ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/209/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №624/130/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: п 1 ч.2 ст.115 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
представника потерпілих - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника та обвинуваченого на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 05 червня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мажарка Кегичівського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньої освітою, неодруженого, який до затримання працював на посаді механізатора ПОСП «Мажарка», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, та йому призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком чинності, залишено раніше обраний - тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_8 відраховано з 10 вересня 2016 року.

Вироком встановлено, що ОСОБА_8 в 2009 році познайомився з ОСОБА_10 та став проживати разом з нею за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час спільного проживання між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 періодично виникали конфлікти на побутовому рівні, а також на ґрунті ревнощів ОСОБА_10 до інших чоловіків.
Так, 06.09.2016 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 за місцем їх мешкання відбулася сварка, після якої ОСОБА_10 пішла від ОСОБА_8 та стала проживати разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 , з яким у неї склались близькі та інтимні відносини, за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 .
У подальшому, від місцевих мешканців ОСОБА_8 стало відомо, про те, що його співмешканка ОСОБА_10 пішла від нього до ОСОБА_11 , з яким стала спільно проживати, у зв`язку з чим у нього на ґрунті ревнощів виник умисел на умисне вбивство двох осіб, а саме ОСОБА_10 та її співмешканця на той час ОСОБА_11 .
Так, 10.09.2016 року ОСОБА_8 , маючи у власності мисливську рушницю моделі МЦ 21-12 № НОМЕР_1 , 12 калібру, знаходячись за місцем мешкання своїх батьків, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою реалізації свого злочинному наміру, направленого на вбивство ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , взяв належну йому мисливську рушницю моделі МЦ 21-12 № НОМЕР_1 , 12 калібр, після чого, будучи впевненим, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебувають за місцем мешкання останнього, за адресою АДРЕСА_1 після 20:00 години прибув за вказаною адресою.
В цей же час ОСОБА_8 , перебуваючи біля вказаного домоволодіння, проник на його територію через город для того, щоб його присутність за вказаною адресою не була помічена сторонніми особами, які могли запобігти скоєнню ним злочину, після чого пройшов до житлового будинку з боку внутрішнього двору домоволодіння, де через вікно в одній із кімнат будинку він побачив ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Маючи можливість, але не бажаючи відмовитись від свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , перебуваючи у дворі домоволодіння, діючи з прямим умислом, направленим на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, через скло вікна будинку, здійснив постріли з рушниці моделі МЦ 21-12 № НОМЕР_1 , 12 калібру в напрямку ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , від чого остання впала на підлогу. В цей час ОСОБА_11 , будучи пораненим, побачивши ОСОБА_8 через вікно, став тікати до гаражу, намагаючись сховатись від нього, однак ОСОБА_8 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, направлений на вбивство ОСОБА_11 , маючи можливість, але не бажаючи відмовитись від свого злочинного умислу, став переслідувати ОСОБА_11 , наздогнавши його в гаражі, розташованого на території домоволодіння.
Після чого ОСОБА_8 , перебуваючи у безпосередній близькості до ОСОБА_11 , діючи з прямим умислом, направленим на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_11 та бажаючи їх настання, діючи умисно, здійснив два постріли в область грудної клітини та голови ОСОБА_11 , внаслідок чого останній перестав подавати ознаки життя.
В подальшому ОСОБА_8 , будучи не впевненим у тому, що ОСОБА_10 померла, з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на заподіяння смерті ОСОБА_10 до кінця, проник до приміщення будинку, підійшов до останньої та розуміючи, що вона жива, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння їй смерті здійснив один постріл із рушниці моделі МЦ НОМЕР_2 , 12 калібру в область голови ОСОБА_10 , тобто життєво важливий орган людини, внаслідок чого остання померла на місці.
Впевнившись у тому, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не подають ознаки життя, ОСОБА_8 з місця події зник.
Таким чином злочинними діями ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_10 були спричинені наступні тілесні ушкодження:
- наскрізне вогнепальне шротове поранення голови (1) з пошкодженням головного мозку;
- множинні сліпі вогнепальні шротові поранення тулубу (32) з наявністю вхідних ран на передній поверхні грудної клітини, проникаючі в обидві плевральні порожнини з утворенням двостороннього гемоторексу з пошкодженням внутрішніх органів (легень, аорти, переломами лівого 3 ребра та правих 3,4 та 7 ребер, міжреберних м`язів), де сліпо і закінчуються.
Наскрізне вогнепальне шротове поранення голови, множинні сліпі вогнепальні шротові поранення тулубу за ступенем тяжкості відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.
Причиною смерті ОСОБА_10 стало наскрізне вогнепальне шротове поранення голови з пошкодженням головного мозку.
Злочинними діями ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_11 були спричинені такі тілесні ушкодження:
- наскрізне вогнепальне шротове поранення голови (1) з пошкодженням головного мозку;
- множинні сліпі вогнепальні шротові поранення лівої кисті (7), тулубу з наявністю вхідних ран, як на спині (9), так і на передній поверхні грудної клітини (31), проникаючі в обидві плевральні порожнини з утворенням двостороннього гемоторексу з пошкодженням внутрішніх органів (легень, аорти, трахеї, щитоподібної залози);
- перелом 5 шийного хребця, міжреберних м`язів,
- відкритий перелом обох кісток правого передпліччя та відкритий перелом нігтьової фаланги 3 пальця лівої кисті.
Наскрізне вогнепальне шротове поранення голови, множинні сліпі вогнепальні шротові поранення тулубу за ступенем тяжкості відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.
Відкритий перелом обох кісток правого передпліччя та відкритий перелом нігтьової фаланги 3 пальця лівої кисті за ступенем тяжкості відносяться до СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесних ушкоджень.
Множинні сліпі вогнепальні шротові поранення на спині за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
Причиною смерті ОСОБА_11 стало наскрізне вогнепальне шротове поранення голови з пошкодженням головного мозку.
Таким чином, ОСОБА_8 10.09.2016 близько 20.00 години перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 на ґрунті ревнощів діючи з прямим умислом, направленим на позбавлення життя двох осіб, здійснив вбивство гр. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 із застосуванням вогнепальної рушниці моделі МЦ 21-12 № НОМЕР_1 , 12 калібру.

Вказані дій ОСОБА_8 судом кваліфіковані за п.1 ч.2 ст.115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто умисне вбивство двох осіб.

В апеляційних скаргах:
-захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 просить змінити вирок, призначити ОСОБА_8 більш м`яке покарання, передбачене п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. В обґрунтування скарги вказав, що призначне районним судом покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого. Крім того вказав, що на думку засудженого, справа розглянута однобічно, судове слідство проведено неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що висновок суду про те, що у ОСОБА_8 виник умисел на вбивство ОСОБА_10 та ОСОБА_11 після того, як він дізнався, що вони стали разом проживати, є припущенням. Зазначив, що в суді було встановлено те, що умисел на вбивство ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у Пошукайла виник в момент, коли він побачив їх обох у бидинку ОСОБА_13 . Також, не погодився з висновком суду про те, що ОСОБА_12 отримала поранення внаслідок першого пострілу через віконне скло. Вважає, що дії ОСОБА_10 ганьбили обвинуваченого в очах односельців та є такими, що викликали обґрунтовані ревнощі з його боку. Вказує, що судом безпідставно не прийняті до уваги показання свідка ОСОБА_14 , який характеризує ОСОБА_8 з позитивної сторони. Показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 в частині застосування Пошукайлом насильства до своїх попередніх дружин, на думку захисника, є недопустимими доказами. Призначене покарання є явно несправедливим через суворість, судом не встановлені з достатньою повнотою фактичні дані скоєння злочину, дані про особу засудженого. Також вказав, що судом необгрунтовано не визнано ряд обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, готовність відшкодувати завдані збитки, аморальні дії потерпілих. Судом не врахована наявність на утриманні обвинуваченого неповнолітньої дитини;
-обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок, повернути справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі суду. Мотивуючи апеляцію вказав, що вирок є незаконним, судом допущено істотних порушень кримінального процесуального закону та його прав на захист. Вказав, що вирок не було підписано усім складом суду, що розглянув справу, а лише засвідчено двома підписами головуючого судді про те, що його копія є вірною та вирок не набрав законної сили.
