Дата документу 19.03.2019 Справа № 554/5664/17
Єдиний унікальний номер справи: №554/5664/17
Провадження № 1-кс/554/4228/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2019 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_4 відносно,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луганськ, росіянина, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор військової прокуратури Полтавського гарнізону звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що громадянином ОСОБА_5 10.07.2013, згідно з витягу із наказу міністра оборони №240 від 10.07.2013, укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на п`ять років, присвоєно військове звання "старший лейтенант" та призначено інструктором (з вивчення іноземної мови) НОМЕР_1 бригади тактичної авіації Повітряного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " Повітряних Сил Збройних Сил України.
Відповідно до вимог ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» старший лейтенант ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем військової служби за контрактом.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У такий спосіб, з моменту видання первинного Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу.
Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Під час проходження військової служби в умовах особливого періоду старший лейтенант ОСОБА_5 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
Однак, 25 травня 2017 року, старший лейтенант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України не з`явився вчасно із відпустки до військової частини НОМЕР_2 , під час незаконної відсутності у військовій частині обов`язків військової служби не виконує, а проводить час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для винесення повідомлення про підозру військовослужбовцю контрактної служби військової частини НОМЕР_3 лейтенанту ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України складено 19.07.2017 та того ж дня у відповідності до вимог ст. 278 КПК України вручено останньому спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено командуванню військової частини НОМЕР_2 , що відповідає вимогам передбаченим КПК України, а саме ч. 2 ст. 135 КПК України, яка передбачає, що у разі відсутності особи за місцем проживання, повістка (повідомлення) вручається під розписку адміністрації за місцем її роботи, оскільки ОСОБА_5 проходить службу у лавах Збройних Сил України, то адміністрацією для нього є командування військової частини, де останній проходить службу.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування.
Оскільки згідно ст.ст. 79 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та враховуючи, що у справах «Бук проти Німеччини» від 28 квітня 2005 року, «Компанія «Кола Ест» та інші проти Франції» від 16 квітня 2002 року, «Функе проти Франції» від 25 лютого 1993 року, «Чаппел проти Сполученого Королівства» від 30 березня 1989 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що слово «житло» може поширюватися на приміщення, у якому особа займається професійною діяльністю, тому казарма військової частини А1356являється житлом для військовослужбовців, які проходять службу у вказаній частині, у тому числі для солдата ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду; продовжувати кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.
Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід - взяття під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних рішень та унеможливить продовжувати ухилятися від органів досудового розслідування та суду, а також продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.
Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 183 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи,яка підозрюється у вчиненні правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, - виключно у разі, якщо крім наявних підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органів досудового розслідування. Указана обставина органами досудового розслідування доведена.
Крім цього, кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 407 КК України за своєю правовою конструкцією є таким, що триває і кінцем вказаного кримінального правопорушення є час повернення правопорушника у військову частину або затримання.
19.03.2019 прокурор військової прокуратури Полтавського гарнізону подав до Октябрського районного суду м. Полтава клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Приймаючи до уваги викладене, з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За правилами ч. 2 ст. 188 КПК України це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Отже, наявними у клопотанні доказами підтверджується, що ОСОБА_5 , незаконно припинив виконувати обов`язки військової служби.

Таким чином, прокурором в судовому засіданні доведено, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування. Крім того, одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу може вчинити дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу. Тому слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання та надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 189-191, 335, 371, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_4 , про дозвіл на затримання з метою приводу: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луганськ, росіянина, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Уповноважена службова особа, яка затримала особу на підставі ухвали негайно повинна повідомити про це прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_4 .

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного до суду, закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії, а також у разі відкликання ухвали прокурором.

Строк дії ухвали шість місяців.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1