Провадження № 1-кп/742/250/18
Єдиний унікальний № 742/2291/18
ВИРОК
іменем України
27 грудня 2018 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000755 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Летичів Хмельницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, перебуваю чого у фактичних шлюбних відносинах та маючого малолітню дочку, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2018 року, близько 07 год. 37 хв., обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на території дитячого майданчика поблизу магазину «АТБ», розташованого в м.Прилуках, по вул.Київська, 291, на грунті раптово виниклого конфлікту, умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 , близько десяти ударів руками та ногами в районі бокової поверхні та задньої поверхні грудної клітки, чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді перелому 9,10-го ребер, синця на правій боковій поверхні грудної клітки, синців на задній поверхні грудної клітки, які відповідно до висновку експерта №197 від 22.06.2018, відповідно до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, давши суду показання по факту умисного заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання неодноразово не прибув, з невідомих для суду причин, хоча повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого. Зміст цих обставин вірно розуміється обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доказаними, і його дії щодо заподіяння умисних середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому, необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, передбаченими ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При обранні міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, вчинив умисний злочин, особу винного та його позицію до вчиненого, який за місцем проживання характеризується посередньо, згідно довідки КЛПЗ Прилуцька центральна міська лікарня «Психо-неврологічне відділення поліклінніки» № 222 від 12 червня 2018 року на обліку у лікаря - психіатра не перебуває, згідно медичного висновку амбулаторного обстеження особи для встановлення залежності від психоактивних речовин ОКЛПЗ «Прилуцький наркологічний диспансер» від 13 липня 2018 року, не страждає на хронічний алкоголізм, не потребує примусового лікування від хронічного алкоголізму, непрацюючого, перебуваю чого у фактичних шлюбних відносинах та маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, та приймаючи до відома досудову доповідь органу з питань пробації щодо соціально-психологічної характеристики обвинуваченого, та зважаючи на позицію потерпілого, який неодноразово до суду не з`явився, проігнорувавши виклики, і вважає можливим призначити ОСОБА_4 , покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді обмеження волі в межах санкції статті, однак суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням відносно нього іспитового строку та покладенням обов`язків на підставі ст.ст. 75-76 КК України.
По матеріалам кримінального провадження потерпілим цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 370-371, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили: DWD-R диск, залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження (а.п.36).
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.
Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору та направити потерпілому.
Суддя ОСОБА_1