ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/378/19 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 638/2257/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000639 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000639 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 19.04.2019 року та визначено заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 192 100 (сто дев`яносто дві тисячі сто) гривень. Слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не вбачав підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2019 року скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Апелянт вказує, що жоден ризик, передбачений ст. 177 КПК України на його думку не доведений, а посилання на існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, вважає взагалі є порушенням ст. 62 Конституції України. Слідчим суддею не вивчалася можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не досліджено матеріальний стан підозрюваного та порушено вимоги ст. 178 КПК України. Кваліфікація злочинів штучно завищена. Матеріали клопотання не містять доказів, що до потерпілого було застосоване насилля, небезпечне для життя та здоров`я. Сума застави в декілька разів перевищує суму матеріальних збитків, заподіяних потерпілому.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог захисника, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів не встановила підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, виходячи з наступного: Згідно наданих до суду матеріалів, в провадженні Дзержинського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000639, відомості за яким були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України. Органом досудового розслідування встановлено, що 17.02.2019 року, приблизно о 1 годині 25 хвилин, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебували поблизу будинку 74-Б по пр. Перемоги, м. Харкова, знаходячись у салоні легкового автомобіля марки «Daewoo Lanos» сріблястого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 у них виник спільний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння майном потерпілого, поєднаний із насильством, небезпечним для його життя чи здоровя. Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи при цьому корисливу мету наживи, діючи умисно, ОСОБА_11 перебуваючи на передньому сидінні автомобіля маючи при собі приготовлений балончик з газом, здійснив розпилення газу у обличчя потерпілого, після чого скориставшись перевагою ОСОБА_10 перебуваючи на задньому сидінні автомобіля за сидінням водія, почав душити потерпілого, після чого розуміючи, що потерпілий не чинить опір, ОСОБА_11 виштовхав з автомобіля потерпілого та разом з ОСОБА_12 зникли у невідомому напрямку, заволодівши особистим майном потерпілого, що перебувало у салоні автомобіля чим спричинили потерпілому, матеріальну шкоду.
19.02.2019 року ОСОБА_10 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 20.02.2019 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_13 підозри підтверджується протоколу допиту потерпілого, змістом протоколу пред`явлення особи для впізнання, відповідно до якого потерпілий впізнав ОСОБА_8 як особу, яка разом з іншою особою погрожувала йому, вимагала документи, душила його за шию, після чого виштовхнули його з автомобіля та поїхали у невідомому напрямку. При цьому апеляційний суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Небезпідставним є висновок слідчого судді, що наявність ризиків, встановлених стороною обвинувачення підтверджується даними про особу підозрюваного, який є громадянином іншої держави, на території України міцних соціальних зв`язків не має, з матеріалів клопотання встановлено, що підозрюваний не працює, може здійснювати вплив на іншого підозрюваного, знищити будь-яку з речей, що мають значення для кримінального провадження, підозрюється у вчиненні корисливих злочинів, один з яких є особливо тяжким. Вказане в даному конкретному випадку свідчить про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, при наймі на даній стадії досудового розслідування.
Питання щодо кваліфікації на даному етапі досудового розслідування не вирішується слідчим суддею, який не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. З огляду на обставини вчинення злочину, доведеність ризиків, дані про особу підозрюваного, застосування більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме належної процесуальної поведінки підозрюваного. При цьому, розмір застави визначений слідчим суддею у відповідності з вимогами КПК України та тяжкістю злочинів, у вчинення яких підозрюється ОСОБА_10 .
Стосовно уточнення анкетних даних підозрюваного, колегія суддів вважає їх такими, що самі по собі вони не спростовують правильність прийнятого слідчим суддею рішення, враховуючи, що цей факт не спростовує обґрунтованість встановлених органом досудового розслідування обставин вчинення злочину.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2019 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін. Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: