БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21.02.2019
Єдиний унікальний номер 497/108/19
Провадження № 1-кп/497/42/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000612 від 30.12.2018 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Каракурт (колишня назва Жовтневе), Болрадського району Одеської області, громадянина України, албанця за національністю, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні неповнолітню дитину та бабусю похилого віку, відповідно до ст.89 КК України такого, що не має судимості, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 24.03.2009 року,
який обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:

30.12.2018 року приблизно 01:30 годині, ОСОБА_4 , знаходячись біля бару «Людмила», розташованого за адресою: Одеська область, Болградський район, с.Каракурт, вул. Арнаутська, 94, вступив у розмову з ОСОБА_5 , яка переросла у сварку між ними.

В ході вказаної сварки, ОСОБА_4 діючи з мотивів особистих неприязнених відносин до ОСОБА_5 , з умислом, спрямованим на спричинення йому тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій, правою рукою в якій він тримав чашку наніс один удар по обличчю стоячому поряд ОСОБА_5 .

В результаті нанесення зазначеного удару ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесне ушкодження у вигляді забійної рани на обличчі в ділянці верхньої губи ліворуч, перелом коронок в ділянці ріжучого краю 1-го і 2-го зубів на ніжній щелепі зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

По твердженню органу досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вину свою у вчиненні вище викладених дій обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю, та суду підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.

Пояснив, що 30.12.2018 року він приїхав з заробіток з м.Одеса, та пішов до брата в гості. Потім біля 01:30 годині, він ОСОБА_4 вийшов з двору будинку, де проживає брат та перейшовши дорогу, підійшов до бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований навпроти будинку брата. Там він вступив у розмову з ОСОБА_5 , та попросив покликати його знайомого чоловіка з бару. Однак, вони з ОСОБА_5 не знайшли порозуміння, та почали сваритися. Під час цієї сварки, ОСОБА_5 погано висказався про його покійних батьків, в зв`язку з чим, він ОСОБА_4 дуже розсердився, та правою рукою в якій він тримав чашку наніс один удар по обличчю в нижню частину щелепи, стоячому поряд ОСОБА_5 .

Потім, його брат відвів в сторону, а ОСОБА_5 почали надавати медичну допомогу.

Тим самим обвинувачений підтвердив час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Зазначив, що щиро кається, вину повністю визнає, вибачається перед потерпілим, відповідні висновки для себе зробив, запевнив суд, що більше не допустить жодних правопорушень.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння повністю підтверджується:

Заявою ОСОБА_5 від 30.12.2018 року про те, що вночі 30.12.2018 року в с.Каракурт Болградського району, Одеської області йому було спричинено тілесні ушкодження (а.с.44).
За даним фактом були внесені відомості в ЄРДР за № 0000612 та розпочато досудове слідство (а.с.42).
Постановою слідчого від 30.12.2018 року заявник ОСОБА_5 був визнаний потерпілим (а.с.45).
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив про те, що 30.12.2018 року він перебував в барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . Біля 01.30 години він вийшов на вулицю, та вступив у розмову з ОСОБА_4 , яка переросла у сварку між ними.

Під час цієї сварки, ОСОБА_4 правою рукою в якій тримав скляну чашку наніс один удар по його, ОСОБА_5 обличчю, внаслідок чого спричинив йому травму губи, та було зламано два зуба. В зв`язку з цим, він зазнав душевної травми, болі, був порушений його звичайний ритм життя, він не міг спілкуватися з друзями, незручно було харчуватися, звертався до лікаря, та відновлював свій стан здоров`я. Тому вважає, що діями обвинуваченого ОСОБА_4 йому було спричинено моральної шкоди, яку він оцінює в 50 000.00 гривен, а також матеріальної шкоди, яка складається з затрат на придбання засобів лікування, та просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь.

