Справа № 487/473/18
Провадження № 1-кп/487/349/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0004298, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Миколаєві Миколаївської області, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

обвинуваченого у скоєні злочину, передбаченого ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України

сторони кримінального провадження

прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним:

04.11.2017 року, приблизно о 14-10 годин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачив по АДРЕСА_3 неподалік свого будинку, припаркований автомобіль марки «Фольцваген» д/н « НОМЕР_1 », ремонт якого здійснював в цей момент власник ОСОБА_7 .. Крім того біля автомобіля розмовляли ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .. Незадоволений розташуванням транспортного засобу поблизу свого будинку, використовуючи дану ситуацію, як малозначний привід для виникнення суперечки, грубо порушуючи громадський порядок та ігноруючи існуючі норми моралі та поведінки в суспільстві, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, не реагуючи на зауваження оточуючих, ОСОБА_3 , виявляючи свою особливу зухвалість, почав образливо чіплятися до ОСОБА_6 та провокувати останнього на конфлікт, погрожувати фізичною розправою. Після чого підняв з землі молоток, що лежав біля автомобіля «Фольцваген» та, передбачаючи небезпечність своїх дій, намагався нанести потерпілому тілесні ушкодження. При цьому ОСОБА_7 вдалося забрати молоток з рук ОСОБА_3 , але це не припинило хуліганських дій останнього, який продовжив виражатися нецензурною лайкою та ігнорувати зауваження оточуючих. ОСОБА_7 з метою припинення конфлікту повідомив ОСОБА_3 про те, що забере свій транспортний засіб в інше місце, проте ОСОБА_3 , зайшовши до свого будинку, повернувся через декілька хвилин та продовжив провокувати ОСОБА_6 на конфлікт. У подальшому ОСОБА_3 , прагнучи продемонструвати свою зверхність над потерпілим та зневагу до існуючих норм поведінки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності, використовуючи вогнепальну зброю ПГШ-790 калібру 9мм, діючи з прямим умислом, знаходячись на відстані 1 метра від ОСОБА_6 , створюючи небезпеку для життя і здоров`я останнього, здійснив один постріл в напрямку його голови. В наслідок зазначених дій ОСОБА_6 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді рани лівої вушної раковини, саден лівої щоки, що по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвело до короткочасного розладу здоров`я. Після цього ОСОБА_3 зайшов до свого помешкання.

Крім того, у невстановлену під час судового розгляду дату, час, місце та спосіб ОСОБА_3 діючи з прямим умислом придбав 57 штук патронів, які почав зберігати за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 в дерев`яній шафі, розташованій в кімнаті, без передбаченого законом дозволу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.296 КК України, ч.1 ст. 263 КК України та визнає його винуватим у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї (хуліганстві), а також у зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що 04.11.2017 року в денну добу, він повертаючись до дому, побачив біля свого помешкання, неподалік будинку АДРЕСА_3 , мікроавтобус марки «Фольцваген», біля якого стояв ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .. Він пройшов між останніми та зробив зауваження, з приводу розташування транспортного засобу неподалік будинку. Сказав щоб прибрали його в інше місце. На дане зауваження потерпілий відреагував неадекватно, почав нецензурно висловлюватися в його бік, а також накинувся на нього з молотком, який тримав у правій руці, нанісши удари по голові та горлу. Від зазначених ударів у нього пішла кров, яка потрапила на одяг. На голові, горлі та руці були забої. Для того, щоб перешкодити таким діям ОСОБА_6 він відскочив на пару метрів, дістав з кишені пістолет ПГШ, який придбав 13-14 років тому для самозахисту, та вистрілив у бік останнього не прицілюючись. Після цього зайшов у свій будинок. Внаслідок отриманих від ОСОБА_6 побоїв змушений був лікуватися два тижні в ЛШМД. Крім того пояснив, що десь за кілька місяців до інциденту з ОСОБА_9 він на вулиці знайшов пакет з патронами та ріжком від автомату, які приніс додому, поклав у шафу і навіть забув про їх існування. Патронів було 57 штук. У скоєному злочині, передбаченому ч.1 ст.263 КК України, вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся.

