Провадження №11-кп/801/90/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2019 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника - адвоката ОСОБА_8

розглянув матеріали кримінального провадження №0000062 за апеляційними скаргами заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 , представника ТОВ «Вінагротрейд» ОСОБА_10 та представника АТ «Помес Феедс» - адвоката ОСОБА_11 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Ленінград, РФ, одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
-за ч.2 ст. 367 КК України виправданий, за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2014 р. за № 0000062, за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України закрито відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Органом досудового розслідування ОСОБА_12 обвинувачувався у тому, що працюючи на посадах старшого інспектора та старшого державного інспектора відділу митного оформлення поста «Вінниця центральний» Вінницької митниці Міндоходів (далі інспектор), будучи наділеним владними повноваженнями, відповідно до вимог ст. 8 Митного кодексу України, п. 2.1 посадових обов`язків, визначених посадовими інструкціями, п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну службу», п. 3 «Положення про спеціальні звання посадових осіб органів доходів і зборів», ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», являючись службовою особою державного органу влади та здійснюючи правоохоронні функції з метою забезпечення єдиного порядку переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України, наділений правом пред`являти вимоги, приймати рішення та застосовувати примусові заходи, обов`язкові для виконання фізичними та юридичними особами, разом з тим зобов`язаний додержуватись прав та охоронюваних законом інтересів осіб згідно з вимогами ст. 68 Конституції України, перебуваючи на митному посту «Вінниця центральний», в період часу з 10.10.2013 по 20.03.2014 під час здійснення митного оформлення вантажу за електронною митною декларацією (далі КМД) №401090000/2013/021153 від 10.10.2013, неналежно, несвоєчасно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, вчинивши службову недбалість у вигляді не вжиття дієвих та достатніх заходів з метою здійснення митного оформлення товару «рибне борошно» у встановлений ст. 255 МК України строк, несвоєчасному складані ним картки відмови в митному оформленні (лише після закінчення строку придатності товару), що призвело до позбавлення права продавця AS «Pomes Feeds» можливості вчинення будь-яких дій, пов`язаних з правом власності на відповідний товар, а саме: права вільного розпорядження ним в період строку придатності товару, зазначивши про вимогу його знищення, чим спричинив останньому тяжкі наслідки - збитки на суму 208634,83 грн. (згідно з курсом НБУ станом на 20.03.2014 р. євро становило 13,7986 грн.) та збитки покупцю ТОВ «Вінагротрейдинг» в сумі 16000 грн., пов`язані з перевезенням товару, що підтверджується висновком за результатами проведення судової товарознавчої експертизи Вінницького відділення КНДІСЕ № 1258/1279/14-21 від 29.08.2014 за наступних обставин.
Так отримавши по ПІК «Інспектор 2006» 10.10.2013 р. о 14.45 год. ЕМД №401090000/2013/021153 на вантаж «рибне борошно кормове, тонкого помолу 21000 кг» та документи, необхідні для митного оформлення, що підтверджують законність походження товару, ввезення в Україну, відповідність діючим в Україні вимогам, а саме: контракт № 1 від 01.08.2008 р., рахунок-фактуру № 123 від 01.08.2013 р., МД № 401090000/2013/021153, ТТН № 23 (CMR) від 01.10.2013 р., ветеринарний сертифікат № АА 052975 від 01.10.2013 р., ветеринарне свідоцтво (ф-2) Щ-30 № 200849 від 09.10.2013 р., сертифікат відповідності № ЕЕ 207957, сертифікат якості № 1192013 від 01.10.2013 р., TIR CARNET ХК 753877303, а також інші документи, які підтверджують факт перевезення вантажу та сплату митних платежів, інспектор ОСОБА_12 розпочав митне оформлення вантажу, що підтверджується ПМК № 46/401, однак, діючи всупереч вимогам ст. 255 МК України, маючи реальну можливість та необхідні документи для здійснення митного оформлення, протягом чотирьох годин його безпідставно не завершив.
Порушуючи строки проведення митного оформлення, 14.10.2013 підготував лист-звернення для отримання дозволу на відбір проб (зразків) товару «рибне борошно кормове, тонкого помолу» для проведення досліджень в Спеціалізованій лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів, зазначивши підставу: «спірне питання з класифікації товару, визначення хімічного складу товару», та в присутності декларанта ОСОБА_13 провів відбір зразків товару за ЕМД № 401090000/2013/021153, склавши акт про взяття проб (зразків) товару від 14.10.2013 р., зазначивши мету: визначення хімічного складу товару, коду товару за УКТЗЕД, перевірка на вміст отруйних (токсичних) речовин, чим фактично розпочав митну формальність «проведення досліджень», визначену п. 3 ч. 2 ст. 255 МК України, в порушення вимог ч. 2 ст. 356 МК України, оскільки т.в.о. начальника Вінницької митниці Міністерства доходів і зборів України ОСОБА_14 письмові рішення про можливі обмеження щодо завершення митного оформлення даного вантажу шляхом його призупинення чи необхідності виконання митних формальностей, в тому числі й шляхом проведення лабораторних досліджень не приймались.
В період часу з 24.10.2013 р. по 07.02.2014 р., перебуваючи на території м/п «Вінниця центральний», будучи ознайомленим з листом УСБ України у Вінницькій області за № 53/6/3779нт від 23.10.2013 р., яким повідомлено про відсутність у слідчого відділу УСБ України у Вінницькій області підстав щодо подальшого обмеження будь-яких дій із зазначеним вантажем та отримавши 25.10.2013 р. висновок з Управління експертиз і досліджень харчової продукції, алкогольних напоїв, фармацевтичних препаратів та наркотичних засобів спеціалізованої лабораторії з питань експертиз та досліджень Міндоходів № 181 від 23.10.2013 р., у якому зазначено про те, що дослідження за показниками безпеки експертними підрозділами лабораторії не проводяться, маючи реальну можливість діяти так, як того вимагають інтереси служби, діючи всупереч вимогам ст. 255 МК України, не завершив митне оформлення товару «рибне борошно» за ЕМД № 401090000/2013/021153.
Отримавши 07.02.2014 р. висновок експертів КНДІСЕ № 13444/13-34 від 06.02.2014 р. про можливу невідповідність товару вимогам безпечності, інспектор ОСОБА_12 , маючи реальну можливість діяти так, як того вимагають інтереси служби та завершити митне оформлення товару у встановлений ст. 255 МК України строк, не допустивши закінчення строку його придатності, достовірно знаючи про те, що подальші дії дослідницького характеру з товаром не вчиняються, та що Вінницьким окружним адміністративним судом 12.03.2014 р. визнано протиправною бездіяльність Вінницької митниці Міндоходів щодо не розмитнення товару за МД № 401090000/2013/021153 та зобов`язано Вінницьку митницю вирішити питання щодо розмитнення товару, в період часу з 07.02.2014 р. по 20.03.2014 р., перебуваючи на території митного поста «Вінниця центральний», діючи всупереч вимогам п. п. 1, 3, 4 ст. 255 та п. п. 1, 3 ст. 256 МК України, митне оформлення товару не завершив, надавши декларанту картку відмови в митному оформленні лише 20.03.2014 р., що призвело до втрати чинності ветеринарного свідоцтва форми № 2 серії Щ-30 № 200849 від 09.10.2013 р., яким визначено строк придатності товару.
Суд, розглянувши кримінальне провадження, виправдав ОСОБА_12 у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України. Крім того, зважаючи на ту обставину, що суду не було надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно визначення відомостей, які були до нього внесенні, суд вважає за доцільне відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закрити у зв`язку з ухваленням виправдувального вироку.

Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ст.367 КК України настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені в зазначеній статті наслідки, входили у коло службових обов`язків цієї службової особи. Для наявності складу службової недбалості слід встановити, що службова особа мала реальну можливість виконати належним чином свої обов`язки. При службовій недбалості за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально, неякісно ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (поверхово, неуважно несумлінно) або взагалі не виконує.
Як було встановлено інспектор митного відділу митного оформлення митного поста «Вінниця центральний» ОСОБА_12 не був уповноважений на прийняття рішення про початок митного контролю на підставі листів з УСБ України у Вінницькій області від 08.10.2013 та від 10.10.2013 р.
Після надходження листів з УСБ України у Вінницькій області чіткого рішення керівництва митниці про зупинення чи продовження митного оформлення за вищевказаною митною декларацією не було, однак завершити митне оформлення ОСОБА_12 не міг, оскільки потрібна була резолюція керівництва на проведення такого оформлення, згідно вимог ч.4 ст.558 МК України.
Вчинення ОСОБА_12 будь-яких дій з товаром рибне борошно за ЕМД № 401090000/2013/021153 від 10.10.2013 р. без відповідної вказівки свого керівництва могло б свідчити про перевищення ним своїх службових повноважень. Проте дану обставину суд відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України не аналізує, оскільки дослідження даних фактів виходить за межі пред`явленого ОСОБА_12 обвинувачення.
Також, суд зважає на те, що усі вищенаведені документи щодо відібрання зразків, проведення досліджень тощо підписувались керівництвом Вінницької митниці.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати виправдувальний вирок через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_12 визнати винним за ч. 2 ст. 367 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій без штрафу. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши 3 роки іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України. Витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 2 952, 00 грн покласти на ОСОБА_12 .

