Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2019 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого з ОВС 4-го СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000044 від 04 червня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2019 року слідчий з ОВС 4-го СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням про надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання погоджено прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 .

Слідчий у судове засідання не з`явилася та не підтвердила матеріали клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, суд вважає, що воно є необґрунтованим, а тому таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено у ч. 4 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цією статті.

За п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексу.

За п. 4 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, у відповідності до загальних засад кримінального провадження та основних засад судочинства, закріплених у законі, слідчий повинен самостійно обґрунтувати у судовому засіданні правову позицію, що викладена у клопотанні. Крім того, до суду має бути подано докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, та доведено їх переконливість перед судом.

Згідно ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

На підставі вимоги безпосередності судового розгляду всі належні і допустимі згідно із законом докази підлягають установленню й дослідженню під час судового засідання.

Суд зобов`язаний обґрунтовувати своє рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, і сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи, що слідчий не з`явилася у судове засідання, заяву про розгляд клопотання за її відсутності не подала, а отже не підтвердила матеріали клопотання та не надала у процесі судового розгляду необхідні докази для підтвердження обставин по справі, слідчий суддя прийшов до висновку про необґрунтованість клопотання.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 22, 23, 129, 159, 163, 370 та 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого з ОВС 4-го СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000044 від 04 червня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1