02.07.2018 року обвинуваченим подані доповнення до апеляційної скарги, що є аналогічними апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7
20.09.2018 року обвинувачений знов подав доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначив, що вирок є незаконним та підлягає скасуванню. Разом з тим, просить пом`якшити призначене покарання, врахувати, що він повністю визнав вину, розкаявся у скоєному, допомагав слідству, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання. Показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_15 вважає неправдивими. Зазначив, що судом не прийнято до уваги показання свідка ОСОБА_18 , яка проживала разом з ним та зазначила, що він не застосовував до неї насильство та погрози. Просить врахувати інші вищевказані дані, що позитивно характеризують його особу. Також, просить розглянути питання щодо кваліфікації його дій за ст. 116 КК України, так як діяв у стані ревності, умислу на вбивство не мав.

В запереченнях на апеляційні скарги захисника та обвинуваченого потерпілі ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 просять залишити скарги без задоволення, а вирок районного суду щодо ОСОБА_8 без змін. Зазначили, що вирок підписаний всім складом суду, копія вироку, що була направлена обвинуваченому засвідчується лише головуючим. На думку потерпілих, визнання вини є формальним, щире каяття у обвинуваченого відсутнє.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора та представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 , які вважали вирок законним та обгрунтованим; обвинуваченого та захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги в редакції апеляції адвоката та доповнень до апеляції ОСОБА_8 від 02.07.2018 року та просили пом`якшити призначене покарання; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг й заперечень на них, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг, в частині, що була підтримана обвинуваченим та захисником при апеляційному розгляді кримінального провадження, а саме в частині обґрунтованості засудження обвинуваченого за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, дотримання судом при розгляді кримінального провадження вимог кримінального процесуального закону та правильності призначення ОСОБА_8 покарання.
Вироком Красноградського районного суду Харківської області від 05 червня 2018 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України.
Висновки суду про вчинення обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах, серед яких наступні.
Показання обвинуваченого ОСОБА_22 , який не заперечував факту вбивства ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , заперечував наявність у нього прямого умислу саме на навмисне їх вбивство. При цьому пояснив, що в 2009 році він познайомився з ОСОБА_10 та став з нею співмешкати. Інколи між ними виникали сварки та деякий час вони не мешкали разом. В черговий раз, на початку серпня 2016 року вони знову посварились та не мешкали разом близько 20 днів, а після цього помирилися та знову стали проживати разом. Однак через кілька днів, а саме з 05 на 06.09.2016 року вони знову посварилися і ОСОБА_10 зранку 06.09.2016 року пішла на роботу і вже не повернулася до нього, він намагався додзвонитися їй та помиритися, однак остання ігнорувала його дзвінки. Через кілька днів, а саме 10.09.2016 року, коли він знаходився на роботі, від сестри своєї співмешканки ОСОБА_23 він дізнався, що на даний час ОСОБА_10 стала співмешкати з іншим чоловіком, а саме з ОСОБА_24 , у якого вона і зараз живе. Цього ж дня у вечорі, коли він повернувся з роботи близько 20-00год., він одразу ж, не переодягаючись, вирішив поїхати на полювання. Для цього він як тільки прийшов з роботи, одразу ж пішов до своїх батьків, де взяв з сейфа мисливську рушницю МЦ 21-12, № НОМЕР_1 , 12 калібру на яку у нього є відповідний дозвіл та декілька патронів до неї та на велосипеді вирушив на полювання постріляти вуток на ставки. В той час коли він вже повертався з полювання його шлях випадково пролягав біля будинку ОСОБА_11 і тоді він згадав, що йому казала ОСОБА_25 та вирішив це перевірити. Для цього він підійшов до будинку ОСОБА_11 з тильної сторони двору, а саме зі сторони огороду та побачив, що хвіртка відчинена, в яку він зайшов на територію двору, де у вікні будинку кухні побачив ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Від побаченого він дуже розхвилювався, а потім що відбувалася далі він нічого не пам`ятає, отямився тільки тоді, коли прийшов додому та почав ставити рушницю у сейф. Потім через деякий час приїхали працівники поліції та повідомили йому, що він вбив ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , чого він не заперечував та поїхав з працівниками поліції до райвідділку. Також пояснив, що коли побачив у вікні ОСОБА_13 та ОСОБА_12 він зробив кілька пострілів у вікно в їх напрямку, однак не пам`ятає навіщо, гадає що хотів мабуть налякати.
Показання потерпілої ОСОБА_21 , яка пояснила, що є рідною сестрою загиблої ОСОБА_26 , яка близько 7 років проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_27 , мешканцем с.Мажарка Кегечівського району Харківської області, з яким почала мешкати десь з 16 років. При цьому перші два роки все було начебто гаразд, а останні 5 років ОСОБА_28 постійно скаржилась на систематичне побиття з боку ОСОБА_29 та погрози вбивством. Дані факти їй відомі як особисто, оскільки вона була присутня при таких погрозах, а також ОСОБА_28 постійно казала про це, як в телефонних розмовах, так і при особистому спілкуванні. Такі побиття та погрози позбавлення життя, були кожного разу, коли ОСОБА_28 трохи запізнювалась на роботі. В правоохоронні органи ОСОБА_28 не зверталась, т.я. боялася його і її також прохала, щоб вона теж не зверталася нікуди з цього приводу, оскільки вважала, що від цього буде ще гірше. Також від мешканців села їй відомо про насильство та побиття і колишніх двох дружин ОСОБА_22 . Також їй відомо, що десь за місяць до вбивства на початку серпня 2016 року, ОСОБА_22 в черговий раз побив ОСОБА_28 і вона прийшла мешкати до неї. За цей час ОСОБА_22 постійно дзвонив ОСОБА_28 та просив повернутися і приблизно через місяць, вона все ж таки погодилась та вирішила повернутися до нього, після цього ОСОБА_28 прожила у ОСОБА_22 декілька днів, до 06.09.2016 року, оскільки зранку 6 вересня 2016 року до неї додому прийшла ОСОБА_28 у якої на спині були подряпини та синці на різних частинах тіла та попросилась знову пожити у неї. Під час розмови, ОСОБА_28 повідомила, що ОСОБА_27 учора 05.09.2016 року в черговий раз її побив з-за того, що увечері вона запізнилася з роботи, а потім при ній зателефонувала до ОСОБА_27 та увімкнула на мобільному телефоні «гучну мову», після чого остання почала запитувати у ОСОБА_27 , чи можна їй повернутися до дому, на що він відповів, що якщо вона буде слухатися його особисто та його матір, то вона зможе повернутися до нього і на цьому телефонна розмова між ними була закінчена. Після цієї розмови ОСОБА_28 вирішили, що більше не повернеться до ОСОБА_30 . Також їй відомо що всі ці погрози ОСОБА_30 вбивством, ОСОБА_28 записувала на телефон, які давала прослуховувати їй особисто. В подальшому 6 вересня 2016 року, близько 21:00 години, коли вона повернулася додому, то ОСОБА_26 вже у неї вдома не було, а зателефонувавши останній, та повідомила, що вона знаходиться у їх знайомого - ОСОБА_31 , з яким і в подальшому буде співмешкати. В ранці 7 вересня 2016 року, до неї прийшла ОСОБА_26 , та повідомила при розмові, що вона дійсно вже спільно проживає з ОСОБА_24 та до ОСОБА_22 вже не поверниться. Через кілька днів, а саме вранці 10.09.2016 року їй на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_27 та запитав чи правда, що її сестра ОСОБА_28 вже мешкає з ОСОБА_24 , однак щоб уникнути будь-яких конфліктних ситуацій, знаючи агресію ОСОБА_27 , вона не казала де знаходиться сестра. Після чого останній став казати що йому вже все відомо і почав погрожувати, що він їх всіх перестріляє зі своєї рушниці, а саме: «Я їх постріляю, я їх вб`ю», а через декілька хвилин зателефонував знову та сказав, що це наче б то був жарт. В цей же день 10.09.2016 року після 14:00 години, коли вона перебувала вдома, до неї у гості прийшла ОСОБА_28 , під час бесіди з якою вона повідомила про телефонний дзвінок ОСОБА_22 та його погрози, одна та ніяк не відреагувала на це, а близько 16:00 години, ОСОБА_26 , пішла до ОСОБА_31 , і це був останній раз коли вона бачила сестру живою. Після чого, перебуваючи на роботі в цей же день 10.09.2016 року після 20:00 години, один зі співробітників ферми повідомив їй, що хтось з мешканців села чув постріли на території подвір`я ОСОБА_31 . В цей час згадавши попередні погрози ОСОБА_27 вбивством, вона припустила що це дійсно міг стріляти саме він та відразу зателефонувала своєму чоловіку ОСОБА_32 , який повідомив що у нього все гаразд, після чого почала телефонувати ОСОБА_26 , однак вона не брала телефон. Зателефонувавши знову своєму чоловіку, він повідомив, що їх батько перебуваючи на вулиці також чув декілька пострілів. Після чого вона сказала щоб він йшов до будинку ОСОБА_31 та перевірив чи все там гаразд, т.я. вони мешкають неподалік. Однак через деякий час в телефонному режими від чоловіка вона дізналася, що її сестру ОСОБА_28 вбито, після чого вона відразу прибула до будинку ОСОБА_31 . Також повідомила, що її сестра ОСОБА_28 користувалася телефоном «Бравіс» з № НОМЕР_3 . В судових дебатах за вбивство своєї рідної сестри просила призначити найсуворіше покарання, у вигляді довічного позбавлення волі.