На думку прокурора висновки суду, що інспектор ОСОБА_12 , за наявності листів СБУ у Вінницькій області від 08.10.2013 та 10.10.2013, у яких керівництвом митниці поставлено резолюцію «До розгляду», не був уповноважений приймати рішення щодо затримки у митному оформленні рибного борошна, який підлягав розмитненню, є помилковими.

Так, відповідно до п. 2.1.1 посадових інструкцій інспектора ОСОБА_12 ( т. 1 а.с. 185-193) останній уповноважений здійснювати митний контроль та митне оформлення товарів відповідно до обраного митного режиму при переміщенні через митний кордон України. Згідно визначення понять митного оформлення та митного контролю, що передбачено відповідно п. 23 та п. 24 ст. 4 МК України такі дії, як затримка в оформленні митної декларації, оформлення митної декларації або оформлення картки відмови в митному оформленні є митними формальностями, які, в свою чергу, є одними із заходів, передбачених митним контролем.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 за №631 затверджено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації (далі Порядок).

Відповідно до п.1.5 вказаного Порядку митні формальності, виконуються одноосібно посадовою особою підрозділу митного оформлення (митного посту), призначеною для виконання митних формальностей за відповідною митною декларацією.

Встановлено, що ЕМД за №401090000/2013/021153 від 10.10.2013 на митне оформлення товару «рибне борошно» була прийнята інспектором ОСОБА_12 . Він особисто, одноосібно, без відповідного письмового рішення вищестоящого керівництва, проставив відмітку в електронній базі даних про затримку в оформленні вказаної митної декларації (т. 1 а.с. 129 ).

Хоча у даному випадку інспектор ОСОБА_12 не мав будь-яких обмежень у прийнятті рішень щодо виконання митних формальностей, а саме оформлення митної декларації (п. 4.5 вказаного Порядку), завершення митних формальностей за митною декларацією (п. 4.9) або оформлення картки відмови в митному оформленні, випуску чи пропуску товарів (п.7.1).

Таким чином, згідно своїх службових повноважень інспектор ОСОБА_12 мав одноосібне право приймати рішення щодо завершення митного оформлення, які передбачені вимогами ст. 255 МКУ.

