Справа № 461/1481/19
Провадження № 1-кс/461/1963/19
УХВАЛА
про накладення арешту на майно

06.03.2019 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

встановив:

слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000189 від 28.02.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Слідчий слідчого управління ГУ Національної поліції України у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора прокуратури Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності, а саме 1/1 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 10321220.

Клопотання мотивує тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за який, у разі визнання його винним, передбачене покарання у виді конфіскації майна.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

З метою забезпечення арешту майна, вважаю за можливе при розгляді клопотання застосувати положення ч.2 ст.172 КПК України, згідно яких, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за фактом шахрайства. Підозрюваним у кримінальному провадженні являється ОСОБА_4 .

Як видно з матеріалів клопотання, підозрюваному ОСОБА_4 належить на праві приватної спільної сумісної власності 1/1 частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 10321220, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст.170 КПК України, накладення арешту на квартиру підозрюваного забезпечить можливу в майбутньому конфіскацію майна, а тому приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України, -

постановив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності, а саме 1/1 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 10321220.

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту на майно.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області, у порядку, передбаченому ст.395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1