233 № 233/752/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області: ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду заяви ОСОБА_4 в порядку 206 КПК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_4 в порядку 206 КПК України.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 27.02.2019 року для розгляду заяви ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України визначено слідчого суддю ОСОБА_3 , як слідчого суддю.
27 лютого 2019 року слідчим суддею Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_3 заявлено самовідвід на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Самовідвід судді обумовлюється тим, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, існування безсторонності повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.
У справі «Газета «Україна-центр» проти України» (заява № 16695/04) Європейський суд з прав людини вказав на те, що у контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (FerrantelliandSantangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58 ReportsofJudgmentsandDecisions, 1996-III). 3 огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «КастіллоАльгар проти Іспанії» (CastilloAlgar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45, ReportsofJudgmentsandDecisions, 1998-VIII) (п.п.31, 32).
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.
Згідно п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, ст.ст. 1, 8, 9 КПК України, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.
В поданій заяві ОСОБА_4 піддає сумніву законність дій судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження за його обвинуваченням, та просить зобов`язати відповідальних працівників Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області вчинити певні дії.

Факт того, що ОСОБА_3 є суддею того самого суду, дії працівників якого оскаржуються, виключає участь судді ОСОБА_3 , як слідчого судді у розгляді заяви, оскільки це може викликати розумні сумніви учасників судового розгляду в об`єктивності та неупередженості.

Згідно з п. 4 ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час і місце розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомили.
Розглянувши доводи слідчого судді ОСОБА_3 , викладені в заяві про самовідвід, вважаю, що вказана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню в зв`язку із запобіганням викликання сумніву у учасників провадження або у стороннього спостерігача, в неупередженості судді ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, вважаю, що заява судді підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 75, 80-83, 369-372 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Заяву слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду заяви ОСОБА_4 в порядку 206 КПК України - задовольнити.
Відвести слідчого суддю ОСОБА_3 від розгляду заяви ОСОБА_4 в порядку 206 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1