Наявність отриманих 10.10.2013 Вінницькою митницею листів СБУ у Вінницькій області від 08.10.2013 та від 10.10.2013 (т. 1 а.с. 86, 66) зміст яких свідчить про те, що даним правоохоронним органом перевіряється інформація щодо можливого порушення чинного законодавства під час імпорту вантажів ТОВ "Вінагротрейд" та висловлюється пропозиція щодо призупинення митного оформлення вантажу за ЕМД за № 401090000/2013/021153, не може розглядатись в аспекті безумовного застосування вимог ч. 4 ст. 558 МКУ.
Зміст даної норми закону визначає, що саме керівник митного органу повинен оцінити ступінь ризиків, які містяться в отриманій від правоохоронних органів письмовому повідомленні про наявність оперативної інформації щодо можливих випадків переміщення товарів з порушенням норм законодавства України та в подальшому дослівно: "...у разі наявності такої оперативної інформації від правоохоронних органів митний контроль та митне оформлення здійснюється за письмовим рішенням керівника митного органу...". Проте зі змісту вказаних листів СБУ України у Вінницькій області мова не йде про те, що цей правоохоронний орган володіє оперативною інформацією щодо можливого переміщення товарів з порушенням норм законодавства України, оскільки у вказаних листах дослівно зазначено, що правоохоронний орган лише перевіряє інформацію щодо можливого порушення чинного законодавства. Таким чином, сприймати вказані листи СБУ України у Вінницькій області як безумовну підставу застосування вимог ч. 4 ст. 558 МК України є неприпустимим, оскільки такий висновок суперечить вищезазначеним вимогам митного законодавства.
Крім того, суд прийняв до уваги той факт, що письмове рішення керівника можливе у вигляді резолюції керівника, як про те стверджував обвинувачений ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_15 . Проте зміст резолюцій керівника митного органу, позначений на листах Управління СБУ в області від 10.10.2013, 23.10.2013 (т. 1 а.с. 66, 67) має інформативний характер, а не письмовим рішенням керівника митного органу відповідно до ст. 558 МКУ.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 255 МКУ не допускається перевищення строку, зазначеного у частині першій цієї статті, у зв`язку з проведенням правоохоронними органами спеціальних операцій, перевірок та інших заходів, які не є операціями, що здійснюються в рамках виконання процедур митного контролю.
Вказана норма закону чітко вказує на те, що ініціювання співробітниками СБУ у Вінницькій області відбору проб від 23.10.2013 до яких залучався ОСОБА_12 , подальше призначення та проведення відповідних експертиз в рамках розслідуваного співробітниками СБУ у Вінницькій області кримінального провадження, та обов`язок останніх повідомити митницю про результати проведених експертиз, не повинно враховуватись працівниками митниці (в даному випадку інспектором ОСОБА_12 як підстава до подальшого власного зволікання у вчиненні обов`язкових дій щодо проведення подальших необхідних процедур митного контролю, тобто прийняття одного з двох рішень: або необхідності призначення дослідження в іншій установі, шляхом письмового звернення інспектора ОСОБА_12 до керівника митного органу (як останній зробив під час ініціації першого лабораторного дослідження) в межах вимог, передбачених ч. 3 ст. 357 МКУ, або одноосібного прийняття рішення щодо завершення митних формальностей шляхом внесення інспектором ОСОБА_12 до ЕМД відмітки про завершення митного оформлення.
Грубо ігноруючи вищевказані вимоги законодавства, інспектор ОСОБА_12 , з моменту отримання ним 25.10.2013 висновку № 142001001- 0181 лабораторного дослідження, невідкладно не провів вищезазначені митні процедури (ініціювання призначення дослідження в іншій експертній установі, або одноосібне прийняття рішення щодо завершення митних формальностей). Більше того, він не вчинив будь-яких з вищезазначених дій майже впродовж п`яти місяців (з 25.10.2013 до 20.03.2014), аж поки не завершився термін дії ветеринарного свідоцтва на товар.
Лише після того, як товар став непридатним, через п`ять місяців затягування у його оформленні, інспектором ОСОБА_12 одноосібно, без будь-яких рішень керівництва, 20.03.2014 було прийнято митну формальність - оформлення картки відмови в митному оформленні, випуску чи пропуску товару «рибне борошно» за ЕМД № 401090000/2013/021153 від 10.10.2013.
Ні службові записки на які посилається суд, ні запит на відбір зразків, підписаний ОСОБА_14 , ні резолюції керівництва на листах СБУ від 08.10.2013, 10.10.2013 не були правовою підставою для перевищення строку митного оформлення, визначеного ст. 255 МКУ, ОСОБА_12
Крім того, судом при ухвалені виправдувального вироку допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства:
в порушення ч. 2 ст. 374 КПК України, у вступній частині вироку не зазначено усіх сторін кримінального провадження, зокрема участі у судовому засідання старшого прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_16 та захисника обвинуваченого ОСОБА_17 , що підтверджується журналом судового засідання від 20.10.2014 та 29.10.2014.
В порушення вимог п. 12 ст. 290 КПК, судом задоволено клопотання сторони захисту про проведення тимчасового доступу до подання прокуратури Вінницької області від 25.10.2013, не зважаючи на те, що матеріали кримінального провадження були відкриті сторонам і будь-яких клопотань під час досудового слідства стороною захисту з приводу долучення вказаного документу не надходило. Не зважаючи на цей факт, клопотання захисника ОСОБА_8 , від 20.11.2014 задоволено, подання прокуратури області долучено до матеріалів (журнал судового засідання від 20.11.2014, т. 2 а.с. 1).
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 108 КПК України під час судового засідання ведеться журнал судового засідання, в якому, зокрема, зазначаються відомості щодо документів переданих до суду.
Незважаючи на те, що як стороною обвинувачення, так і стороною захисту обвинуваченого ОСОБА_12 під час судового розгляду надавалась значна кількість документів, які мають важливе значення, відомості про надання цих документів у журналі судового засідання не відображені.
Відповідно до ст. 373 КПК України визначено вичерпні випадки ухвалення виправдувального вироку, серед яких відсутня підстава для закриття провадження у разі ненадання суду витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому посилання суду на вказану підставу не має законодавчого обґрунтування.
В апеляційних скаргах директора ТОВ «Вінагротрейд» ОСОБА_10 та представник АТ «Помес Феедс» - адвоката ОСОБА_11 , які ідентичні за своїм змістом, ставиться питання про скасування виправдувального вироку щодо ОСОБА_12 та ухвалення нового, яким обвинуваченого слід визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та призначити йому покарання в межах санкції даної статті.