Показання потерпілого ОСОБА_6 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що 04.11.2017 року біля 14:00 годин він перебував біля мікроавтобусу «Фольцваген», що був припаркований неподалік будинку АДРЕСА_3 . При цьому його батько ОСОБА_7 знаходився під зазначеною машиною, здійснюючи ремонт, а він розмовляв зі своїм знайомим ОСОБА_8 .. У цей час до них підійшов обвинувачений ОСОБА_3 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та почав з`ясовувати чому мікроавтобус припаркований саме в цьому місці. З метою уникнення конфлікту, він запропонував останньому звернутися з цим питанням до ОСОБА_7 , але ОСОБА_3 , відреагувавши неадекватно на його відповідь, почав висловлюватися в його бік нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою. Після цього ОСОБА_3 підняв з землі молоток, що лежав біля переднього правого колеса мікроавтобусу, підійшов до нього та намагався нанести удари молотком йому по голові. Піднявши руки в гору, він захищав голову від ударів. В цей час підбіг його батько ОСОБА_7 , якому вдалося вирвати з рук ОСОБА_3 молоток та почав вмовляти останнього припинити бійку, пообіцявши відігнати мікроавтобус в інше місце. ОСОБА_3 зайшов до свого помешкання по АДРЕСА_2 . Через хвилин 10-15 він повернувся, тримаючи руки в кишенях куртки та продовжив чіплятись до нього, висловлюючи образи і погрози. З метою уникнення конфлікту він відійшов на декілька метрів, але ОСОБА_3 , не дивлячись на намагання ОСОБА_7 словесно залагодити конфлікт, підійшов до нього, дістав з правої кишені куртки пістолет та вистрелив йому в область голови, влучивши при цьому в ліве ухо. Від пострілу він перебував у шоковому стані, забіг за кут будинку та викликав поліцію. Увесь цей час ОСОБА_8 спостерігав за всім що відбувалося, відійшовши на невелику відстань. Крім того в метрах 3-4 від місця події він помітив ОСОБА_10 , який вийшов зі свого автомобіля, та також міг бачити що і як відбувалося. З приводу травмування вушної раковини змушений був звертатися до медичної установи, де надали необхідну допомогу.

Показання свідка ОСОБА_7 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що 04.11.2017 року він припаркував свій мікроавтобус «Фольцваген» під вікнами будинку, розташованого навпроти будинку АДРЕСА_3 . Це було єдине сухе місце, яке б дозволило йому здійснити заплановані дії з технічного обслуговування транспортного засобу. Приблизно біля 14:00 годин він побачив п`яного ОСОБА_3 , який, поводившись агресивно та зухвало, почав чіплятися до його сина ОСОБА_6 з приводу розташування мікроавтобуса. ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_3 всі питання вирішувати з ним ОСОБА_7 .. Але ОСОБА_3 узяв біля мікроавтобусу з землі молоток та намагався нанести ОСОБА_6 удари ним по голові. Йому вдалося вирвати молоток з рук ОСОБА_3 , при цьому, знаходячись безпосередньо біля останнього, він відчув стійкий запах алкоголю. ОСОБА_3 повідомивши, що буде розмовляти по іншому, зайшов до себе до дому. Повернувшись через деякий час, він дістав з правої кишені куртки пістолет та вистрелив в ОСОБА_6 .. Після пострілу він побачив у ОСОБА_6 кров. На протязі всього конфлікту ОСОБА_8 знаходився неподалік мікроавтобуса, за всім спостерігав, але нікуди не втручався. Раніше він працював разом із ОСОБА_3 , але знали вони один одного лише наглядно, будь-яких неприязних стосунків між ними не було.

Показання свідка ОСОБА_8 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що 04.11.2017 року у другій половині доби, він проходив біля будинку АДРЕСА_3 , де зустрів свого знайомого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 .. Він зупинився поспілкуватися з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 при цьому ремонтував свій мікроавтобус. До них підійшов ОСОБА_3 , який вів себе агресивно та виказував своє негодування з приводу розташування мікроавтобусу, висловлювався нецензурною лайкою. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 намагалися заспокоїти ОСОБА_3 , але той схопив з землі молоток, що лежав біля мікроавтобуса та почав їм розмахувати, намагаючись вдарити ОСОБА_6 по голові. ОСОБА_7 вирвав молоток з рук ОСОБА_3 , після цього останній зайшов до себе до дому. Через деякий час ОСОБА_3 вийшов зі свого будинку, продовжуючи лаятися та погрожувати, підійшов до них та з невеликої відстані здійснив постріл в ОСОБА_6 .. Внаслідок пострілу у ОСОБА_6 було травмовано вухо. Злякавшись він відбіг у бік, а ОСОБА_3 повернувся до дому. Викликали поліцію.

Показання свідка ОСОБА_10 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що 04.11.2017 року в післяобіденний час він повертався до дому на своєму автомобілі. Біля будинку АДРЕСА_3 він побачив ОСОБА_6 .. ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .. З їх поведінки він зрозумів, що між ними виник конфлікт. Припаркувавши своє авто, він підійшов ближче. ОСОБА_11 вів себе агресивно, нецензурно лаявся, від нього пахло алкоголем, кричав, щоб він уходив, висловлював погрози. Потім ОСОБА_3 зайшов до свого помешкання, а повернувшись вистрілив ОСОБА_6 з невеликої відстані в область вуха. Після цього ОСОБА_3 почав кричати ОСОБА_7 , що пристрілить його так само, та знову зайшов у свій будинок. Коли приїхала поліція і почала стукати у двері ОСОБА_3 , довго ніхто не відчиняв, а потім відкрила дружина ОСОБА_3 ..

Показання свідка ОСОБА_12 , яка безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснила, що є цивільною дружиною ОСОБА_3 , проживають разом майже 35 років за адресою: АДРЕСА_2 . В листопаді 2017 року в їх помешканні правоохоронними органами проводився обшук, були знайдені патрони та рушниця.

Протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.11.2017 року, яким зафіксовано заяву ОСОБА_6 з проханням вжити заходів до наглядно знайомого чоловіка, який 04.11.2017 року, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 , спричинив йому тілесні ушкодження.

Протокол огляду від 04.11.2017 року разом з фототаблицями та план-схемою, якими в присутності двох понятих зафіксований факт виявлення предмету, зовні схожого на гільзу калібру 9 мм на ділянці, розташованій на відстані приблизно 2,5 м від будинку АДРЕСА_3 і приблизно 7 м до кута домоволодіння АДРЕСА_2 .

Заява ОСОБА_3 на ім`я начальника Заводського ГУНП Миколаївської області, згідно якої він добровільно видав співробітникам поліції газовий пістолет марки ПГШ 790 № НОМЕР_2 , а також дозвіл № НОМЕР_3 .

Протокол огляду місця подій від 24.11.2017 року разом з фототаблицями, в якому відображено огляд в присутності двох понятих пістолету марки ПГШ 790 калібр 9 мм № НОМЕР_2 та магазину без патронів, а також дозволу № НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , які були добровільно видані останнім.

Висновок експерта №1725 від 06.11.2017 року, зроблений при експертному дослідженні на підставі постанови про призначення судово-медичної експертизи від 05.11.2017 року, згідно якого у ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді рани лівої вушної раковини, саден лівої щоки, які могли утворитися від дії тупого твердого предмету, з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути куля, випущена з якоїсь вогнепальної зброї, з давністю утворення незадовго до звернення в лікарню 04.11.2017 року. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, які не були небезпечними для життя потерпілого в момент їх заподіяння В описаних тілесних ушкодженнях відсутні характерні ознаки, які б свідчили про їх самостійне спричинення.

Висновок експерта №628 від 04.01.2018 року, зроблений під час досліджень на підставі постанови від 08.11.2017 року про призначення судово-балістичної експертизи, яким встановлено, що: представлений на експертизу предмет, зовні схожий на пістолет, який видав ОСОБА_3 , є ручною короткоствольною вогнепальною нестандартною зброєю гладкоствольним самозарядним пістолетом моделі «ПГШ-790», серії НОМЕР_2 , калібру 9 мм Р.А., виробництва СП «Шмайсер». Виготовлений промисловим способом з подальшим внесенням змін саморобним способом, а саме видалення розсіювача, що перешкоджає вильоту кулевого снаряду із каналу ствола. Пістолет придатний до проведення пострілів. Предмет зовні схожий на магазин є частиною ручної коротко ствольної зброї магазином до «ПГШ-790» калібру 9 мм Р.А.К., пістолету «АЕ 790 G» калібру 9 мм Р.А та пістолету «АЕ 790 G1» калібру 9 мм Р.А.. Предмет зовні схожий на гільзу є складовою частиною для холостого пістолетного патрону калібру 9 мм Р.А. Knall., виробник яких не відомий стріляною гільзою. У зв`язку з тим, що на момент дослідження в дульці наданої гільзи відсутній зелений полімерний пиж або його частина, це може свідчити, про його пере спорядження. Гільза виготовлена промисловим способом. Патрон, складовою частиною якого могла бути досліджувана гільза, може бути використаний для стрільби з пістолетів серед яких «ПГШ-790». Крім того, даний патрон може використовуватись для стрільби із саморобної або переробленої зброї. На деньці гільзи, яка надана на експертизу, наявні сліди від деталей зброї, які придатні для ідентифікації. Надана на експертизу гільза стріляна з наданого на експертизу пістолету моделі «ПГШ-790» серії НОМЕР_2 , калібру 9 мм Р.А..

