Справа № 466/6698/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002518 від 25 червня 2018 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орховичі Самбірського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 24 червня 2018 року, приблизно 21.00год., знаходячись на зупинці громадського транспорту, що розташована біля будинку №27 на вул. Г. Мазепи у м. Львові, діючи умисно, в групі між собою, маючи умисел на заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень, а саме слідчому слідчого управління ГУ НП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_6 , який відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», виконував службовий обов`язок, зокрема обов`язок виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню правопорушення, вживати у межах своєї компетенції заходи для їх усунення, вживати заходи з метою виявлення та припинення правопорушень, вживати заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення та вживати заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях та інших публічних місцях, з метою припинення правопорушення, усвідомлюючи те, що вони перебувають у громадському місці, а також те, що перед ними працівник правоохоронного органу, вчинили насильство щодо потерпілого ОСОБА_6 , як працівника правоохоронного органу, яке виразилося в тому, що в час, коли ОСОБА_5 утримував потерпілого ОСОБА_6 за обидві руки, ОСОБА_4 підійшов до останнього та наніс декілька ударів по тулубу потерпілого, чим спричинив вказаному потерпілому тілесні ушкодження у вигляді двох синців на задній поверхні лівого плеча та на передній поверхні грудної клітки справа, підшкірну гематому тім`яної ділянки зліва, які згідно висновку експерта №174/18 від 03 липня 2018 року відносяться до легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 24 червня 2018 року в післяобідній час разом зі своїм двоюрідним братом ОСОБА_7 та товаришем на ім`я ОСОБА_8 вони розпивали спиртні напої в кафе на вул. Г.Мазепи в м. Львові. Вийшовши з кафе, вони всі троє направились на зупинку громадського транспорту на вказаній вулиці, де до ОСОБА_8 підійшли невідомі хлопці та між ними виник конфлікт. Пізніше до них підійшов потерпілий ОСОБА_6 , якого вони побачили вперше, та намагався припинити цей конфлікт. На зауваження потерпілого вони з братом не звертали уваги, оскільки перебували в стані алкогольного сп`яніння. В той час, коли його брат ОСОБА_5 став утримувати за руки потерпілого ОСОБА_6 , він, ОСОБА_4 , наніс останньому декілька ударів руками по тілу, спричинивши тілесні ушкодження. У вчиненому щиро кається та просить його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та дав аналогічні показання щодо обставин вчинення насильства щодо потерпілого ОСОБА_6 .

З показань потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що він являється працівником правоохоронного органу. 24 червня 2018 року у вечірній час разом зі своїми дітьми він вийшов прогулятись неподалік від місця свого проживання. Коли його діти побачили, що на зупинці громадського транспорту виник конфлікт і якісь хлопці почали битись, він, як працівник правоохоронного органу, вирішив втрутитися з метою припинення конфлікту. Серед вищевказаних осіб на вказаній громадській зупинці були також обвинувачені брати ОСОБА_9 , яких він тоді побачив вперше. Після припинення конфлікту, він направився до своїх дітей, однак брати ОСОБА_9 його наздогнали та, незважаючи на те, що він представився працівником правоохоронного органу, один з братів став його, потерпілого, утримувати за руки, а інший - наніс йому декілька ударів руками по тілу, спричинивши згідно висновку експерта легкі тілесні ушкодження. При призначенні обвинуваченим покарання він, ОСОБА_6 покладається на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 .

Крім повного визнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєї вини, їх винуватість у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 та зібраними в ході досудового розслідування доказами, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами, не оспорювались в судовому засіданні ні самими обвинуваченими, ні іншими учасниками судового провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно доведена та його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 345 КК України, оскільки своїми умисними діями в групі осіб він вчинив заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно доведена та його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 345 КК України, оскільки своїми умисними діями в групі осіб він вчинив заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його позитивну характеристику за місцем проживання та щире каяття у вчиненому, думку потерпілого ОСОБА_6 , та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його позитивну характеристику за місцем проживання та щире каяття у вчиненому, думку потерпілого ОСОБА_6 , та також приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. ст. 370, 373,374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжні заходи засудженим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обиралися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1