Провадження 1-кс/712/6483/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника скаржника ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на незаконне затримання,-

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси зі скаргою на визнати незаконним затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке відбулося 27.09.2018 року на підставі протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.09.2018 року.

Скаргу мотивує тим, що 27.09.2018 року в квартирі ОСОБА_5 відбулася слідча дія - обшук. Після проведення слідчої дії старшим слідчим СВ Черкаського відділу поліції капітаном поліції ОСОБА_6 було складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Вважає, що затримання ОСОБА_5 та винесений протокол затримання не відповідають вимогам Закону, затримання та протокол є незаконними, зважаючи на наступне.

Згідно відомостей протоколу обшуку від 27.09.2018 року слідча дія розпочалася о 18 год. 10 хв. При цьому, з 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 фактично було затримано оперативними працівниками та слідчим ОСОБА_7 , застосувавши до ОСОБА_5 поліцейський захід примусу обмеження рухомості - кайданки. Всю слідчу дію, а саме обшук, ОСОБА_5 перебував у кайданках, підкорявся наказу працівників поліції, які обмежили його рух, постійно знаходився біля них без права залишення місця слідчої дії.

Таким чином, ОСОБА_5 було затримано приблизно з 17 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 .

Доказом фактичного затримання особи є відеозапис слідчої дії, який міститься в матеріалах кримінального провадження № 0004947 від 13.06.2017 року.

В той же час, в протоколі затримання особи зазначається час початку 21 год. 56 хв., а момент затримання - 21 год. 15 хв., що не відповідає дійсності та обставинам затримання. Вказане значною мірою порушує вимоги законодавства та права ОСОБА_5 .

Також, в протоколі зазначена, в моменті затримання, адреса Черкаського відділу поліції - м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104. Вказані відомості не відповідають дійсності, адже затримання ОСОБА_5 із застосуванням кайданок відбулося за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане значною мірою порушує вимоги законодавства та права ОСОБА_5 .

В судовому засіданні захисник клопотання підтримав, та просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, та пояснив, що затримання ОСОБА_5 відбулося відповідно до норм Кримінально-процесуального кодексу України.

Перевіривши надані матеріали скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши додані докази, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі і в порядку встановлених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання. Відповідно до ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 42, 208 КПК України, підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Відповідно до ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Частиною 4 ст. 213 КПК України передбачено обов`язок уповноваженої службової особи, що здійснила затримання, негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

Порядком інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1363 встановлено обов`язок суб`єкта подання інформації негайно після фактичного затримання особи повідомити відповідний регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

При розгляді даної скарги судом встановлено, що 27.09.2018 року о 18 год. 10 хв., згідно протоколу обшуку від 27.09.2018 року, в квартирі ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , відбулася слідча дія обшук, який проводився старшим слідчим СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 .

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.09.2018 року, складеного старшим слідчим СВ Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_8 , о 21 год. 56 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 209 КПК України. Підставами затримання зазначено: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Однак, захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні стверджував, що фактично ОСОБА_5 було затримано ще до початку проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_2 , а саме приблизно з 17-00 год. 27.09.2018 року, застосувавши до ОСОБА_5 поліцейський захід примусу обмеження рухомості - кайданки. Всю слідчу дію, а саме обшук, ОСОБА_5 перебував у кайданках, підкорявся наказу працівників поліції, які обмежили його рух, постійно знаходився біля них без права залишення місця слідчої дії.

Також, в протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.09.2018 року в «моменті затримання» вказана адреса Черкаського відділу поліції - м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104. Однак, захисник вказував, що вказані відомості не відповідають дійсності, адже затримання ОСОБА_5 із застосуванням кайданок відбулося за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор пояснив, що ОСОБА_5 була оголошена ухвала суду про проведення обшуку, після чого він мав намір покинути приміщення. Працівники поліції затримали ОСОБА_5 та до проведення обшуку наділи спецзасіб кайданки. Після чого був проведений обшук та ОСОБА_5 доставлено до Черкаського відділу поліції.

Натомість, прокурором не надано доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_5 мав намір покинути приміщення. Також не надано доказів, які б спростовували твердження захисника щодо моменту затримання ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2, 3, 5 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) не перевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставлені особи до суду.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 26, 207, 208, 209, 303, 307 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на незаконне затримання задоволити.

Визнати незаконним затримання ОСОБА_5 , яке відбулося 27.09.2018 року на підставі протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.09.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 23.11.2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1