Ухвала
Іменем України
06 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 240/991/18-к

провадження № 51-10 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 20 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 25 вересня 2018 року,
встановив:
Вироком Красноградського районного суду Донецької області від 20 березня 2018 року
ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді 3 років 2 місяців обмеження волі.

Крім того, вказаним вироком також засуджено ОСОБА_5 .
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 25 вересня 2018 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 24 вересня 2017 року, в денний час, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи на 33 км пк 7 залізничного перегону ст. Легендарна ст. Золоті Пруди, таємно викрав майно структурного підрозділу «Красноармійська дистанція колії» регіональній філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», спричинивши матеріальну шкоду на суму 11 194 грн. 7 коп.
Крім того, 10 жовтня 2017 року, в денний час, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи на 33 км пк 3-4 залізничного перегону ст. Легендарна ст. Золоті Пруди, таємно викрав майно структурного підрозділу «Красноармійська дистанція колії» регіональній філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», спричинивши матеріальну шкоду на суму 42 319 грн. 64 коп.
Крім того, 18 жовтня 2017 року, в денний час, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи на 31 км пк 6-7 залізничного перегону ст. Легендарна ст. Золоті Пруди, таємно викрав майно структурного підрозділу «Красноармійська дистанція колії» регіональній філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», спричинивши матеріальну шкоду на суму 11 619 грн. 89 коп.
Крім того, 20 жовтня 2017 року, в денний час, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи на 21 км пк 5 залізничного перегону ст. Легендарна ст. Золоті Пруди, таємно викрав майно структурного підрозділу «Красноармійська дистанція колії» регіональній філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», спричинивши матеріальну шкоду на суму 4 154 грн. 39 коп.
Крім того, 22 жовтня 2017 року, в денний час, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи на 18 км пк 4 залізничного перегону ст. Легендарна ст. Золоті Пруди, таємно викрав майно структурного підрозділу «Красноармійська дистанція колії» регіональній філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», спричинивши матеріальну шкоду на суму 13 287 грн. 21 коп.
Крім того, 3 листопада 2017 року, в денний час, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи на 33 км пк 7 залізничного перегону ст. Легендарна ст. Золоті Пруди, вчинив незакінчений замах на таємне викрадення майна структурного підрозділу «Красноармійська дистанція колії» регіональній філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», на суму 1 330 грн. 22 коп.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого, через суворість. При цьому посилається на ту обставину, що місцевим судом не враховано у повній мірі його особу, всі обставини, що пом`якшують йому покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також обставини вчинення злочину. У свою чергу, апеляційний суд, у порушення вимог ст. 419 КПК України, допущених порушень не усунув, та вирок місцевого суду залишив без змін. Засуджений просить звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, враховуючи, що він працює, має постійний дохід та почав частково відшкодовувати збитки.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доводи касаційної скарги засудженого про порушення щодо нього загальних засад призначення покарання, на думку колегії суддів, є непереконливими.
Як убачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, суд обґрунтовуючи висновок щодо виду і розміру покарання ОСОБА_4 , призначаючи йому покарання у виді обмеження волі, виходив з того, що за місцем проживання та роботи ОСОБА_4 характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Обставинами, які пом`якшують покарання засудженому, судом визнано, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які б обтяжували покарання засудженому, в ході судового розгляду встановлено не було.
Врахувавши всі зазначені обставини в їх сукупності, у тому числі і ті, про які зазначає засуджений у своїй скарзі, суд обґрунтовано дійшов висновку, що перевиховання засудженого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, та правильно призначив покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 70 КК України.
Колегія суддів вважає, що призначене засудженому покарання відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження нових злочинів, справедливим, та відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Таким чином, підстав вважати призначене засудженому ОСОБА_4 покарання явно несправедливим через його суворість, також підстав для застосування положень ст. 75 КК України та звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, про що засуджений зазначає у своїй касаційній скарзі, не вбачається.
При розгляді апеляційної скарги засудженого, суд апеляційної інстанції перевірив доводи скарги, належним чином вмотивував своє рішення з наведенням докладних мотивів з яких апеляційну скаргу залишив без задоволення, а вирок місцевого суду без зміни. Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 20 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 25 вересня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3