Дата документу 05.02.2019 Справа № 328/590/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/32/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 328/590/17Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.78 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (дистанційно),

захисника адвоката ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з Токмацьким районним судом Запорізької області, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь під час розгляду подання судом першої інстанції, на ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 23 травня 2018 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 17.03.2017 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309, ст. ст. 75, 76 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 23 травня 2018 року задоволено подання старшого інспектора Токмацького РВ з питань пробації.

Звільнено громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 17 березня 2017 року за ч. 1 ст. 309, ст. ст. 75, 76 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, після закінчення іспитового строку.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, до Токмацького районного суду Запорізької області надійшло подання Токмацького РВ з питань пробації про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 17.03.2017 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309, ст. ст. 75, 76 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.

Задовольняючи подання, суд дійшов висновку, що на час внесення в суд подання ОСОБА_7 відбув призначений вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 17 березня 2017 року іспитовий строк, за місцем проживання характеризується добре, обов`язки, встановлені судом згідно ст. 76 КК України, виконував без порушень, до адміністративної відповідальності не притягувався, у зв`язку з чим підлягає звільненню від призначеного покарання з випробуванням, оскільки закінчився іспитовий строк.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що саме лише виконання засудженим під час іспитового строку обов`язків, покладених на нього судом, не є підставою для звільнення його від призначеного покарання в тому випадку, коли під час іспитового строку засуджений вчиняє новий злочин. Так, станом на 23.05.2018 року у Токмацькому районному суді Запорізької області триває судовий розгляд кримінального провадження № 0000015, відомості про яке внесено до ЄРДР 04.01.2018 року відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України. Час вчинення злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_7 у зазначеному кримінальному провадженні, припадає на період іспитового строку, встановленого йому вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 17.03.2017 року по справі №328/590/17. Доводи представника Токмацького районного відділу з питань пробації про те, що, виходячи з презумпції невинуватості, ОСОБА_7 на даний час є таким, що не вчинив злочину під час іспитового строку, а відтак підлягає звільненню від відбування призначеного покарання, є необґрунтованими. Презумпція невинуватості, закріплена у ст. 62 Конституції України, передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину, не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тобто, презумпція невинуватості не є доказом невинуватості особи у вчиненні злочину, а є вихідним твердженням про невинуватість будь-якої особи до моменту доведення іншого в обвинувальному вироку суду. Отже, вважає, що до розгляду вищезазначеного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України неможливе вирішення питання про звільнення засудженого від призначеного йому покарання за закінченням іспитового строку, в зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів не вчинення ним злочину у період іспитового строку.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання Токмацького районного відділу з питань пробації про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у судовому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, залишити без задоволення, а ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 23.05.2018 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та доводи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; засудженого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, який брав участь під час розгляду подання судом першої інстанції, підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак ці вимоги закону судом першої інстанції дотримано не було.

Стаття 165 КВК України передбачає, що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Разом з тим, за правилами ч. 3 ст. 78 КК України, у випадку вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Отже, саме лише виконання засудженим під час іспитового строку обов`язків, покладених на нього судом, не є підставою для звільнення його від призначеного покарання в тому випадку, коли під час іспитового строку засуджений вчиняє новий злочин.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджено вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 17.03.2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано повідомляти про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

З матеріалів особової справи № 26/2017 вбачається, що строк відбування покарання, призначений засудженому ОСОБА_7 вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 17.03.2017 року, закінчився 17.03.2018 року.

Разом з тим, при перевірці матеріалів провадження встановлено, що в Токмацькому районному суді Запорізької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке було вчинене ОСОБА_7 30.12.2017 року, тобто, в період іспитового строку, встановленого йому вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 17.03.2017 року.

На теперішній час, кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України не розглянуте, його не винуватість вироком, який набрав законної сили, не встановлена.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що до закінчення розгляду вищезазначеного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України вирішення питання про його звільнення від призначеного покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 17 березня 2017 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку, є неможливим.

До того ж, колегія суддів звертає увагу, що у разі винесення судом виправдувального вироку або закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке він вчинив під час випробування, орган пробації може повторно звернутися до суду з відповідним поданням про звільнення його від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням викладеного, ухвалу районного суду не можна визнати законною, тому вона підлягає безумовному скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нової ухвали.

Інших істотних порушень вимог кримінального або кримінального процесуального законодавства, які тягнуть безумовне скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду подання судом першої інстанції, задовольнити.

Ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 23 травня 2018 року, якою задоволено подання старшого інспектора Токмацького РВ з питань пробації та звільнено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 17 березня 2017 року за ч. 1 ст. 309, ст. ст. 75, 76 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, після закінчення іспитового строку скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання старшого інспектора Токмацького РВ з питань пробації про звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 17 березня 2017 року за ч. 1 ст. 309, ст. ст. 75, 76 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, після закінчення іспитового строку.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4