Показання потерпілого ОСОБА_20 , який пояснив, що він є батьком загиблого ОСОБА_31 , який був розлучений та мав сина ОСОБА_33 14 років, якого виховував самостійно. Під час розмови з сином ОСОБА_34 за 2-3 дні до вбивства, останній повідомив йому, що познайомився з ОСОБА_26 , яка переїхала до нього та вони разом мешкають. Також йому відомо що остання раніше мешкала з ОСОБА_27 , з яким у неї постійно виникали сварки. 10.09.2016 року у вечорі він з дружиною лягли відпочивати, а їх онук ОСОБА_35 пішов гуляти, однак вночі близько 01-00год. йому подзвонив онук і повідомив, що б вони швидко приїхали до них додому. Коли вони приїхали до будинку ОСОБА_36 , то біля будинку було багато людей та поліції і до них одразу підбіг онук та сказав, що батька вбили, також підійшов їх родич ОСОБА_37 та також сказав, що ОСОБА_38 застрелив ОСОБА_28 та ОСОБА_36 . Будь-яких конфліктних ситуацій між ОСОБА_22 та їх сином ОСОБА_34 раніше ніколи не було. В судових дебатах за вбивство свого сина просив призначити винятковий вид покарання, у вигляді довічного позбавлення волі.
Показання свідка ОСОБА_39 , який пояснив, що увечері 10.09.2016 року після 20-00год., коли вже було темно, він чув кілька пострілів в проміжку часу кілька хвилин, ці постріли були на подвір`ї ОСОБА_11 , також він чув як ОСОБА_11 між цими пострілами кричав: « ОСОБА_40 , ти дурний, чи що?», потім ще почув кілька пострілів. Після цих криків він зрозумів, що це кричав ОСОБА_41 , а ОСОБА_40 - це був ОСОБА_27 .
Показання свідка ОСОБА_42 , який пояснив, що 10.09.2016 року десь після 20-00год. він знаходився у себе дома в будинку, коли почув кілька хлопків, які були схожі на вистрели, однак особливого значення цьому не придав, т.я. подумав що це діти граються петардами. Однак хвилин через 10 йому подзвонила дружина та повідомила що ОСОБА_43 у ОСОБА_44 , після чого він взяв ліхтарик та вийшов на вулицю, де біля воріт ОСОБА_31 побачив ОСОБА_45 , який почав стукати у хвіртку ОСОБА_13 , однак їм ніхто не відчинив, тоді ОСОБА_46 самостійно відчинив хвіртку та зайшов у двір, а він залишився біля двору. Однак через декілька хвилин ОСОБА_47 вибіг з двору та повідомив, що ОСОБА_28 вбили, і щоб він викликав міліцію. Після чого він зателефонував голові сільської ради та повідомив про скоєне, а через декілька хвилин після чого приїхав їх сусід співробітник поліції - ОСОБА_48 і вони всі разом зайшли у двір, де в будинку виявили труп ОСОБА_26 , а потім у гаражі знайшли ще один труп ОСОБА_31 .
Показання свідка ОСОБА_49 , який пояснив, що загибла ОСОБА_26 була рідною сестрою його жінки ОСОБА_23 , йому відомо що ОСОБА_28 та ОСОБА_40 співмешкали разом близько 7 років, а 6 вересня 2016 року ОСОБА_28 зранку прийшла до них додому та розповіла його жінці, що ОСОБА_40 її учора в вечорі черговий раз дуже побив, в зв`язку з чим вона вже не може це терпіти і більше з ним жити не буде. Також йому відомо, що ОСОБА_50 постійно знущався з ОСОБА_28 , в тому числі і бив її. 10.09.2016 року у вечорі після 20-00 години йому подзвонила дружина та спитала чи все у них дома гаразд, т.я. співробітники ферми чули постріли в селі, а сьогодні в день до них додому приходив ОСОБА_38 та погрожував повбивати всю сім`ю ОСОБА_12 , а до ОСОБА_28 вона не може додзвонитися. На що він повідомив, що у нього все гаразд після чого за проханням дружини він пішов до будинку ОСОБА_31 , щоб перевірити. В той час коли він підходив до будинку ОСОБА_13 , то до його двору з іншої сторони підходив інший сусід ОСОБА_51 , який повідомив йому, що чув у цьому дворі постріли. Тоді він підійшов до калитки та постукав, однак ніхто не відчинив. В цей час йому знову зателефонувала дружина та поцікавилась чи прийшов він до ОСОБА_36 та сказала, якщо ніхто не відчиняє, щоб він заходив самостійно. Після чого він зайшов у двір та побачив відкриті двері у будинок, біля яких були каплі крові, а коли зайшов у будинок, то на кухні побачив вбиту ОСОБА_52 , після чого він вибіг з двору та сказав ОСОБА_53 , щоб той зателефонував голові сільради та у поліцію, а він в цей час подзвонив дружині та повідомив, що ОСОБА_28 вбита. В цей час з двору навпроти вийшла сусідка ОСОБА_54 та спитала що трапилось, якій вони повідомили, що ОСОБА_28 вбили, на що вона одразу зателефонувала своєму сину ОСОБА_55 , який працює в Кегичівському відділку поліції, який приїхав через кілька хвилин, т.я. був неподалік, йому він показав труп ОСОБА_28 і той зателефонував до райвідділку та повідомив про вбивство. Після чого вони з ОСОБА_56 пішли шукати ОСОБА_36 , а через кілька хвилин вийшли з двору та повідомили, що ОСОБА_57 теж застрелений, після чого ОСОБА_54 знову зателефонував до райвідділку та повідомив, що тут два трупи.
Показання свідка ОСОБА_58 , який підтвердив покази даних свідків та пояснив, що дійсно 10.09.2016 року близько 21-00год. йому подзвонила мати та повідомила, що начебто в домоволодінні ОСОБА_31 , який живе навпроти неї вбито ОСОБА_26 , а оскільки він був поруч та є діючим співробітником поліції, то одразу ж через кілька хвилин приїхав на місце, де біля двору вже були інші сусіди. По приїзду він запитав що трапилось, зайшов до будинку, де виявив труп ОСОБА_26 без ознак життя, про що одразу повідомив до райвідділку, а під час подальшого огляду території двору в гаражі було виявлено ще один труп ОСОБА_31 , також без ознак життя на що він повторно повідомив до райвідділку про другий труп, після чого всі залишились чекати біля двору слідчо-оперативну групу та щоб ніхто нічого не чіпав.
Показання свідка ОСОБА_59 , який пояснив, що він є працівником поліції Кегичівського ВП ГУ НП, 10.09.2016 року о 20-00год., він заступив на нічне чергування в складі групи швидкого реагування в якості водія. Майже одразу після початку зміни їх було направлено на сімейну сварку в с.м.т.Кегичівку. Там вони затримали чоловіка, який вчини сварку з дружино та помістили його до службового автомобіля і разом з ним поверталися з лікарні до Кегичівського ВП для оформлення відповідних документів. Однак під час прямування до відділку близько 21год. від чергового надійшло повідомлення, що в с.Мажарка Кегичівського району сталося вбивство і їм необхідно прямувати саме туди, також повідомив що на в`їзді в село їх там вже буде чекати співробітник поліції ОСОБА_60 , який покаже де живе ОСОБА_27 - особа яка начебто скоїла це вбивство, після чого вони по дорозі забрали начальника Кегичівського відділу прокуратури і слідчого та разом з затриманим чоловіком попрямували до с.Мажарка. При в`їзді в село їх дійсно вже чекав ОСОБА_60 , який їх і провів до місця мешкання ОСОБА_8 . Коли вони разом з групою зайшли до будинку то в ньому знаходилось рідні ОСОБА_8 мати, сестра та брат, також сам ОСОБА_8 , який сидів у вітальні на стільці. Коли вони зайшли, то ОСОБА_8 не говорючі нічого, підвівся зі стільця та протягнув свої руки вперед, щоб на них можливо було надіти кайданки, що і було зроблено. Після чого він вивів ОСОБА_8 з будинку та посадив його до службового автомобіля, де в цей час вже знаходився чоловік, якого було затримано раніше, і він як водій залишився чекати в автомобілі. За час перебування в службовому автомобілі та очікування оперативно-слідчої групи з м.Харкова він чув, що ОСОБА_8 та другий затриманий чоловік розмовляли між собою, при цьому ОСОБА_8 розповідав тому чоловікові, що він когось застрелив, більше ніякий чітких фраз він не чув, оскільки вони між собою спілкували не гучно.
Показання свідків ОСОБА_61 та ОСОБА_62 інші співробітники Кегичівського ВП ГУНП, які підтвердили суду, що коли вони прибули на адресу батьків обвинуваченого ОСОБА_8 та зайшли в будинок, побачили, що мати ОСОБА_8 плакала, а сам ОСОБА_63 сидів на стільці с похиленою головою біля плити, після чого мовчки встав та протягнув руки, щоб йому наділи кайданки.
Показання свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що увечері 10.09.2016 року він в с.Кегичівка посварився зі своєю дружиною, яка викликала працівників поліції. Близько 20-00 години приїхала оперативна група та запропонувала йому поїхати з ними до лікарні, щоб пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився. Після того, як він пройшов огляд у лікарні йому сказали сідати у машину у спеціально відведене місце для затриманих, т.я. у них якийсь терміновий виклик. Під час того, як вони їхали, від працівників поліції він дізнався, що вони їдуть в с.Мажарка Кегичівського району, оскільки там сталося подвійне вбивство. Коли вони туди приїхали, то зупинились біля якогось будинку, а хвилин через 5-10 до нього в машину посадили якогось чоловіка, як він потім дізнався, що це був ОСОБА_27 . З даним чоловіком у нього зав`язалась розмова під час якої він повідомив, що посварився з дружиною. В свою чергу ОСОБА_8 йому розповів, що він вбив свою дружину і її коханця, а саме спочатку він стояв біля вікна та спостерігав через нього за дружиною, а потім почув звук автомобіля і з його слів зрозумів що це приїхав коханець. Потім, коли цей чоловік зайшов до будинку і почав обійматися з його дружиною, побачивши це, він зробив прицільний постріл у вікно через яке спостерігав за ними, від якого жінка впала на підлогу, потім цей чоловік нахилився над його дружиною і він ще стріляв по коханцю, але не влучив, після чого коханець почав тікати. Потім він побіг за коханцем, який закрився в гаражі та тримав двері з середини, на що він( ОСОБА_22 ) зробив постріл скрізь дерев`яні двері і коханець впав, після чого відкрив двері та ще зробив постріли у нього. Також він повідомив, що стріляв із п`яти зарядної рушниці, оскільки після того як він добив коханця, він заходячи до будинку, дозарядив шостий набій у рушницю, підійшов до дружини і вистрелив в неї. При цьому додав, що їй було 24 роки, а причиною чому він її застрелив, з його слів було те, що вона постійно йому зраджувала. Під час допиту в залі судового засідання свідок ОСОБА_17 показав на ОСОБА_8 , як на чоловіка з яким він спілкувався в салоні поліцейського автомобіля і який йому це все розповів.
Показання свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що ОСОБА_8 неодноразово застосовував насильство щодо ОСОБА_26 , бив її, душив, ображав, в зв`язку з чим вона неодноразово від нього тікала, але згодом поверталася, так як їй не було де жити. Також кілька років тому, був випадок, коли до неї зранку прибігла ОСОБА_28 та попрохала пожити у неї, т.я. ОСОБА_40 її ображає та знову побив, на що вона погодилась, однак у цей же вечір до них додому прийшов ОСОБА_8 та в її присутності знову побив ОСОБА_28 в її будинку, а також ображав її різними словами. Крім цього вона неодноразово особисто чула, погрози вбивством в бік ОСОБА_28 , а саме як ОСОБА_40 говорив ОСОБА_28 : «Якщо ти не житимеш зі мною, то ти не житимеш ні з ким, я тебе вб`ю». Також від інших мешканців села їй відомо, що у ОСОБА_8 було ще дві попередні дружини, які теж страждали від систематичних побоїв з його сторони.
Показання свідка ОСОБА_16 голови сільради, який пояснив, що ОСОБА_8 з ОСОБА_26 мешкали близько 7 років в його будинку, особисто скарг від неї не надходило, однак від мешканців села він чув про постійні конфлікти між ними. 10.09.2016 року близько 21-00год. йому зателефонував мешканець села ОСОБА_51 та повідомив що у ОСОБА_31 він чув постріли, а коли зайшли до будинку то виявили вбиту ОСОБА_26 , після чого він одразу ж повідомив про це до чергової частини.
Протокол огляду місця події від 10.09.2016 року, згідно якого оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке фактично належало ОСОБА_11 , де було виявлено та зафіксовано відомості щодо обставин вчинення злочину, загальна обстановка в будинку та гаражі, а саме: в приміщенні гаражу, що розташований на території даного домоволодіння виявлено труп ОСОБА_11 з численними вогнепальними пораненнями та біля трупу виявлено одну гільзу від мисливської рушниці, а біля входу в даний гараж виявлено ще дві гільзи від мисливської рушниці. Крім того, в самому житловому будинку на кухні виявлено труп ОСОБА_10 також з численними вогнепальними пораненнями та біля трупу виявлено одну гільзу від мисливської рушниці, а з зовнішньої сторони будинку біля вікна виявлено ще дві гільзи від мисливської рушниці. Загалом під час даного огляду виявлено два трупи: ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , 6 гільз від мисливської рушниці «ТАХО ПАТРИОТ» та «ТАКНО UKRAINE», 3 контейнери від набоїв до рушниці, сліди бурого кольору, сліди босих ніг, 20 фрагментів уламків дробу, мобільний телефон ОСОБА_10 .
Протокол огляду місця події від 11.09.2016 року, згідно якого оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке фактично належало ОСОБА_11 , де було додатково виявлено та зафіксовано загальна обстановка в будинку та на подвір`ї, а саме: в будинку виялвлені плями бурого кольору схожі на кров, розбите вікно на кухні через яке здійснювались постріли і в приміщення якої були виявлено труп ОСОБА_10 , а також інші двері будинку з розбитим склом на них, з відповідною фото таблицею.
Протокол огляду місця події від 12.12.2016 року, згідно якого оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке фактично належало ОСОБА_11 , де було додатково виявлено та зафіксовано відомості щодо обставин вчинення злочину, а саме: на дерев`яних дверях гаражу, що розташований на території даного домоволодіння виявлено скрізьну пробоїну на висоті 110см. від землі, діаметром 3см., який з внутрішньої сторони є більшим(фото №3 фототаблиці). Біля гаражу знаходиться склопакет, як пояснив потерпілий ОСОБА_64 це пошкоджений склопакет з кухні(фото №4). В самому будинку на кухні на вікні мається москітна сітка з двома рваними отворами(фото №7), також на кухні маються двері з характерними пошкодженнями(фото №9) та пошкодження стін кімнат будинку(фото №10, 11). Також описано загальний вид заднього двору даного домоволодіння та загальний вид вікна кухні зі сторони огороду(фото №5, 6).