На їх думку суд не взяв до уваги покази ОСОБА_14 яка «повідомила суду про те, що ніяких вказівок, окрім резолюції на листі «доопрацювання» вона нікому не давала. Вказівок про направлення товару на лабораторне дослідження вона теж не давала, таке рішення прийняв особисто ОСОБА_12 , який повинен особисто, за відсутності будь-яких вказівок, приймати рішення про оформлення товару. Крім того, суд невірно трактував розуміння ОСОБА_12 резолюції ОСОБА_14 на листі СБУ від 10.10.2013 року «до опрацювання», як вказівку не здійснювати митне оформлення товару.

Письмового рішення про зупинення митного оформлення товару не було та оперативної інформації про порушення митних правил теж.

Таким чином, інспектор ОСОБА_12 за відсутності будь-якої заборони повинен був діяти самостійно та протягом 4 годин здійснити митне оформлення товару «рибне борошно».

Суд невірно, під час винесення вироку керувався приписами п.14 Постанови Кабінету Міністрів України №467 від 23.05.2014 року «Про затвердження вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України», відповідно до яких такою підставою є, зокрема, одержання в установленому порядку від правоохоронних органів інформації про переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення з порушенням вимог законодавства з питань державної митної справи.

На невірність застосування вимог вищезазначеної Постанови Кабінету Міністрів України вказує те, що в листі СБУ №53/14/986 від 10.10.2013 року відсутня інформація про переміщення рибного борошна з порушенням вимог законодавства з питань державної митної справи. Зокрема, суд у своєму вироку послався на даний лист ( т.1 а.с.66) відповідно до якого у ньому містилось прохання про надання вказівки на призупинення митного оформлення вантажу, поставленого на адресу ТОВ «Вінагротрейд» за МД №401090000/2013/021153, а не інформація, про порушення законодавства.

Позиції учасників судового провадження.
Представники ТОВ «Вінагротрейд» та АТ «Помес Феедс» участь в розгляді справи не приймали, хоча були повідомлені належним чином. Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити часткова, апеляційні скарги директора ТОВ «Вінагротрейд» та представника АТ «Помес Феедс» - залишити без задоволення.