Просив призначити обвинуваченому покарання згідно вимог інкримінованої йому статті.
Згідно висновку експерта № 1 від 15.01.2019 року у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження: забійна рана на обличчі в ділянці верхньої губи ліворуч, перелом коронок в ділянці ріжучого краю 1-го і 2-го зубів на нижній щелепі зліва. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились, вони могли виникнути при ударі скляною (фарфоровою) чашкою по обличчю. За терміном давності дані тілесні ушкодження могли утворитися 30.12.2018 року незадовго до звернення ОСОБА_5 до Болградської ЦРЛ за медичною допомогою 30.12.2018 року в 09:45 годин. Дані тілесні ушкодження спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день) і за цією ознакою, відповідно до п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ МОЗ № 6 від 17.01.1995 року), і в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.48-49).
Свідок ОСОБА_8 повідомив суду, що він бачив як ОСОБА_4 у результаті сварки заподіяв тілесні пошкодження ОСОБА_5 біля бару «Людмила» розташованого в с.Каракурт, Болградського району, Одеської області, у вигляді одного удару чашкою по обличчю, у результаті чого побачив на обличчі ОСОБА_5 забійну рану в ділянці верхньої губи, згодом на наступний день ОСОБА_5 показав свідку ще два зламаних зуби.
Досліджені судом докази ніким з учасників судового розгляду не оспорювалися та визнанні допустимими і належними, клопотань щодо визнання доказів недопустимими заявлено не було.
З огляду на викладене, оцінивши сукупність наведених доказів, суд вважає доведеним обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, з урахуванням визнавальних показів обвинуваченого, досліджених доказів, та відсутність заперечень з боку сторін кримінального провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.125 ч.2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який характеризується опосередковано (а.с.55), на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.57, 58), а ні інвалідом, а ні пенсіонером не являється, постійного місця роботи не має, міцність соціальних зв`язків, до складу сім`ї входить бабуся та син, які перебувають на утриманні обвинуваченого (а.с.56), за місцем проживання характеризується виключно позитивно (а.с.55), в силу вимог ст.89 КК України, такого який не має судимості (а.с.52, 53-54).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст.66 КК України є щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому в силу ст. 67 КК України не встановлено.
Згідно досудової доповіді Болградського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області від 18.02.2019 року вбачається, що обвинувачений оцінюється як правопорушник з середнім рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних злочинів. Обвинувачений раніше судимий у 2016 році за ст.125 ч.2 КК України, однак судимість погашена. Обвинувачений перебуває в незареєстрованому шлюбі має на утриманні неповнолітню дитину, працює неофіційно, за колишнім місцем проживання характеризується позитивно, взаємовідносини з сусідами доброзичливі, за характером товариський, комунікабельний, не запальний.
Орган пробації вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства. (а.с.30-35).
З огляду на викладене, враховуючи позицію прокурора і потерпілого, а також приймаючи до уваги висновок Органу пробації, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції даної статті у вигляді штрафу, що буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Речові докази відсутні.
Процесуальних витрат по справі не має.
Міра запобіжного заходу до ОСОБА_4 - не застосовувалася.

Щодо цивільного позову.
Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 спричинену матеріальну шкоду в розмірі 1 760.37 гривен, та в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000.00 гривен задовольнити частково.
Обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги визнав частково, а саме в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1760.37 гривен, та моральної шкоди 2 000.00 гривен.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок … суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З огляду на викладене, суд виходить з обсягу пред`явленого обвинувачення та доведеності вини обвинуваченого.

Виходячи з положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України).

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.

Позовні вимоги потерпілого цивільного позивача ОСОБА_5 щодо відшкодування на його користь матеріальної шкоди в розмірі 1 760.37 гривен підлягають задоволенню з урахуванням визнання позову в цій частині відповідачем.

Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до вимоги чинного законодавства України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги розумності та справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року із послідуючими змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного життя. Суд при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди повинен врахувати стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.
Однак, розмір моральної шкоди, про який просить стягнути потерпілий ОСОБА_5 є надто завищений, не відповідає реально спричиненій шкоді та наслідкам, що настали, а також ні в якому разі не може бути засобом збагачення за рахунок обвинуваченого.
Внаслідок одержаних легких тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_5 переніс, як фізичну біль, так і психологічні страждання в зв`язку з тимчасовою втратою здоров`я, звичного нормального способу життя, як слідує зі слів потерпілого він зазнав незручностей при спілкування з друзями, та при харчуванні.
Суд розцінює критично доводи потерпілого ОСОБА_5 , що в зв`язку з заподіяними йому тілесними ушкодженнями він втратив працездатність на тривалий час, що позначилося на його матеріальному становищі, оскільки такі твердження потерпілого жодних чином не доведені належними і допустимими доказами. Крім того, сам потерпілий підтвердив в судовому засіданні, що в період з 30.12.2018 року по 11.01.2019 року він перебував на канікулах, не навчався, а також і не працював, а тому ніяким чином ця подія не могла спричинити втрату працездатності потерпілого тим паче на тривалий час.
Зі слів потерпілого в січні 2019 року йому було призначено співбесіду в зв`язку з можливим подальшим проходженням практики з 01.03.2019 року, однак він посилаючись на свою хворобу не відвідав співбесіду. Проте на думку суду, наявність легких тілесних ушкоджень, яких зазнав потерпілий, не є причиною відмови потерпілому ОСОБА_5 в проходженні виробничої практики, тим паче з 01.03.2019 року, так як на даний час потерпілий є цілком здоровою людиною.

Тому, враховуючи конкретні обставини цього кримінального провадження, характер та глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_5 , їх наслідки й інші негативні впливи внаслідок отриманих легких тілесних ушкоджень, суд вважає, що позов в цій частині слід задовольнити частково, та з урахуванням вимог розумності і справедливості розмір відшкодування моральної шкоди визначити у розмірі 5 000.00 гривен, при цьому суд виходить з наступних критеріїв: тягаря скоєного, об`єму душевних страждань, понесених потерпілим і вважає, що дана сума відшкодування моральної шкоди відповідає принципам розумності та справедливої сатисфакції, закріплених у ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також сталій практиці Європейського Суду з прав людини.
Керуючись ст.ст.128, 129, 369 ч.1, 373 ч.2-3, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190.00 гривен (одну тисячу сто дев`яносто гривен).
Міру запобіжного заходу до ОСОБА_4 не застосовувати.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Каракурт (колишня назва Жовтневе), Болрадського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 24.03.2009 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 1 760.37 гривен, та в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000.00 гривен.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1