Протокол огляду від 15.01.2018 року, в якому відображено огляд сейф-пакету експертної служби МВС України №4031927, що містить в собі стріляну гільзу, пістолет ПГШ-790 та магазин, в подальшому визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Заводського відділ поліції ГУНП в Миколаївській області згідно постанови слідчого від 05.01.2018 року.

Протокол огляду від 15.11.2017 року, яким зафіксовано огляд чотирьох кольорових фотокарток наданих потерпілим ОСОБА_6 , на яких відображено вигляд вуха, розірваного посередині зі слідами крові та обличчя з пошкодженнями у формі цяток червоного та чорного кольору по всій поверхні, в подальшому визнаними речовими доказами по даному кримінальному провадженню згідно постанови слідчого від 15.11.2018 року, а також безпосередньо зазначені фотознімки, оглянуті під час судового розгляду.

Протокол обшуку від 29.11.2017 року з фототаблицями, в якому зафіксовано, що під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 23.11.2017 року, по місцю проживання ОСОБА_3 АДРЕСА_2 , в кімнаті в шафі на другій полиці зверху було виявлено пакет білого кольору, що містив предмет зовні схожий на магазин та предмети зовні схожі на патрони в кількості 57 штук, які були поміщені в пакет білого кольору з написом АТБ, опечатані печаткою Заводського ВП №1, що засвідчили поняті.

Висновок експерта №673 від 12.01.2018 року, зроблений під час досліджень на підставі постанови від 30.11.2017 року про призначення судово-балістичної експертизи, яким встановлено, що предмети у кількості 57 шт., з числа наданих на експертизу, є боєприпасами, 5,45-мм військовими патронами, які виготовлені промисловим способом.

Протокол огляду предмету від 17.01.2018 року, в якому відображено огляд сейф-пакету експертної служби МВС України №1995866, що містить боєприпаси у кількості 57 штук та рушницю, в подальшому визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Заводського відділ поліції ГУНП в Миколаївській області згідно постанови слідчого від 17.01.2018 року.

Надані потерпілим ОСОБА_6 покази під час проведення слідчого експерименту, зафіксовані протоколом від 23.11.2017 року та на відповідному відеозапису, оглянутому під час судового розгляду, є чіткими, послідовними та такими, що узгоджуються з показаннями даними ним у судовому засіданні.

Надані свідком ОСОБА_7 покази під час проведення слідчого експерименту, зафіксовані протоколом від 20.01.2018 року та на відповідному відеозапису, оглянутому під час судового розгляду, є чіткими, послідовними та такими, що узгоджуються з показаннями даними ним у судовому засіданні.

Надані свідком ОСОБА_10 покази під час проведення слідчого експерименту, зафіксовані протоколом від 08.12.2017 року та на відповідному відеозапису, оглянутому під час судового розгляду, є чіткими, послідовними та такими, що узгоджуються з показаннями даними ним у судовому засіданні.

Отже, встановивши фактичні обставини, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, з точки зору їх належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінуємих йому злочинах. При цьому судом враховано висновки Європейського суду з прав людини, висловлені у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбеера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року, в яких зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

При цьому суд критично відноситься до заперечень ОСОБА_3 , що стороною обвинувачення не доведено факт скоєння ним злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України у стані алкогольного сп`яніння, оскільки під час судового розгляду була досліджена та приєднана до матеріалів кримінального провадження виписка №471/3568 від 04.11.2017 року з Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, згідно якої о 15:58 цього ж дня обвинуваченому було встановлено діагноз: Гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю.

Крім того не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду показання обвинуваченого, щодо отримання ним тілесних ушкоджень від ОСОБА_6 та як наслідок застосування вогнепальної зброї виключно з метою самозахисту.