Мотиви Суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Докази винуватості ОСОБА_12 , на які посилалась сторона обвинувачення, перевірені судом та відповідно до статей 86, 87, 94 КПК України належним чином оцінені з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності.
Суд першої інстанції, ухвалюючи виправдувальний вирок, дослідив усі обставини, які могли мати значення для прийняття рішення, повно й всебічно перевірив зібрані під час досудового розслідування докази, зробив їх ґрунтовний аналіз, та дійшов вірного висновку, що сторона обвинувачення не довела допустимими і достатніми доказами винуватість ОСОБА_12 у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч.2 ст.367 КК України.
Перед тим, як зазначити підстави, з яких апеляційні скарги визнано необґрунтованими, Суд звертає увагу на різне трактування апелянтами дотримання обвинуваченим посадових обов`язків: з одного боку стверджується, що ОСОБА_12 був зобов`язаний самостійно приймати рішення щодо митного оформлення чи його завершення, незважаючи на листи СБУ та відсутність розпорядження керівника, з іншого - здійснити затримку з митним оформленням чи відібрати зразки вантажу, що підлягав митному оформленню, ОСОБА_12 вправі був робити лише за розпорядженням керівника митниці.
Неоднозначно трактується в апеляційних скаргах і поняття резолюція керівника та правові наслідки листів СБУ, як достатня чи ні, підстава для зупинення митного оформлення. При цьому, в обох випадках, сторона обвинувачення обґрунтовує свої висновки нормами МК України, постановами КМ України, внутрішніми наказами та інструкціями, які тлумачить на свій розсуд.
Суд наголошує, що справедливий судовий розгляд полягає в дотриманні принципу верховенства права, одним з критеріїв якого є «якість» закону.
Резолюції керівництва, листи правоохоронних органів та посадові обов`язки працівника митниці при здійснені митного оформлення, мають бути чітко регламентовані та прописані у відомчих документах та узгоджені з національним законодавством, щоб надати можливість працівнику їх розуміти, виконувати та передбачати наслідки. Будь-яка суперечність, чи неточність, як підстава неоднакового тлумачення нормативної бази, що використовувалась обвинуваченим в роботі, має тлумачитись на його користь. Неузгодженість в діях правоохоронних органів: Служби безпеки, прокуратури та митниці не є свідченням недбалості в роботі працівників цих органів.
Згідно пред`явленого обвинувачення, затримка з розмитненням, а в послідуючому і відмова у розмитненні рибного борошна, що спричинило тяжкі наслідки інтересам окремих юридичних осіб є результатом неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.
Однак об`єктивна сторона службової недбалості полягає в тому, що за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально, неякісно ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (поверхово, неуважно, несумлінно).
В ході судового розгляду не встановлено, що ОСОБА_12 поверхово, неуважно чи несумлінно віднісся до розмитнення рибного борошна. Навпаки, митне оформлення не завершено протягом чотирьох робочих годин з моменту пред`явлення органу доходів і зборів товарів, відповідно до вимог ч.1 ст.255 МК України, та зупинено саме за листами СБУ, які обвинуваченому надійшли з резолюціями від керівництва митниці. ОСОБА_12 ініціював відбір зразків товару, в зв`язку з інформацією щодо токсичності товару, що, знову ж таки, офіційно надійшла з СБУ з резолюцією керівництва. Листи до спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів і зборів України направлялись за підписом керівництва митниці, а не від імені обвинуваченого (т.1 а.с.119).
За результатами службової перевірки здійсненою комісією за наказом начальника Вінницької митниці складено акт, згідно якого дії посадових осіб Вінницької митниці в період 2013 року під час митного оформлення товару «рибне борошно» відповідають вимогам митного законодавства та жодних зауважень щодо несумлінного ставлення ОСОБА_12 до своїх службових обов`язків не встановлено (т.2 а.с.31-37).
Крім того, в матеріалах кримінального провадження є подання першого заступника прокурора Вінницької області на ім`я начальника Вінницької митниці Міндоходів про усунення порушень закону від 25.10.2013, згідно якого прокурор, всупереч листів СБУ, вимагав негайно здійснити розмитнення рибного борошна та притягнути ОСОБА_12 до дисциплінарної відповідальності (т.2 а.с.130-131). При цьому подання адресовано не безпосередньо ОСОБА_12 , який здійснював розмитнення і який за переконанням прокурора мав діяти самостійно. В задоволенні подання начальник митниці відмовив, роз`яснивши, що дії працівників митниці є законними та здійснюються у відповідності до вимог СБУ (т.2 а.с.132-133).
