Справа №463/2770/19
Провадження №1-кс/463/1418/19
У Х В А Л А

09 квітня 2019 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність директора (уповноважених посадових осіб) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на директора (уповноважених посадових осіб) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань за його зверненням до Президента України № 8 від 26 грудня 2018 року.

Вивчивши матеріали скарги, вважаю, що така підлягає поверненню скаржнику з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до положень ч.1 ст.60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Таким чином, з аналізу зазначених вище норм вбачається, що права і обов`язки заявника виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування.

Як вбачається із матеріалів скарги, ОСОБА_2 звернувся із зверненням №8 від 26 грудня 2019 року до Президента України.

Таким чином, в силу положень ч.1 ст.60 КПК України ОСОБА_2 не може вважатись заявником щодо вчинення кримінального правопорушення, оскільки із заявою про вчинення кримінального правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування не звертався, а тому він не наділений процесуальним правом на подання скарги про бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення.

Згідно вимог п.1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, зокрема, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Крім цього згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Частина перша ст. 304 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зміст даної скарги полягає в оскарженні бездіяльності ТУ ДБР розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань за зверненням ОСОБА_2 до Президента України № 8 від 26 грудня 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Отже, граничний строк внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань минув наступного дня після отримання заяви скаржника, і саме в цей день мала місце бездіяльність працівників прокуратури щодо невнесення відомостей в ЄРДР.

Як в самій скарзі так і в клопотанні про поновлення строків, ОСОБА_2 вказує, що 25.02.2019 р. отримав лист від ТУ ДБР розташованого у м. Львові про відмову у внесенні в ЄРДР відомостей за його зверненням № 8 від 26.12.2018 р.

Відповідно до положень ст. 304 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Таким чином скарга подана до слідчого судді після спливу десятиденного строку з моменту допущення бездіяльності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 117 КПК України, лише пропущений із поважних причин строк, повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду

Скаржник заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, мотивує тим, що у визначені КПК України строки аналогічну скаргу подав з порушенням правил територіальної підсудності в Галицький районний суд м. Львова.

Враховуючи наведене вважаю, що ОСОБА_2 пропустив визначений ст. 304 КПК України строк без наявності поважних причин, оскільки такий раніше неодноразово оскаржував в Личаківському районному суді м. Львова дії чи бездіяльність працівників ТУ ДБР розташованого у м. Львові з дотриманням правил територіальної підсудності.

Таким чином слідчий суддя дійшов висновку, що підстав для поновлення пропущеного скаржником строку для подання скарги немає, в зв`язку з чим матеріали скарги слід повернути скаржнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 117, 214, 303, 304 КПК України -

п о с т а н о в и в:

матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність директора (уповноважених посадових осіб) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань - повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку та строки, визначені статтею 395 КПК України протягом п`яти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1