Провадження №11-кп/4820/163/18
Категорія: ухвала Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 12 вересня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12 вересня 2018 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування часу перебування у місцях відбування покарання у виді позбавлення волі до часу відбування покарання у виді виправних робіт, відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , місцевий суд виходив із того, що при вирішенні питання в порядку ст.539 КПК України, питання про складання покарання за сукупністю злочинів та сукупністю вироків після виконання вироку судом не вирішуються.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити його клопотання, зарахувавши час перебування у місцях відбування покарання у виді позбавлення волі до часу відбування покарання у виді виправних робіт.

Свої вимоги аргументує тим, що після винесення ухвали про зміну виду покарання він продовжував перебувати у місцях позбавлення волі до моменту коли судове рішення щодо нього набрало законної сили.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який не заперечував щодо її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню в силу наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів провадження, ухвалою Ізяславського районного суду від 10 березня 2017 року задоволено подання начальника Ізяславської виправної колонії №31 та змінено засудженому ОСОБА_8 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке, а саме виправні роботи строком на один рік чотири місяці двадцять чотири дні з відрахуванням в дохід держави 20 % заробітку (а.м.с.4-5).

Відповідно до довідки про звільнення засудженого ОСОБА_8 вбачається, що останній відбував покарання з 04 серпня 2015 року по 20 березня 2017 року та звільнений на підставі ухвали Ізяславського районного суду від 10 березня 2017 року на підставі ст.82 КК України, в зв`язку з заміною невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи строком один рік чотири місяці двадцять чотири дні (а.м.с.7).

Згідно з п.1 «в» ч.1 ст.72 КК України позбавлення волі зараховується судом у строк покарання виходячи з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають три дні виправних робіт.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого з тих підстав, що зарахування часу перебування у місцях позбавлення волі до часу відбування покарання у виді виправних робіт не відноситься до питань, які вирішуються судом в порядку ст.539 КПК України, місцевий суд не врахував положень п.14 ч.1 ст.537 КПК України, відповідно до яких під час виконання вироку судом вирішуються й інші питання про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Не взяв до уваги суд і принципів кримінально-виконавчого законодавства, передбачених ст.5 КВК України, відповідно до яких кримінально-виконавче законодавство ґрунтується на невідворотності виконання і відбування покарань, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, поваги до прав і свобод людини, законності у діяльності органів і установ виконання покарань та на інших засадах.

Приймаючи до уваги викладене, з урахуванням принципу верховенства права, передбаченого в тому числі Європейською Конвенцією з прав людини, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що з урахуванням положень чинного законодавства України, ОСОБА_8 має право на те, щоб неврахований строк його перебування в місцях позбавлення волі був зарахований йому в строк відбування покарання.

Таким чином, час перебування засудженого ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі у Ізяславській виправній колонії №31, а саме з моменту винесення Ізяславським районним судом ухвали від 10 березня 2017 року і до 20 березня 2017 року часу його звільнення з ВК-31, повинен бути йому зарахований у строк відбування заміненого покарання у виді виправних робіт, у відповідності з вимогами п. «в» ч.1 ст.72 КК України, із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає три дні виправних робіт.

Враховуючи наведені обставини, керуючись ст.72 КК України, ст.ст. 407, 408, 409, 413, 537-539 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 12 вересня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про зарахування часу перебування у місцях відбування покарання у виді позбавлення волі до часу відбування покарання у виді виправних робіт, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_8 задовольнити та зарахувати йому час перебування у місцях відбування покарання у виді позбавлення волі з 10 березня 2017 року по 20 березня 2017 року включно до часу відбування покарання у виді виправних робіт з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає три дні виправних робіт.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4