Отже твердження сторони обвинувачення, що інспектор ОСОБА_12 допустив халатність «через несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків» суперечить фактичним обставинам справи.
Навпаки, ОСОБА_12 сумлінно виконував свої службових обов`язків по розмитненню рибного борошна, на чому наполягає і керівництво митниці, яке не обвинувачується, що діяло у змові з ОСОБА_12 .
Як вбачається з матеріалів справи, 08.10.2013 року на ім`я керівництва Вінницької митниці надійшов лист заступника начальника УСБУ у Вінницькій області за №53/14/982 із проханням поставити на контроль імпортні операції ТОВ «Вінагротрейд» з метою проведення оперативних заходів (т.1 а.с.86).
Своїм листом за №53/14/986 від 10.10.2013 року заступник начальника УСБУ просив т.в.о.начальника Вінницької митниці ОСОБА_14 дати вказівку призупинити митне оформлення вантажу рибного борошна, поставленого ТОВ «Вінагротрейд» тим же відправником естонським підприємством, до встановлення законності ввезення вантажу (т.1 а.с.66).
Як слідує із акту перевірки та листів працівників управління СБУ у Вінницькій області (т.2 а.с.31-37) за результатами проб попередня партія рибного борошна, отримана ТОВ «Вінагротрейд» 07.10.2013 року за одним і тим же контрактом, містила надлишки токсичного елементу, була бактеріально забруднена та небезпечна для використання.
В зв`язку з чим, управлінням СБУ у Вінницькій області відносно посадових осіб ТОВ «Вінагротрейд» було відкрите кримінальне провадження за ч.1 ст.201 КК України, що в свою чергу давало підстави до перевірки на митниці якості рибного борошна, отриманого по контракту 10.10.2013 року.
Після цього вже старший слідчий УСБУ в своєму листі за №53/6/3754нт від 22.10.2013 року просив начальника Вінницької митниці призупинити вчинення будь-яких дій з вантажем, до вирішення питання про відібрання зразків та виїмку вантажу (т.1 а.с.172).
25.10.2013 року з СБУ надходить черговий лист «Щодо проведення перевірочних заходів», в якому наголошується на токсичності рибного борошна та відповідно до п.22 ст.356 МК України звертаються з проханням відібрати зразки продукції (т.2 а.с.61).
Керівництвом митниці на отриманих листах із СБУ були вчинені резолюції та передані для виконання керівнику підрозділу по боротьбі із контрабандою ОСОБА_18 та керівнику митного поста «Вінниця-центральний» ОСОБА_15 , доведено до відому інспектора ОСОБА_12 .
Будучи повторно допитаним в апеляційній інстанції свідок ОСОБА_15 підтвердив, що виконання цих листів було доручено ОСОБА_12 , який узгоджував свої дії як з ним, так і з начальником митниці.
Одразу після отриманих листів із УСБУ у Вінницькій області, відповідно до вимог ч.1-4 ст.558 МКУ були взяті проби рибного борошна для проведення лабораторних досліджень, де вказувався також строк дії затримки в оформленні митної декларації з 10.10.2013 року по 20.03.2014 року (т.1 а.с.129).
Запит на проведення досліджень отриманих зразків товару, направлених на лабораторні дослідження, готував ОСОБА_12 , а підписав т.в.о.начальника Вінницької митниці ОСОБА_14 (т.1 а.с.119).
Відповідно до ч.4 ст.558 МК України правоохоронні органи зобов`язані письмово повідомляти органи доходів і зборів про наявність оперативної інформації щодо можливих випадків переміщення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення з порушенням норм законодавства України.
У разі наявності такої оперативної інформації від правоохоронних органів митний контроль та митне оформлення здійснюються за письмовим рішенням керівника органу доходів і зборів, який отримав цю оперативну інформацію, або особи, яка виконує його обов`язки, в обсягах та у формах, передбачених цим Кодексом.
Зазначені вище листи та аналіз норми ч.4 ст.558 МК України підтверджує вірність висновку суду першої інстанції, що не рішення керівника митниці про зупинення митного оформлення товару було необхідно ОСОБА_12 , як вважає сторона обвинувачення у своїх апеляційних скаргах, а письмове рішення керівника митного органу на завершення митного оформлення, в зв`язку з відкликанням листів СБУ.
Інспектор ОСОБА_12 не мав одноосібного права приймати рішення щодо завершення митного оформлення, яке передбачено вимогами ст. 255 МКУ, оскільки для на завершення митного оформлення не було письмового рішення керівника митного органу ОСОБА_14 , згідно вже згадуваної ч.4 ст.558 МК України.