Протокол огляду місця події від 11.09.2016 року, згідно якого оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке належить батькові обвинуваченого ОСОБА_65 , в якому виявлено та зафіксована, загальна обстановка в будинку та виявлено мисливський сейф, в якому знаходилось дві мисливські рушниці «МЦ 21-12» калібр 12, № НОМЕР_1 та «ИЖ-18» калібр 16 № НОМЕР_4 , мисливські патрони в кількості 69 штук, всі ці речі були вилучені працівниками поліції. Крім того в ході огляду також було знайдено і вилучено ще мобільний телефон «Самсунг», посвідчення мисливця та документи на зброю з відповідною фототаблицею.
Висновок експертизи зброї та експертизи з дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № НОМЕР_5 від 01.02.2017 року, згідно з яким надана на дослідження рушниця №1 відноситься до категорії мисливської вогнепальної зброї та є самозарядною гладкоствольною мисливською рушницею 12 калібру моделі МЦ 21-12 № НОМЕР_1 , призначеною для стрільби мисливськими патронами 12 калібру. Надана рушниця справна та для стрільби мисливськими патронами 12 калібру придатна.
Після останньої чистки та змазки з каналу ствола мисливської рушниці 12 калібру моделі МЦ 21-12 № НОМЕР_1 проводився постріл (постріли) патроном (патронами), спорядженими бездимним порохом.
Надані на дослідження 6 (шість) гільз мисливських патронів 12 калібру, які були знайдені на місці злочину, були відстріляні з наданої на дослідження мисливської рушниці моделі МЦ 21-12 № НОМЕР_1 .
Надані на дослідження 3 пижі-контейнери були вистріляні з гладкоствольної зброї 12 калібру.
Висновок експертизи зброї № НОМЕР_6 від 23.12.2016 року, відповідно до якого надані на дослідження 54 (п`ятдесят чотири) патрони відносяться до категорії бойових припасів та є мисливськими патронами 12 калібру, призначеними для стрільби з гладкоствольних мисливських рушниць 12 калібру та придатні для стрільби з мисливської рушниці 12 калібру моделі МЦ21-12 № НОМЕР_1 .
При цьому у дослідницькій частині даної експертизи було встановлено, що вказані патрони мають таке ж саме маркування та модель, як і гільзи, що були знайдені та вилучені на місці злочину, а саме «ТАХО ПАТРИОТ» та «ТАКНО UKRAINE».
Висновок судової експертизи з дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу №9795/9895/9896 від 18.01.2017 року, згідно якого на поверхнях представлених на дослідження фуфайки та шортів ОСОБА_11 , а також на поверхні матеріалу «топу» ОСОБА_10 в місцях наскрізних пошкоджень (на кільцях обтирання) є сліди металу - свинцю, що входить до складу сплавів, використовуваних для виготовлення боєприпасів.
Протокол за результатами здійснення негласних слідчих(розшукових) дій від 20.02.2017 року, в рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали апеляційного суду Харківської області проводилось зняття інформації з телекомунікаційних мереж, а саме зняття інформації з мобільного телефону, який належить матері обвинуваченого ОСОБА_66 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З розшифровки даних телефонних розмов вбачається, що мати обвинуваченого, ОСОБА_67 під час телефонних розмов з іншими особами повідомляла їм, що під час спілкування зі своїм сином ОСОБА_68 він їй повідомляв, що неодноразово попереджав ОСОБА_28 та ОСОБА_36 щоб вони не гралися, а потім убив їх. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив, що номер мобільного телефону, зазначений у даному протоколі - НОМЕР_7 дійсно належить його матері ОСОБА_69 .
Протокол огляду предметів від 23.11.2016 року, відповідно до якого було оглянуто мобільний телефон «Самсунг GТ-С3322і» з СІМ картою мобільного оператора МТС НОМЕР_8 вилучений у ОСОБА_8 та мобільний телефон «Бравіс» з СІМ картою мобільного оператора МТС НОМЕР_9 , який належав ОСОБА_10 . З роздруківки вхідних телефонних СМС-повідомлень, які надійшли на телефон ОСОБА_8 з мобільного телефона ОСОБА_10 на передодні вбивства, а саме 8 та 9 вересня 2016 року вбачається, що ОСОБА_10 повідомляє ОСОБА_8 , що вона буде мешкати з Вадимом ( ОСОБА_13 ) та просить залишити у спокої її та її рідних, а також просить повернути їй всі її речі та документи. Також в цей же самий час з телефону ОСОБА_8 на номер ОСОБА_10 надсилались певні СМС-повідомлення, зміст яких зводиться до з`ясування стосунків між собою та їх особистих взаємовідносин.
В ході огляду даних мобільних телефонів обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив, що оглянутий мобільний телефон «Самсунг» з тим номером належить йому, а інший телефон «Бравіс» з відповідним номером, зазначеним вище, належав ОСОБА_10 . Також останній не заперечував відправку та отримання СМС-повідомлень між ним та ОСОБА_10 , однак їх зміст не пам`ятає.
Висновки судово-медичних експертиз №246-КРт/16 від 28.10.2016 року та №408-КРт/16 від 31.10.2016 року Красноградського ХОБСМЕ, відповідно до яких на трупі ОСОБА_70 виявлено наступні ушкодження: наскрізне вогнепальне дробове поранення голови з ушкодженням головного мозку(1); множинні сліпі вогнепальні дробові поранення тулуба (32) з наявністю вхідних ран на передній поверхні грудної клітки, проникаючі в обидві плевральні порожнини з утворенням двостороннього гемотораксу, ушкодженням внутрішніх органів, (легенів, аорти, переломами лівого 3 ребра і правих 3, 4 і 7 ребер, міжреберних м`язах).
Усі наявні тілесні ушкодження прижиттєві.
Наявність кільцеподібного осадження по краях вхідної рани на голові (відбиток дульного зрізу ствола) і крововиливи, може свідчити про те, що ушкодження утворилося в результаті пострілу з гладкоствольної зброї впритул, коли Кушнір була обернена передньою поверхнею голови до нападаючого. По ступеню тяжкості це ушкодження має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.
Множинні сліпі вогнепальні дробові поранення тулуба з наявністю вхідних ран на передній поверхні грудної клітки могли утворитися при пострілі з гладкоствольної зброї в межах некомпактної дії дробу. При цьому Кушнір була обернена передньою поверхнею тулуба до нападаючого. По ступеню тяжкості ці ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.
Причиною смерті ОСОБА_10 стало наскрізне вогнепальне дробове поранення голови з ушкодженням головного мозку.
Висновки комплексно-комісійної судово-балістичної, медико-криміналістичної та судово-медичної експертизи Харківського обласного бюро СМЕ №537-КЕ/16/13646/13647 від 10.02.2017 року, відповідно до яких на трупі ОСОБА_70 виявлено такі ушкодження: наскрізне вогнепальне поранення голови; чисельні сліпі шротові частково проникаючі у праву та ліву плевральну порожнини шротові поранення грудної клітини із ушкодженням внутрішніх органів та кісток. Ці ушкодження сформувалися внаслідок 2-х пострілів з гладкоствольної вогнепальної зброї, заряд якої був споряджений шротом.
Наскрізне поранення голови виникло внаслідок пострілу у дотик в ліву очну ділянку і, зважаючи на його характер та наявність слідів на місці події, було спричинено останнім пострілом (т.з. «контрольний» постріл). У момент пострілу ОСОБА_10 була розташована горизонтально й повернута у бік джерела пострілу обличчям.
Формування ушкоджень грудної клітини по передній її поверхні стало результатом одного (першого) пострілу з неблизької дистанції в напрямку справа наліво спереду назад.
Вогнепальні ушкодження на тілі потерпілої ОСОБА_10 утворені в результаті пострілу множинним снарядом (шротом), а не кулями спеціального призначення.
Щодо моменту настання смерті, то відповідно до огляду трупа ОСОБА_10 на місці події пройшов період часу в межах 4-6 годин, а від огляду його трупу у секційному залі з урахуванням переміщення трупу, пройшов термін від 12 до 16 годин, тобто смерть ОСОБА_10 настала в проміжку часу з 20 до 22год.
Не можна виключити, що формування вогнепальної травми тулубу у Кушнір виникло внаслідок пострілу «через вікно» в її напрямку.
