/826/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2019 року Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000155 щодо

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Смільчинці Лисянського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, немаючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого:
Богуславським районним судом Київської області 04.07.2007 року за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,
Звенигородським районним судом Черкаської області 01.04.2008 року за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, звільнений 02.02.2009 року за відбуттям строку покарання,
Новотроїцьким районним судом Херсонської області від 23.09.2009 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,
Чаплинським районним судом Херсонської області 26.05.2010 за ст. 185, 70ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі,
Лисянським районним судом Черкаської області 06.03.2013 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки,
Деснянським районним судом м. Києва 18.11.2013 за 1 ст. 358, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
Лисянським районним судом 18.05.2015 за ч. 2 ст. 190, 70 ч.4 КК України, з врахуванням ухвали Апеляційного суду Черкаської області до 3 років 3 місяців позбавлення волі та звільнений 27.07.2016 року з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання,
Звенигородським районним судом Черкаської області 28.02.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку два роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2017 приблизно о 09 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебуваючи на території церкви «Покрови Присвятої Богородиці», що розташована за адресою: вул.Шевченка, 18-Б в с. Лука Таращанського району Київської області, помітив на столі, що знаходиться при вході до церкви, речі, а саме два металевих хреста, книгу «Священної Євангелії», натільні металеві, дерев`яні та пластикові хрестики, металеву тарілку та чотири натільні пластикові ікони, що належать ОСОБА_7 .
В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на крадіжку чужого майна, а саме на двох металевих хрестів, книги «Священної Євангелії», натільних металевих хрестиків в кількості 91 шт., дерев`яних натільних хрестиків в кількості 13 шт., пластикових натільних хрестиків в кількості 8 шт., однієї металевої тарілки та чотирьох натільних пластикових ікон.
В цей же час, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний задум на вчинення крадіжки майна ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись відсутністю власника та інших осіб, які б могли йому у цьому завадити, таємно викрав зі столу два металевих хреста вартістю один 634 гривні 97 копійок, а інший вартістю 501 гривня 27 копійок, загальною вартістю 1136 гривень 24 копійки, книгу «Священної Євангелії» вартістю 404 гривні 25 копійок, натільні металеві хрестики в кількості 91 шт., вартість кожного хрестика 4 гривні 38 копійок, загальною вартістю 398 гривень 77 копійок, дерев`яні натільні хрестики в кількості 13 шт., вартістю кожного хрестика 2 гривні 62 копійки, загальною вартістю 34 гривні 18 копійок, пластикові натільні хрестики в кількості 8 шт., вартістю кожного хрестика 2 гривні 62 копійки, загальною вартістю 21 гривня 03 копійки, металеву тарілку вартістю 1028 гривень 05 копійок та чотирьох натільних пластикових ікон вартістю кожної ікони 7 гривень 88 копійок, загальною вартістю 31 гривня 55 копійок, що належать ОСОБА_7 .
В подальшому вказане майно ОСОБА_6 помістив до кишені своєї куртки та вийшов із приміщення церкви, після чого на невстановленому транспортному засобі поїхав до м. Тараща Київської області, розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта від 07.06.2018, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи встановлено, що ринкова вартість викраденого у ОСОБА_7 станом на 03.04.2017, становить 3054,07 (три тисячі п`ятдесят чотири гривні сім копійок).
Отже, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 завдав ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 3054,07 (три тисячі п`ятдесят чотири гривні сім копійок).

Цивільний позов по справі не заявлено.

Допитаний у судовому засіданні у режимі відеоконференції обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі та показав суду, що він 03.04.2017 року знаходячись у с. Лука зранку стояв на зупинці, біля якої знаходиться церква. Оскільки на вулиці було прохолодно, він зайшов у церкву. Там він побачив магазин з церковними товарами. Оскільки нікого там не було, він вирішив викрасти майно. Він взяв два металевих хреста, книгу, натільні металеві хрестики в кількості 91 шт., а також 13 дерев`яних натільних хрестика, 8 пластикових натільних хрестика, металеву тарілку, та 4 натільні пластикові ікони. Все поклав до карманів куртки і вийшов з церкви, розпорядився майном на власний розсуд. Розкаявся, просив суворо не наказувати. Зараз всі речі повернути до церкви. Прохав зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту затримання із розрахунку один день - за два дня позбавлення волі.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, проте подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти не дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочині доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому, у відповідності із ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, обставини при яких був скоєний злочин.
Вчинений обвинуваченим злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово судимим, востаннє вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 28.02.2017, не відбувши покарання за попереднім вироком, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, знову вчинив умисний злочин проти власності, неодружений, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, задовільно характеризується за місцем проживання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
Згідно висновку пробації застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних злочинів неможливо без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його ставлення до вчиненого, визнання своєї вини, позицію потерпілого, позицію прокурора, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України пов`язане з ізоляцією його від суспільства, у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення з урахуванням особи та характеристик можливо лише шляхом ізоляції від суспільства. Визначене таким чином покарання обвинуваченому ОСОБА_6 на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого ним злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів.
Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи те, що ОСОБА_6 вчинив злочин після постановлення вироку Звенигородського районного суду Черкаської області 28.02.2017, яким його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки, суд вважає за необхідне при призначенні покарання за сукупністю вироків застосувати положення ч. 1 ст. 71 КК України.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України стосовно обвинуваченого суд не вбачає.
Суд не вважає можливим застосувати Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року («Закон Савченко»), оскільки по даній справі ОСОБА_6 не затримувався і запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 не обирався.
Долю речових доказів вирішити відповідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 374, 395 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_6 за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 28.02.2017 у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дати набрання вироком законної сили.
Після набрання вироком законної сили зняти арешт з майна, накладений ухвалою слідчого судді Таращанського районного суду Київської області від 14.07.2017, а саме: два металевих хрестика, книги «Священної Євангелії», натільних металевих хрестиків в кількості 91 шт., дерев`яних натільних хрестиків в кількості 13 шт., пластикових натільних хрестиків в кількості 8 шт., однієї металевої тарілки та чотирьох натільних пластикових ікон, яке знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 та залишити власнику потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:ОСОБА_1