Твердження прокурора в апеляційній скарзі, що є неприпустимим сприймати листи СБУ України у Вінницькій області як безумовну підставу застосування вимог ч. 4 ст. 558 МК України, на переконання Суду, є виключно особисте тлумачення прокурором норми статті, що не відповідає її точному змісту, а тому не ґрунтується на законі.
Затримка розмитнення товару була пов`язана із лабораторними і експертними дослідженнями якості рибного борошна, що проводились як в рамках відкритого кримінального провадження управлінням СБУ за ч.1 ст.201, ч.1 ст.367 КК України так і перевіркою його якості при розмитненні, відповідно до отриманих листів.
Перевищення строку митного оформлення допускаються у випадках, передбачених ч.2 ст.255 МКУ, в тому числі на час проведення досліджень (аналізу, експертиз) проб і зразків, якщо товари не випускаються відповідно до ч.21 ст.356 МКУ.
Інспектор митного відділу ОСОБА_12 діяв в межах своїх повноважень, як того вимагали інтереси служби та обстановка, що склалася.
За наявності листів СБУ про зупинення митного оформлення рибного борошна до перевірки його якості, рішення прийняте керівником про зупинення митного оформлення та наявність експертних висновків про вміст у досліджених пробах токсичних речовин, що може призвести до отруєння організму людини і тварини, ОСОБА_12 не вправі був самостійно скасувати, як і прийняти самостійно рішення за керівника митниці про розмитнення товару та передачу його декларанту.
Всі можливі на той час дії, що залежали від нього він робив, в тому числі звертався до свого безпосереднього керівника прискорити розмитнення, що свідок ОСОБА_15 не заперечив.
Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.03.2014, яка залишена без зміни ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.04.2014 визнано протиправною бездіяльність Вінницької митниці Міндоходів щодо нерозмитнення товару за поданою ТОВ «Вінагротрейд» 10.10.2013 митною декларацією (т.1 а.с. 96-111), а не інспектора ОСОБА_12 .
Рішення мотивовано тим, що постановою прокуратури Вінницької області від 27.12.2013 р. закрито кримінальне провадження № 000094 в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого часиною першою статті 201 КК України (контрабанда), у зв`язку з відсутністю в діяннях службових осіб ТОВ "Вінагротрейд" складу вказаного кримінального правопорушення, відсутні докази вчинення TOB "Вінагротрейд" адміністративного правопорушення під час ввезення товару на територію України Відповідачем, а тому у митного органу були відсутні підстави для зволікання зі здійсненням митного оформлення товару Позивача.
Однак зміст цих судові рішення не дає жодних підстав стверджувати про наявність в діях інспектора ОСОБА_12 службової недбалості.
Недоліки, допущені місцевим судом при розгляді справи, на які, як підставу скасування вироку, посилається прокурор в апеляційній скарзі, не є істотними порушеннями норм КПК.
Згідно вимог ст.290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.
При цьому процесуальний закон не покладає на сторону захисту подавати будь-які клопотання щодо такого відкриття.
Тому немає жодних підстав визнавати недопустимим доказом подання прокурора області від 25.10.2013, надане стороною захисту.
Що стосується рішення суду першої інстанції про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2014 р. за № 0000062, за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з ухваленням виправдувального вироку, то в цій частині воно є невірним, а апеляційна скарга прокурора обґрунтованою.
Положенням ч. 1 ст. 373 КПК України встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим…
Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу

Тому вказівка суду у резолютивній частині вироку про закриття кримінального провадження в зв`язку із виправданням ОСОБА_12 , є зайвою оскільки протирічить нормам ст.417 КПК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, апеляційні скарги директора ТОВ «Вінагротрейд» та представника АТ «Помес Феедс» залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року щодо ОСОБА_12 - зміни.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про закриття, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2014 р. за № 0000062, за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України як зайву.

В решті вирок залишити без зміни.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді:(підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: ОСОБА_2