Відповідно до п.4.8 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що затверджені Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р.:
- травма грудної клітини ОСОБА_10 є такою, що має ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя;
- ушкодження голови ОСОБА_10 є такими, що мають ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.
Після отримання ушкоджень внаслідок першого пострілу ОСОБА_10 могла виконувати самостійні цілеспрямовані дії, можливо у обмеженому обсязі.
Розташування ушкоджень на одязі ОСОБА_10 відповідає таким, що були визначені на її трупі.
Висновки судово-медичних експертиз №245-КРт/16 від 28.10.2016 року та №409-КРт/16 від 31.10.2016 року Красноградського ХОБСМЕ, згідно з якими на трупі ОСОБА_11 виявлено наступні ушкодження: наскрізне вогнепальне дробове поранення голови (1) з ушкодженням головного мозку; множинні сліпі вогнепальні дробові поранення: лівій кисті (7), тулуби з наявністю вхідних ран як на спині (9), так і на передній поверхні грудної клітки (31), проникаючі в обидві плевральні порожнини з утворенням двостороннього гемотораксу, ушкодженням внутрішніх органів, де сліпо і закінчуються (легенів, аорти, трахеї, щитовидної залози, переломом 5 шийного хребця, міжреберних м`язах); відкритий перелом обох кісток правого передпліччя і відкритий перелом нігтьової фаланги 3 пальці лівої кисті.
Усі наявні тілесні ушкодження прижиттєві.
Наявність кільцеподібного осадження по краях вхідної рани на голові (відбиток дульного зрізу ствола) і крововиливи, може свідчити про те, що ушкодження утворилося в результаті пострілу з гладкоствольної зброї впритул, при цьому потерпілий був у вертикальному або близькому до нього положенні і повернений задньою поверхнею голови, до нападаючий. По ступеню тяжкості це ушкодження має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.
Множинні сліпі вогнепальні дробові поранення тулуба з наявністю вхідних ран на передній поверхні грудної клітки та пошкодження в області обох рук могли утворитися одномоментно, при пострілі з неблизького відстані, при цьому обидві руки Устинова могли бути перешкодою (при спробі самооборони останнього), ОСОБА_71 був у вертикальному або близькому до нього положенні і звернений передньою поверхнею тулуба до нападнику. За ступенем тяжкості множинні сліпі вогнепальні дробові поранення тулуба мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя.
Відкритий перелом обох кісток правого передпліччя і відкритий перелом нігтьової фаланги 3 пальці лівої кисті мають ознаки тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості.
Множинні сліпі вогнепальні дробові поранення на спині також могли утворитися при пострілі з неблизької відстані, ОСОБА_13 був у вертикальному або близькому до нього положенні і обернений задньою поверхнею тулуба до нападаючого.
По ступеню тяжкості ці ушкодження мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
Причиною смерті ОСОБА_72 стало наскрізне вогнепальне дробове поранення голови з ушкодженням головного мозку.
Висновок комплексно-комісійної судово-балістичної, медико-криміналістичної та судово-медичної експертизи Харківського обласного бюро СМЕ №532-КЕ/16/1271/1272 від 10.02.2017 року, відповідно до якого на трупі ОСОБА_11 виявлено наступні ушкодження: вогнепальна шротова часткова ампутація правого передпліччя; чисельні сліпі шротові частково проникаючі у праву та ліву плевральну порожнини шротові поранення грудної клітини із ушкодженням внутрішніх органів та кісток; вогнепальні шротові поранення другого і третього пальців лівої кісті із частковою ампутацією їх дистальних відрізків; дотичні та сліпі шротові вогнепальні поранення попереково-нижньо грудного відділу тулубу (задня поверхня); поодинокі шротові поранення живота по передній поверхні, лівого стегна та лівої гомілки.
Ці ушкодження сформувалися внаслідок не менш ніж кількох пострілів з гладкоствольної вогнепальної зброї, заряд якої був споряджений шротом.
Наскрізне поранення голови виникло внаслідок пострілу у дотик в потиличну ділянку і зважаючи на його характер та наявність слідів на місці події, було спричинено останнім пострілом (т.з «контрольний» постріл). У момент пострілу ОСОБА_11 був розташований горизонтально або близько до цього й обернутий у бік джерела пострілу потиличною ділянкою. Формування часткової ампутації на рівні правого передпліччя та ушкоджень грудної клітини по передній її поверхні стало результатом одного пострілу через перепону, якою було передпліччя правої верхньої кінцівки ОСОБА_11 . Постріл відносно правого передпліччя ОСОБА_11 відбувався впритул або близької дистанції в межах дії усіх додаткових факторів пострілу.
Встановити який з пострілів, внаслідок якого у ОСОБА_11 виникли ушкодження, був першим або другим за наявними даними не можливо.
Ізольованість ушкоджень пальців на лівій кісті ОСОБА_11 свідчать про велику можливість їх формування внаслідок пострілу у праве передпліччя ОСОБА_11 при умові приведення лівої кісті до фокусу ушкодження передпліччя.
Поранення на спині - попереку є результатом одного пострілу, який було виконано з неблизької дистанції під кутом до площини тулубу (відносно трупу ОСОБА_11 ) знизу-догори й ззаду-наперед. Умов для формування таких ушкоджень могло буди або горизонтальне розташування тіла, або переміщення ОСОБА_11 від джерела пострілу з різким нахилом уперед.
Формування поодиноких ушкоджень живота та лівої нижньої кінцівки ОСОБА_11 могло бути як результатом окремого пострілу у його бік, так і наслідком пострілів, які було проведено у іншій бік.
Вогнепальні ушкодження на тілі потерпілого ОСОБА_11 утворені в результаті пострілу множинним снарядом (шротом), а не кулями спеціального призначення.
Щодо моменту настання смерті, то відповідно до огляду трупа ОСОБА_11 на місці події пройшов період часу в межах 4-6 годин, а від огляду його трупу у секційному залі з урахуванням переміщення трупу, пройшов термін від 12 до 16 годин, тобто смерть ОСОБА_11 настала в проміжку часу з 20 до 22год.
Відповідно до п.4.8 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що затверджені Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р.:
- ушкодження рук та грудної клітини гр. ОСОБА_11 є такими, що мають ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя
- ушкодження голови гр. ОСОБА_11 є такими, що мають ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя;
- ушкодження живота, нижніх кінцівок та спини ОСОБА_11 є такими, що мають ознаки ЛЕГКИХ тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я за критерієм небезпеки для життя.
Після отримання ушкоджень внаслідок перших двох пострілів ОСОБА_11 міг виконувати самостійні цілеспрямовані дії, можливо у обмеженому обсязі.
Розташування ушкоджень на одязі ОСОБА_11 відповідає таким, що були визначені на його трупі.
Речові докази - мисливська рушниця 12 калібру моделі МЦ21-12 № НОМЕР_1 , яка належить обвинуваченому ОСОБА_8 та з якої було вбито ОСОБА_10 і ОСОБА_11 ; гільзи знайдені на місці злочину; вилучені набої з сейфу обвинуваченого; одяг вилучений у обвинуваченого ОСОБА_8 , предмети одягу постраждалих ОСОБА_10 і ОСОБА_11 ; мобільні телефони обвинуваченого ОСОБА_8 та постраждалої ОСОБА_10 .

Зазначені показання обвинуваченого (щодо фактичних обставин кримінального провадження), потерпілого, свідків, письмові докази по справі, висновки експертів, речові докази узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.
Наведені докази були належним чином оцінені судом першої інстанції при прийнятті рішення по справі, є належними, допустимими та у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 за вказаним обвинуваченням, а доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника не спростовують висновки, що були покладені в основу обвинувального вироку за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
При постановленні обвинувального вироку, районний суд відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку. По справі здобуто докази, що були отримані у встановленому законом порядку, є належними та допустимими, у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, поза розумним сумнівом.
Колегією суддів ретельно перевірені доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, в результаті встановлено наступне.
Доводи в апеляційних скаргах про відсутність умислу у ОСОБА_8 на вбивство ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; виникнення такого умислу в момент, коли обвинувачений побачив останніх через вікно будинку разом, коли вони обійнялися; вчинення вбивства в стані сильного душевного хвилювання - є необґрунтованими.
