Провадження № 11-сс/4823/104/18
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката - ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 листопада 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання слідчого щодо застосування стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України не судимого, із професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_9 заборонено залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 19.00 год. до 07.00 год. щоденно без дозволу слідчого, прокурора або суду та на нього покладено відповідні обов`язки.

Строк дії ухвали встановлено до 25 січня 2019 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в судовому засіданні були доведені обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, відповідно до мотивування, викладеного в клопотанні, але разом з тим, прокурором в судовому засіданні не доведені обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України і з врахуванням даних про особу ОСОБА_9 є достатні підстави для застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, зазначених у ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати її ухвалити нову, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором обґрунтовані причини неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, а саме, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, апелянт зазначає, що підозрюваний намагався втекти з місця події і ним було вчинено злочин в стані алкогольного сп`яніння із застосуванням насильства до потерпілої.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити з вказаних у ній підстав, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Одним із запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст. 181 КПК України слідує, що домашній арешт є запобіжним заходом, який може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Так, слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, належним чином врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а також те, що матеріали подання містять дані, які вказують на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України та на можливість його настання з боку підозрюваного, однак, одночасно, визнав недоведеним з боку слідчого та прокурора факту того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного.

Згідно вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

А тому висновки слідчого судді, що стосуються застосування того, чи іншого запобіжного заходу до підозрюваної особи відповідають фактичним, встановленим обставинам кримінального правопорушення.

При цьому, на думку колегії суддів, у ході розгляду слідчим суддею взято до уваги відомості про особу ОСОБА_9 , який має на утриманні двох малолітніх дітей, на час розгляду клопотання був працевлаштований та в силу ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце мешкання в м. Чернігові та частково визнав пред`явлену йому підозру.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею у достатній мірі було враховано та умотивовано у судовому рішенні можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам, а слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого, на думку колегії суддів, навели загальні твердження, без належної аргументації з посиланням на обставини та процесуальний закон, а тому фактично не довели доцільність застосування до ОСОБА_9 лише запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Практика Європейського Суду з прав людини, із застосуванням якої здійснюється кримінальне провадження в Україні, обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та його тяжкість із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не пов`язує та свідчить про те, що під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу, повинна враховуватись особа підозрюваного.

За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованою апеляційну скаргу прокурора, а тому залишає її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 листопада 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 та обрано відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4