КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участі прокурора ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
арештованого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року, -
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 та застосовано до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина Республіки Білорусь запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення питання Генеральною прокуратурою України про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Білорусь, не більше 12 місяців починаючи з дня затримання до 18 січня 2019 року для забезпечення його видачі на запит іноземної держави.
В ухвалі слідчий суддя врахувавши положення ст. 583 КПК України зазначив, що на даний час є достатні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) оскільки застосування до нього екстрадиційного арешту до рішення ГПУ питання до його видачі для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Білорусь є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) переховуватись, з метою уникнення передачі його компетентним органам іноземної держави.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання прокурора про застосування до її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту). Захисник вказує, що суд при винесенні оскаржуваної ухвали не з`ясував та не дослідив всіх обставин справи, чим допустив суттєві порушення норм процесуального та матеріального права, що, на думку апелянта, призвело до постановлення незаконного рішення, порушення прав людини і незаконного позбавлення волі. Апелянт вказує на те, що висновки суду про належність та допустимість доказів щодо проведеної екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) суперечать матеріалам справи, а наявність відомостей між заявленим клопотанням прокурора та встановленими обставинами в суді дають підстави для сумніву в законності рішення. Також захисник вказує, що в рішенні суду не наведено жодних доказів, мотивів що підтверджують факти наявності ризиків в поведінці ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) та виправдовують застосування до останнього саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тоді коли обгрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу в рішенні відсутні. Крім того апелянт посилається на те, що судом не було враховано характеризуючи дані ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), зокрема, наявності місця проживання, склад сім`ї, наявності місця роботи, та стан здоров`я останнього, який погіршився під час перебування в слідчому ізоляторі та потребує медичного обстеження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 та арештованого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. Відповідно до п. 10 даної статті екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Як вбачається з матеріалів провадження 15.10.2018 працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ», в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України, затримано ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина Республіки Білорусь, який розшукується компетентними органами Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.254, ч.2 ст.349, ст.352, ч.2 ст. 354 КК Республіки Білорусь.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.10.2018 до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина Республіки Білорусь застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу.
Генеральною прокуратурою України 13.11.2018 року отримано запит компетентного органу Республіки Білорусь про видачу ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина Республіки Білорусь, та надано доручення прокуратурі Київської області на проведення екстрадиційної перевірки, яка на даний час триває.
Злочини у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянин Республіки Білорусь передбачені ч.2 ст.254, ч.2 ст.349, ст.352, ч.2 ст. 354 КК Республіки Білорусь та відповідають злочинам, передбаченим ст. 231, ч.2 ст.361, ст. 361-1 КК України, які є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання на строк більше одного року позбавлення волі, строки давності притягнення до відповідальності за вказані діяння не закінчилися.
Правовідносини між Україною та Республікою Білорусь щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року та Конвенцією про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам 1993 року, які є чинними для обох держав.
Зі ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року (ратифікована Україною 29 травня 1997 року) вбачається, що "постанова про утримання під вартою означає будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.
Слідчий суддя суду першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Задовольняючи клопотання заступника прокурора щодо наявності підстав для подальшого утримання ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) під вартою та приймаючи рішення про застосування до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) саме такого запобіжного заходу слідчим суддею, враховано наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема щодо можливості останнього ухилятися як від компетентних органів України, так і від компетентних органів іноземної держави, та обґрунтовано прийнято рішення про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризику, передбаченому ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому слідчий суддя врахував характеризуючі дані про особу ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), а саме те, що останній тривалий час перебував за межами Республіки Білорусь, можливість застосування до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) суворого покарання, що свідчить про наявність реального ризику, що вказана особа, перебуваючи на волі може переховуватися від компетентних органів як України, так і іноземної держави.
Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності з вимогами КПК України, положеннями Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) необхідно залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст.376, 404, 405, 407, 584 КПК України, колегія суддів,
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року, якою задоволено клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 та застосовано до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина Республіки Білорусь запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення питання Генеральною прокуратурою України про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Білорусь, не більше 12 місяців починаючи з дня затримання до 18 січня 2019 року для забезпечення його видачі на запит іноземної держави - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-сс/824/1757/2018 Категорія ст. 584 КПК України.

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_11
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1