Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/230/18
Провадження № 1-кп/280/239/18
У Х В А Л А
22 листопада 2018 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , цивільного позивача ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 24.01.2018,
встановив:
У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ухвалою слідчого судді Радомишльського районного суду ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Прокурор наголосив на тому, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, вчинив умисний тяжкий злочин, тобто продовжив злочинну діяльність, може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, вказані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, судовий розгляд в межах кримінального провадження не завершено, а тому вищевказані обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечували.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Судом при вирішенні питання про доцільність продовження запобіжних заходів та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуються положення законодавства, «Конвенції про захист прав людини», а також практика Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а також враховує конкретні обставини по даному провадженню.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши матеріали справи, вважаючи, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд, у відповідності до вимог статті 178 КПК України, враховує, що ОСОБА_5 не працює, раніше засуджений, на шлях виправлення не став, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, а тому, клопотання про продовження строку тримання під вартою слід задовольнити.

Суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до висновку, що обставини, на які посилається прокурор у обвинувальному акті та клопотанні, дають достатні підстави суду вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, про який зазначає як сторона захисту так і сторона обвинувачення, та який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Продовжити запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді утримання під вартою по 20.01.2019 включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1