Позиція сторони захисту з цього приводу перевірялася судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження та не знайшла свого підтвердження. Мотиви та обґрунтування, через які районний суд визнав такі твердження неспроможними, ретельно викладені в оскаржуваному вироку.
Так, відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи №247 від 15.12.2016 року, ОСОБА_8 хронічними психічними захворюваннями, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності чи будь-яким іншим хворобливим станом психіки у період часу, до якого відноситься правопорушення, у якому він підозрюється, не страждав і в даний час не страждає. В даний час виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості.
У період часу, до якого відноситься правопорушення, у якому він підозрюється, ОСОБА_8 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_8 за своїм психічним станом також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.
Експертами встановлено, що висловлювання ОСОБА_8 про те, що він не пам`ятає подій криміналу, «прийшов в себе через кілька годин після того, що сталося» не є ознаками будь-якого психічного розладу, а носять симулятивний характер.
Відповідно до висновку судово-психологічної експертизи №8157 від 23.04.2018 року, обвинуваченому ОСОБА_8 притаманні такі індивідуально-психологічні особливості, як: загострене самолюбство, завищена самооцінка; впертість, вибагливість до оточуючих; схильність до ревнощів та фіксації на захисті власного «Я»; імпульсивність, напруженість інстинктивних потягів; прагнення до домінування у відносинах; дратівливість, образливість та підозрілість. Аналіз матеріалів справи показує, що в момент вчинення ОСОБА_8 дій, в яких він обвинувачується, ситуація для нього не була суб`єктивно безвихідною і не виникла раптово. Так, обвинувачений ОСОБА_8 на передодні події погрожував співмешканці ОСОБА_10 розправою, якщо вона не повернеться до нього, в день події, він за власним бажанням дістався помешкання ОСОБА_11 , маючи при собі зброю, мав можливість не починати дії, в яких він обвинувачується, аж до моменту вчинення їм першого пострілу з рушниці через вікно будинку ОСОБА_11 та піти, але натомість він відкрив вогонь по ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і маючи сумніви в тому, що вони померли, переслідував їх та добивав останніх.
Зазначені нижче дії обвинуваченого також свідчать на користь відсутності у нього стану фізіологічного афекту, стану вираженого емоційного збудження, вираженого емоційного напруження або будь-якого іншого емоційного стану, що міг би суттєво деструктивно вплинути на свідомість та поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 під час скоєння ним інкримінованих йому дій, а саме:
- збереження довільності поведінки обвинуваченого, її цілеспря-мованість та доцільність;
- відсутність ознак звуження свідомості у обвинуваченого під час події - він добре орієнтувався на місці події та вів прицільний вогонь по потерпілим, до заряджав рушницю, коли закінчилися набої, оцінював ушкодження, нанесені потерпілим, та здійснював постріли з метою гарантованого спричинення смерті; посилання ОСОБА_8 на забування скоєних ним дій, як можливої ознаки звуження свідомості, носить суб`єктивний характер і не підтверджується наявними в кримінальній справі матеріалами та результатами дослідження його індивідуально-психологічних особливостей;
- відсутність психічних автоматизмів у діях обвинуваченого - відносно невелика кількість та прицільна точність спричинених обвинуваченим ушкоджень потерпілим у життєво важливі органи, збереження дрібної моторики рук(перезаряджав рушницю);
- відсутність ознак постафективної астенізації - фізичного та емоційного виснаження в період після вчинення обвинуваченим інкримінованих йому дій, а саме - він поїхав велосипедом додому, де потім залишив його, оглядав свій город, та згодом пішов до своїх батьків, де поставив рушницю до сейфа та спілкувався з родичами.
Вищезазначене свідчить про те, що емоційний стан, який виник у ОСОБА_8 , а саме переживання емоції ревнощів, за своїми динамікою та ознаками інтенсивності не набув ступеня фізіологічного афекту, стану вираженого емоційного збудження, вираженого емоційного напруження або будь-якого іншого емоційного стану, що міг би суттєво деструктивно вплинути на свідомість та поведінку ОСОБА_8 в ситуації, що розглядається по справі.
Таким чином, експерти дійшли висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 , на момент скоєння дій, які йому інкримінуються, у стані фізіологічного афекту, стані вираженого емоційного збудження або вираженого емоційного напруження, що могли б розглядатися як психологічна підстава сильного душевного хвилювання, або в іншому емоційному стані, що міг би суттєво вплинути на його свідомість і поведінку, не перебував.
На підставі зазначених даних, районний суд дав критичну оцінку показанням обвинуваченого про те, що він не пам`ятає подій безпосереднього вбивства ОСОБА_10 та ОСОБА_11 внаслідок свого сильного душевного хвилювання та своєї знервованості, у зв`язку з тим, що вони не знайшли свого об`єктивного підтвердження та суперечать зібраним та дослідженим по справі доказам.
Також, критично оцінені показання обвинуваченого про те, що він спочатку поїхав на полювання, а потім коли повертався додому випадково опинився біля будинку ОСОБА_11 , а в подальшому не пам`ятає як робив постріли. Мотиви прийняття такого рішення обґрунтовано викладено у вироку суду, серед яких наступні. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 показав, що він є мисливцем та його мисливський стаж складає близько 20 років. Для полювання у нього мається спеціальний камуфляжних костюм та спеціальні резинові чоботи, щоб заходити у воду. Саме в такому вбранні він завжди ходить на полювання та бере з собою рушницю та патронаж для набоїв. Однак цього разу 10.09.2016 року він поїхав на полювання у звичайній одежі в якій прийшов з роботи, а саме був одягнутий у штани, футболку, светер та звичайні тряпчані капці, тобто яка не пристосована для полювання. В такій звичайній одежі він раніше ніколи на полювання не ходив, також в цей день він не взяв з собою патронаж, а поклав набої до кишені. Крім того, в судовому засіданні, в тому числі з показів самого ОСОБА_8 , було встановлено, що саме в день вбивства, тобто 10.09.2016 року останній дізнався, що його співмешканка ОСОБА_26 мешкає з іншим чоловіком ОСОБА_24 , після чого в цей же день висловлював погрози вбити їх, а саме постріляти з рушниці. Також і до цих подій ОСОБА_8 неодноразово в присутності сторонніх людей, казав ОСОБА_26 : «Якщо ти не житимеш зі мною, то ти не житимеш ні з ким, я тебе вб`ю».
Проаналізувавши вказані обставини, районний суд дійшов висновку, що коли ОСОБА_8 брав вдома мисливську рушницю, то він направився не на полювання, а одразу ж попрямував до домоволодіння ОСОБА_11 , щоб здійснити свій умисел направлений на вбивство ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції про наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 заздалегідь виниклого прямого умислу на вбивство ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відсутність у ОСОБА_8 фізіологічного афекту, обумовленого станом сильного душевного хвилювання, втрати пам`яті під час вчинення злочину.
Заперечення захисника проти висновку суду про отримання ОСОБА_10 поранень внаслідок першого пострілу у вікно будинку спростовуються висновками комплексно-комісійної судово-балістичної, медико-криміналістичної та судово-медичної експертизи Харківського обласного бюро СМЕ №537-КЕ/16/13646/13647 від 10.02.2017 року, відповідно до яких ушкодження ОСОБА_70 сформувалися внаслідок 2-х пострілів з гладкоствольної вогнепальної зброї, заряд якої був споряджений шротом. Наскрізне поранення голови виникло внаслідок пострілу у дотик в ліву очну ділянку і, зважаючи на його характер та наявність слідів на місці події, було спричинено останнім пострілом (т.з. «контрольний» постріл). Формування ушкоджень грудної клітини по передній її поверхні стало результатом одного (першого) пострілу з неблизької дистанції в напрямку справа наліво спереду назад. Не можна виключити, що формування вогнепальної травми тулубу у Кушнір виникло внаслідок пострілу «через вікно» в її напрямку.
Посилання в апеляційних скаргах на аморальні дії потерпілих, які спровокували обвинуваченого на вчинення злочину є неспроможними. Потерпіла ОСОБА_10 не перебувала з ОСОБА_8 у зареєстрованому шлюбі, повідомила його про припинення відносин між ними, перестала жити у будинку обвинуваченого, ОСОБА_8 проживав з іншою жінкою. Вказані обставини свідчать про відсутність з боку ОСОБА_10 подружньої зради, а тому посилання на це в апеляціях є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на висновки суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого.
Показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 в частині застосування ОСОБА_8 насильства до колишніх дружин є допустимими доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 97 КПК України, суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів.
Твердження в апеляції обвинуваченого про неправдивість показань свідка ОСОБА_17 також є необґрунтованим, адже ці показання узгоджуються з іншими доказами по справі, не містять в собі суперечностей та неповноти, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.
Стосовно посилання обвинуваченого про те, що суд не дав оцінки показанням свідка ОСОБА_14 , апеляційний суд зазначає, що вказаний свідок є співробітником обвинуваченого, не був очевидцем вчинення злочину, пояснень щодо обставин кримінального правопорушення не надавав, в суді пояснив, що ОСОБА_8 був гарним працівником, замкненою людиною, не мав друзів. Крім того, свідку від мешканців селища було відомо, що обвинувачений побив ОСОБА_12 , через що вона пішла від нього. Ці показання не несуть змістовного навантаження для прийняття рішення по справі, а тому їх відсутність у вироку районного суду не може вплинути на висновки суду. Крім того, матеріали справи містять характеристику ОСОБА_8 за місцем роботи.
Посилання в апеляції ОСОБА_8 про те, що судом не прийнято до уваги показання свідка ОСОБА_18 також є неспроможними, адже вказаний свідок судом взагалі не допитувався та з урахуванням принципу безпосередності дослідження доказів, суд не мав підстав для оцінки показань даного свідка при ухваленні рішення по справі.
Колегією суддів перевірений довід обвинуваченого про порушення його прав на захист, в результаті це посилання ОСОБА_22 не підтвердилося. Кримінальне провадження було розглянуто відповідно до вимог кримінального процесуального закону, захист обвинуваченого здійснював адвокат, судом були створені умови для реалізації обвинуваченим своїх процесуальних прав.
Вказані обставини спростовують доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника про невірну кваліфікацію дій обвинуваченого, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту та необ`єктивність судового слідства, неповне встановлення обставин справи та даних про особу обвинуваченого.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення районного суду про визнання обвинуваченого винним у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, є законним та обгрунтованим, прийнятим за результатами повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду із дотриманням норм матеріального та процесуального права, прав обвинуваченого на захист, у зв`язку з чим, підстав для задоволення апеляційних скарг в даній частині немає.
Колегією суддів також перевірені доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника щодо призначення ОСОБА_8 занадто суворого покарання, при цьому встановлено наступне.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Судом першої інстанції враховані дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, до моменту затримання працював в ПАОП «Мажарка» трактористом, де зарекомендував себе з позитивної сторони, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував. Відповідно до довідки-характеристики з місця проживання за підписом голови Мажарської сільської ради ОСОБА_16 , ОСОБА_8 проживає та зареєстрований в селі Мажарка Кегичівського району Харківської області. На даний час працює в ПОСП «Мажарка» механізатором. До адміністративної відповідальності не притягувався. Останні сім років проживав у громадянському шлюбі з ОСОБА_10 1992 р.н., яка постійно потерпала від побоїв та погроз фізичної розправи. Неодноразово їй доводилося тимчасово проживати у сусідів та рідних. Відомі випадки погроз рушницею та ножем двом попереднім дружинам ОСОБА_8 , але вони не зверталися про захист до сільської ради та правоохоронних органів. ОСОБА_8 завжди має свою думку на події, які відбуваються навколо нього, інші думки його не цікавлять, вважає що тільки він правий. Також мав місце випадок нанесення тілесних ушкоджень сусіду у непорозумінні з земельних питань в зв`язку з чим інші мешканці села намагались не створювати конфліктних ситуації з ОСОБА_8 та вступати з ним в суперечки.
Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , суд визнав, що останній раніше не судимий.
Також, судом враховані характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів; ставлення обвинуваченого до своїх дій та їх наслідків, відсутність будь-яких притаманних людині проявів співчуття, жалю до потерпілих осіб. Суд зважив на особливо цинічне ставлення ОСОБА_8 до життя людини, нехтування ним такою найвищою цінністю, яке ним було проявлено під час вчинених злочину; враховані фактичні обставини вчинення ОСОБА_8 злочину, а саме вбивства двох людей, що відбулося майже одночасно, в проміжку часу в кілька хвилин, знаряддя вчинення вбивства, кількість, характер та локалізацію тілесних ушкоджень завданих обвинуваченим в життєво важливі органи потерпілих, який спочатку робив прицільні постріли в потерпілих з певної відстані, а потім наздоганяв їх і коли впевнився що не довів свій умисел до кінця, добивав їх шляхом прицільних пострілів в голову в упор кожному, тобто робив «контрольні» постріли з мисливської рушниці, патрони якої були заряджені шротом(дробом), що являє собою підвищену вбивчу силу, і як мисливцю з 20 літнім стажем йому це було добре відомо.
Оцінивши поведінку обвинуваченого під час вчинення ним вбивства двох людей за обставин викладених вище, а також його подальшу поведінку, в тому числі в судовому засіданні, районний суд дійшов висновку, що визнання ОСОБА_8 вини є формальним та не свідчить про його щире каяття у вчиненому злочині.
Прийнято до уваги відсутність критичного ставлення ОСОБА_8 до скоєного, відсутність спроб та намагань з боку обвинуваченого будь-яким чином виправити ситуацію, що склалася, відшкодувати шкоду, надати будь-яку допомогу правоохоронним органам в установленні невідомих обставин справи, щирого вибачення перед потерпілими - рідними вбитих ним двох осіб; позицію прокурора та трьох потерпілих по справі, які просили призначити обвинуваченому найсуворіше покарання у вигляді довічного позбавлення волі
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.67 КК України, районним судом не встановлено.
Оцінивши вищенаведені дані, районний суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 становить особливу соціальну небезпечність для суспільства, а покарання на визначений строк не досягне своєї мети, направленої на виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Таким чином, суд першої інстанції прийняв рішення про призначення ОСОБА_8 виняткового виду покарання в межах санкції п.1 ч.2 ст.115 КК України, у виді довічного позбавлення волі, з чим погоджується й апеляційний суд.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання, колегія суддів не вбачає у зв`язку з його справедливістю та відповідністю вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості, суспільної небезпечності, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації. Призначене покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Наведене спростовує доводи апеляції обвинуваченого та захисника про призначення занадто суворого покарання у зв`язку з чим вони задоволенню не підлягають.
Доводи апеляцій про наявність по справі ряду обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, готовність відшкодувати завдані збитки, аморальні дії потерпілих є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Так, визнання вини та щире каяття, як зазначив суд першої інстанції, дійсно є формальним. Обвинувачений при розгляді кримінального провадження в районному суді та суді апеляційної інстанції заперечував наявність у нього умислу на вбивство потерпілих, посилався на стан афекту, втрату пам`яті. Дана позиція обвинуваченого перевірялася судом та не знайшла свого підтвердження, була спростована доказами по справі.
Активне сприяння розкриттю злочину здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою злочинну діяльність та/або таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.
По справі відсутні дані, що вказують на наявність активного сприяння розкриттю злочину з боку обвинуваченого.
Бажання обвинуваченого відшкодувати потерпілим збитки носить декларативний характер та не тягне для нього жодних зобов`язань. Крім того, потерпілі ОСОБА_21 , ОСОБА_20 цивільні позови не заявляли, а потерпіла ОСОБА_19 відмовилася від позову.
Наявність у обвинуваченого дитини ОСОБА_73 , 2003 року народження, на яку утримуються аліменти з дивідендів земельного паю ОСОБА_8 (том 4, арк. 55), не може вплинути на рішення суду щодо призначеного покарання.
Позиція сторони захисту про аморальність поведінки потерпілих, що спровокувало обвинуваченого на вчинення злочину, при розгляді кримінального провадження не підтвердилася.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що судовий розгляд даного кримінального провадження проведено повно, всебічно, об`єктивно, із додержанням вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, за результатами судового розгляду постановлено законне й обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його зміни або скасування, задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника - немає.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року, з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, та керуючись ч. 2 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 весь час попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням у строк відбування покарання з розрахунку: 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Красноградського районного суду Харківської області від 05 червня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.
Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 10 вересня 2016 року по 04 грудня 2018 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: