Справа № 133/262/18
В И Р О К
Іменем України
20.11.2018

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині

обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000966 від 06.11.2016 р. По обвинуваченню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Білилівка Ружинського району Житомирської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, незаміжню, освіта середня спеціальна працює на Козятинській підстанції екстреної медичної допомоги - фельдшер, раніше не судиму, не депутат,
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 набула на підставі договору міни від 25 червня 2016 року права власності на нерухоме майно - житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , а саме: на житловий будинок, гараж, 2 сараї, вбиральну, колодязь. У цьому ж договорі міни зазначено, що право власності на земельну ділянку площею 0,0840 га, на якій розташоване зазначене нерухоме майно, ні за ким не зареєстроване. Після передачі майна за договором міни ОСОБА_5 виявила, що на не оброблювальній земельній ділянці, яка прилягає до городу, на якому розташований її будинок, знаходиться 11 металевих конструкцій (ферм) у фомі трикутника довжиною 10 м., висотою 2 м., площа 10 кв.м. кожна
Попередня власниця будинку при передачі майна за договором міни попередила ОСОБА_5 про те, що металеві конструкції, які зберігаються на необроблюваній земельній ділянці, яка прилягає до городу, їй не належать, а лише тимчасово зберігаються.
Проте, ОСОБА_5 , будучи попередженою про те, що 11 металевих конструкцій (ферм), які зберігалися на необроблювальній земельній ділянці, яка прилягає до горду, на якому розміщений її будинок, не належать попереднім господарям, а поміщені на тимчасове зберігання та, незважаючи на те, що договором міни від 26 червня 2016 року не передбачено набуття нею права власності на зазначені металеві конструкції (ферми), діючи умисно, самовільно всупереч вимогам встановленим законом порядку набуття правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном 26.10.2016 року, домовившись із приватним підприємцем ОСОБА_7 на підставі усної домовленості про продаж зазначених 11 металевих конструкцій (ферм), продала зазначені 11 металевих конструкцій ОСОБА_7 , який 28.10.2016 та 29.10.2016 за допомогою газового різака порізав на частини, завантажив на власний автомобіль ГАЗ 53 державний номерний знак НОМЕР_1 та вивіз зазначені металеві конструкції з земельної ділянки, яка прилягає до земельної ділянки, якою користується ОСОБА_5 . За придбані металеві конструкції ОСОБА_7 заплатив ОСОБА_5 3 грн. 20 коп. за 1 кг металобрухту, яка вилучені кошти потратила на власні потреби. Дійсний власник металевих конструкцій (ферм) ОСОБА_4 оспорив правомірність дій ОСОБА_5 , подавши до Козятинського відділення поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області відповідну заяву. Таким чином, неправомірними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно матеріальної шкоди на суму 68818 грн.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 356 КК України - самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам власника.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 не визнала себе винуватою у пред`явленому обвинувачені та пояснила, що вона дійсно у 2016 році придбала житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_2 на підставі договору міни, обмінявши свою квартиру на зазначений житловий будинок. Право власності на земельну ділянку ще не оформила. Коли вона стала вирубувати чагарники, вкінці земельної ділянки, біля будинку, якого придбала, то виявила якийсь метал. Вона вважала, що це метал нічийний, так як знаходиться вкінці земельної ділянки, на якій розташований її житловий будинок, тому вирішила його продати, розчистивши таким чином земельну ділянку. Про те, що це метал комусь належить, її не попереджав ніхто. Метал продала за 12 тис. грн. ОСОБА_7 .
Хоча обвинувачена ОСОБА_5 не визнає себе винуватою у скоєні зазначеного кримінального правопорушення, проте її винуватість підтверджується поясненнями потерпілого, свідків, іншими доказами, які досліджувались в судовому засіданні.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що в 2007 році він придбав 17 металевих конструкцій (стальні ферми) довжиною по 10 м кожна, з яких мав будувати ангар. Частину склав біля паркану, а частину, з усної згоди сільського голови поклав на земельній ділянці, яка нікому не належала і яку він розчистив від побутового сміття. Ця земельна ділянка межувала з земельною ділянкою ОСОБА_8 . ОСОБА_8 не заперечувала про те, щоб він там склав металеві конструкції та вона знала, що конструкції належать йому. Пізніше в 2016 році він виявив, що 11 металевих конструкцій зникли. Він звернувся з заявою до поліції. Зазначеним злочином йому заподіяно матеріальних збитків на суму 320007 грн., оскільки зросли ціни на метал і для придбання на даний час аналогічних 11 металевих конструкцій необхідно така сума коштів.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона успадкувала будинок АДРЕСА_2 . До її земельної ділянки прилягала земельна ділянка, яка нікому не належала і на ній ОСОБА_4 склав металеві конструкції. Вони були масивні і нікому не заважали. Вони там зберігалися близько десяти років. Коли вона міняла житловий будинок на квартиру з ОСОБА_5 , то говорила останній , що то метал не її, то чуже майно.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він займається підприємницькою діяльністю. Йому зателефонувала ОСОБА_5 та попросила, щоб він взяв різак та бензопилу, так як у неї є метал і вона має намір його здати. Він приїхав автомобілем, разом зі своїм сином. ОСОБА_5 показала, де знаходиться метал. Це була необроблена земельна ділянка, заросла деревами, на ній знаходились металеві ферми - арматура 25мм. Вони різали метал по частинах та грузили на автомобіль. Металу було приблизно біля чотирьох тон, який він здав як металобрухт. ОСОБА_5 говорила, що це її метал. Метал вивезли за два рази через город ОСОБА_5 , яка показала, кудою потрібно було заїхати.
Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_9 суду пояснила, що вартість виробу оцінювала як виріб, а не як металобрухт, по ескізу, враховуючи цілісність конструкції, виходячи із вартості за 1 кв. м. металу. При цьому врахувала 35 % зносу, так як метал 10 років знаходився під відкритим небом. Самого виробу вона не бачила. Вона визначала ринкову вартість виробу відповідно до встановленої методики з використанням порівняльного підходу, аналізуючи ціни продажу на аналогічне майно.
Винуватість ОСОБА_5 підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.11.2016 року, відповідно до якої відібрано заяву від ОСОБА_4 про те, що з 20.10.2016 по 05.11.2016 невідомі особи вчинили крадіжку 11 металевих ферм довжиною по 10 м, висотою 2 м (а.с.103-104).
Належність металоконструкцій ОСОБА_4 підтверджується накладною № 315 від 10.01.2007 р. (а.с.110-116).
Винуватість ОСОБА_5 підтверджується протоколом огляду місця події від 06.11.2016 року будинковолодіння ОСОБА_7 в с.Махнівка Козятинського району, де було виявлено та вилучено 2 фрагменти металевої ферми , які він придбав у ОСОБА_5 (а.с.123).
Із протоколу слідчого експерименту від 09.06.2017 р. та фототаблицями до нього вбачається, що ОСОБА_4 вказує, де, на якій земельній ділянці зберігалися 11 металевих конструкцій (а.с.125-132).
Із протоколу слідчого експерименту від 19.10.2017 та фототаблицями до нього вбачається, що свідок ОСОБА_8 вказує на місце знаходження металевих конструкцій на земельній ділянці та яким чином вони були розміщені (а.с.133-139).
Як вбачається із договору міни від 25 червня 2016 року, ОСОБА_5 набула на підставі договору міни від 25 червня 2016 року право власності на нерухоме майно - житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , а саме: на житловий будинок, гараж, 2 сараї, вбиральну, колодязь. У цьому ж договорі міни зазначено, що право власності на земельну ділянку площею 0,0840 га, на якій розташоване зазначене нерухоме майно, ні за ким не зареєстроване (а.с.145-142). Будь-якого іншого майна у даному договорі міни не зазначено.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 19.04.2017 № 1835/17-21 ринкова вартість металоконструкцій "ферм" в кількості 11 шт. конструкція якої трикутник, довжиною 10 м висотою 2 м, площею 10 кв.м. кожна з урахуванням зносу станом на момент проведення експертизи складає 68818 грн. 75 коп. при умові збереження цілісності конструкції.(а.с.162-164).
Суд вважає безпідставними твердження адвоката ОСОБА_6 про відсутність в діях ОСОБА_5 складу правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, оскільки ОСОБА_5 діяла не з прямим умислом, значна шкода, визначена в обвинувальному акті менша ніж 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яка визначається для кваліфікації злочину, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 317 ЦК України встановлено, що право володіння, користування та розпоряджання своїм майном належать власникові.
Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Крім того, відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Договором міни від 25.06.2016 року, за яким ОСОБА_5 набула права власності на будинок по АДРЕСА_2 , встановлено набуття нею права власності на житловий будинок, гараж, 2 сараї, вбиральну, колодязь. У цьому ж договорі міни зазначено, що право власності на земельну ділянку площею 0,0840 га, на якій розташоване зазначене нерухоме майно, ні за ким не зареєстроване.
Крім того, як було встановлено в судовому засіданні, що необроблювана земельна ділянка, яка прилягала до земельної ділянки, якою користувалась попередня власниця ОСОБА_8 , нікому не належала. Крім того, попередня власниця будинку ОСОБА_8 при передачі майна за договором міни попередила ОСОБА_5 про те, що металеві конструкції, які зберігаються на необроблюваній земельній ділянці, яка прилягає до городу, їй не належать, а лише тимчасово зберігаються.
Виходяи із змісту ст. 356 КК України - об`єкт злочину це встановлений законодавством порядок реалізації громадянами своїх прав та обов`язків, нормальна управлінська діяльність і авторитет органів державної влади та органів місцевого самоврядування.
З об`єктивної сторони злочин характеризується сукупністю таких ознак: 1) самовільним, всупереч встановленому законом порядку, вчиненням будь-яких дій; 2) оспорюваністю правомірності цих дій з боку інших громадян або юридичних осіб; 3) заподіянням такими діями значної шкоди правоохоронюваним інтересам; 4) причинним зв`язком між діями винної особи та значною шкодою.
Самовільне вчинення будь-яких дій - це здійснення особою свого дійсного або удаваного права чи вчинення інших дій всупереч встановленому порядку і без законних повноважень. Дійсним визнається право, яким особа володіє в силу закону, договору чи на іншій підставі, однак це право реалізується з порушенням порядку. Під удаваним слід розуміти право, стосовно належності якого собі винна особа помиляється.
Зокрема за ст. 356 за наявності всіх ознак цього складу злочину належить кваліфікувати заволодіння майном, яке є предметом цивільно-правового спору або перебуває у загальній спільній власності суб`єкта та інших осіб, а також заволодіння майном, відносно якого особа передбачає, хоч і помилково, наявність у неї певних прав.
Злочин визнається закінченим з моменту заподіяння самовільним вчиненням певних дій значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.
Питання про те, чи є спричинена самоправством шкода значною. Потрібно вирішувати у кожному конкретному випадку виходячи з фактичних обставин справи. В даному випадку суд вважає, що шкода для потерпілого ОСОБА_4 є значною, враховуючи, що його місячний розмір пенсії, у двадцять разів менший , ніж вартість викраденого майна ( а.с.147-148 ).
Як було встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 знала про те, що зазначені металеві конструкції їй не належать, проте самовільно, протиправно, з корисливих мотивів здійснила дії по реалізації зазначеного майна ; протиправними діями ОСОБА_5 у зв`язку з реалізацією металевих конструкцій, ОСОБА_4 заподіяно значної шкоди; між протиправними діями ОСОБА_5 та заподіянням значної шкоди є причинний зв`язок; правомірність дій ОСОБА_5 оспорюються потерпілим ОСОБА_4 .
Таким чином, в судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_5 в самовільному, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам власника, тобто самоправство, що підпадає під ознаки ст. 356 КК України.
При обрані виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховую ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу обвинуваченої.
ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, має на утримані двоє неповнолітніх дітей.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено. Також при призначені покарання ОСОБА_5 суд враховує висновок Козятинського міськрайонного відділу з питань пробації про низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих громадян, оцінюється як низький.
Таким чином, з урахуванням всіх обставин в їх сукупності, суд вважає обрати покарання ОСОБА_5 , яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів у вигляді штрафу в межах санкції ст. 356 КК України.
У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків у розмірі 320007 грн. 60 коп., мотивуючи тим, що він має право на відшкодування збитків для відновлення свого порушеного права внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 в такому розмірі, так як ціни на товари на даний час зросли, в тому числі і на металеві конструкції, і для відновленні свого порушеного права, щоб придбати аналогічні металеві конструкції на даний час необхідна така сума коштів.
Відповідно до ст. 128 КПК України, ч.2 ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження та підтверджено висновком судової товарознавчої експертизи від 19.04.2017 № 1835/17-21 ринкова вартість 11 металоконструкцій, якими незаконно розпорядилась ОСОБА_5 , складає 68818 гривень 75 копійок.
ОСОБА_4 , ставлячи вимогу про стягнення у відшкодування шкоди 320007 грн. 60 коп., обгрунтовує свою вимогу подорожчанням в даний час вартості аналогічного майна.
Проте, враховуючи положення ст. 1166 ЦК України, суд вважає, що цивільний позов необхідно задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 розмір шкоди, який встановлено на момент скоєння кримінального правопорушення та доведеним в судовому засіданні, що становить 68818 грн. 75 коп. В решті позовних вимог - необхідно відмовити, оскільки суд вважає, що різницю в вартості викраденого майна ОСОБА_4 просить стягнути для придбання ним аналогічних металевих конструкцій на майбутнє.
Судові витрати у кримінальному провадженні становлять 297 гривень 00 копійок за проведення судової-товарознавчої експертизи, які необхідно стягнути з ОСОБА_5 в рахунок державного бюджету.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 369, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватою за ст. 356 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят грн.).
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 68818 грн. 75 коп. (шістдесят вісім тисяч вісімсот вісімнадцять грн. 75 коп.) у відшкодування матеріальної шкоди.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 297 грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи.
Вирок набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд протягом 30 днів після проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом.

суддя

секретар

Дата документу 20.11.2018