Так виписка із медичної карти амбулаторного хворого №9368/1020 не може бути визнана судом належним доказом по даному кримінальному провадженню, який би безспірно підтверджував факт отримання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень від ОСОБА_6 , оскільки в ній зафіксоване звернення ОСОБА_3 до медичної установи 06.11.2017 року з приводу ЗЧМТ, струсу головного мозку, забоїв, саден м`яких тканей голови, яка більше жодним належним та допустимим доказом, який би доводив отримання зазначених тілесних ушкоджень саме 04.11.2017 року внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 , під час судового розгляду підтверджений не був.

Показання свідка ОСОБА_12 , яка під час судового розгляду пояснила, що 04.11.2017 року ОСОБА_3 повертаючись додому зробив зауваження молоді з приводу розташування мікроавтобусу, на що вони відреагували агресивно, вдарили його молотком, а він в свою чергу змушений був скористатися пістолетом і вистрелив одному з них у вухо, також оцінюються судом критично, оскільки, по-перше, ОСОБА_12 не була свідком зазначених подій, про дані обставини їй стало відомо лише зі слів ОСОБА_3 , а по-друге, вона є цивільною дружиною обвинуваченого, тобто особою яка є зацікавленою в результаті розгляду даного кримінального провадження.

За положеннями ст.9 Конституції України, ч.2 ст.8 КПК України, ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ зобов`язанні застосовувати положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику ЄСПЛ, як джерела права.

Відповідно до положень ст..6 Конвенції кожному гарантовано право на справедливий суд.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, викладену у справі «Еззе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Так ОСОБА_3 з урахуванням приписів ст.12 КК України, вчинено тяжкі злочини.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 за скоєння злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України відповідно до положень ст.66 КК України є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 за скоєння злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України відповідно до положень ст.67 КК України - судом не встановлено.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 за скоєння злочину передбаченого ч.4 ст.296 КК України відповідно до положень ст.66 КК України судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 за скоєння злочину передбаченого ч.4 ст.296 КК України відповідно до положень ст.67 КК України вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання начальником сектору превенції Заводського ВП ГУНП характеризується посередньо, сусідами позитивно, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні, та в Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває. Згідно доповіді, складеної представником персоналу органу пробації: «виправлення ОСОБА_3 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, ймовірність вчинення повторного правопорушення, можливе без позбавлення його волі».

Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкцій ч.1 ст.263 та ч.4 ст.296 КК України.

Відповідно до положень ст..75 ч.1 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості та відношення обвинуваченого до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без його ізоляції від суспільства, та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

При цьому суд не приймає до уваги посилання потерпілого ОСОБА_6 на те, що у зв`язку з невизнанням обвинуваченим своєї вини за ч.4 ст.296 КК України йому треба призначити покарання виключно пов`язане з позбавленням волі на певний строк, оскільки така позиція суперечить вимогам ст.65 КПК України та не відповідає переліку обставин що обтяжують покарання, передбаченому ч.1 ст.67 КПК України.

У кримінальному проваджені потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 475,60 грн. матеріальної та 50 000 грн. моральної шкоди.

Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Отже, розглянувши заявлений цивільний позов відповідно до положень ст.1166 ЦК України, дослідивши матеріали справи, а саме фіскальні чеки з придбання лікарських препаратів та оплату медичних послуг на суму 475,60 грн., суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди на суму 375,60 грн., оскільки цивільним позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку дій обвинуваченого ОСОБА_3 04.11.2017 року та забором аналізів крові згідно фіскального чеку № з клініко-діагностичної лабораторії «Інвітро» від 24.01.2018 року.

Крім того, згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у життєвому становищі, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на викладене, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про достатність відшкодування моральної шкоди потерпілому на суму 7000 грн.

Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до положень ст..100 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочинів передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання:

за ч.1 ст.263 КК України - три роки позбавлення волі.

за ч.4 ст.296 КК України п`ять років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на три роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_6 375,60 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 7000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Речові докази по справі:

-пістолет ПГШ-790 конфіскувати в дохід держави.

-4 кольорових фотознімки розміром 15х20 см кожен, долучені до матеріалів кримінального провадження №0004298 залишити в матеріалах справи.

-магазин до автомату, стріляну гільзу, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області (п/н 98); 57 боєприпасів, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області (п/н 99) знищити.

-рушницю, передану на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області (п/н 99) повернути ОСОБА_3 ..

Стягнути з ОСОБА_3 4089,80 грн. в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судово-балістичних експертиз.

Захід забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_3 не обирався.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1