Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2771/18
Провадження № 1-кп/376/175/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2018 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 0000548 від 08 жовтня 2018 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 громадянина України, з професійно технічною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
30 квітня 2018 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить потерпілому ОСОБА_5 , побачив біля будинку брухт чорних та кольорових металів, а саме: чотири металеві ліжка, металеву 10 літрову каністру, металевий диск до автомобіля радіусом 13 см та алюмінієвий 40-літровий бідон. Тоді ж у ОСОБА_4 виник умисел на не законне збагачення за рахунок чужого майна, а саме на викрадення вищевказаних предметів.

У подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву та з метою незаконного збагачення, умисно, користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами та власником та вважаючи свої дії таємними, шляхом вільного доступу, викрав вищевказаний металобрухт, вартість якого, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 3950 від 24.10.2018 року становить 420,97 грн. після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на вищевказану суму.

У судовому засіданні учасники справи просили суд розглянути угоду про примирення від 31 жовтня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, за умовами якої сторони погодились на те, що ОСОБА_4 має понести покарання у виді штрафу п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а тому просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Також в судовому засіданні обвинувачений попросив вибачення у потерпілого, а потерпілий ОСОБА_5 прийняв вибачення.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав угоду про примирення укладену між ним та обвинуваченим та вказав, що його згода на укладення угоди є добровільною. Просить затвердити дану угоду, а також повідомив, що не має ніяких претензій до обвинуваченого.
Прокурор у судовому засіданні підтримав умови угоди та просив суд про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим.
Крім повного визнання неправомірності вчинення своїх дій, вина обвинуваченого підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.
Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому його дії правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 185 КК України.
Враховуючи наведене, слід затвердити угоди про примирення з тих підстав, що такі відповідають вимогам ст. 471 КПК України, обвинувачений в судовому засіданні визнав себе винними за 1 ст. 185 КК України та просив затвердити вказану угоду. Крім того, обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено вимоги ст. 473, ч.5 ст.474, ст. 476 КПК України. Також суд прийшов до переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Разом з тим, судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, визначений в угоді вид покарання передбачений санкцією статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченими.
Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення суд не вбачає.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Речові докази в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 471, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення від 31 жовтня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку в кримінальному провадженні № 0000548 від 08.10.2018 року.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень .
Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Київського апеляційного суду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 394 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, потерпілому та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1