Провадження № 1-кс/727/4937/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5
розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому: АДРЕСА_2 , непрацюючого, одруженого, на утриманні має 3-ох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, по матеріалам досудового розслідування №0000348 від 04.10.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.27 ч.4 ст.358, ч.2 ст.289, ч.ч.4,5 ст.27 ч.1 ст.375, ч.ч.2,3,4,5 ст.27 ч.3 ст.382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 .

В клопотанні посилається на те, що у 2015р. до ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_6 щодо придбання транспортного засобу «Mersedes-Benz Vito» д.н.з. НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль юридично належав ОСОБА_7 , перебував під арештом, накладеним державною виконавчою службою та був переданий на зберігання ОСОБА_8 , який, в свою чергу, надав доступ до автомобіля ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , маючи на меті одержати кошти від продажу автомобіля, вирішив заволодіти цим транспортним засобом і для цього звернувся до ОСОБА_7 з пропозицією допомогти зняти арешт через суд, приховуючи дійсну мету своїх дій. Для представництва інтересів у суді ОСОБА_7 надав ОСОБА_4 довіреність. Після цього ОСОБА_4 склав фіктивні, неіснуючі документи, а саме: договір позики, договір застави, акт приймання-передавання, датовані 24.06.08, згідно яких ОСОБА_6 нібито позичив ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 50000 гривень і в якості забезпечення повернення йому цих коштів, йому було передано автомобіль «Mersedes-Benz Vito» д.н.з. НОМЕР_1 . Вказані документи були надані до підпису ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без повідомлення їх про зміст відомостей, які у них зазначені. Після підписання вказаних документів, вони були надані до суду в якості додатку до позовної заяви ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості.
Домовившись із суддею Садгірського районного суду м.Чернівці ОСОБА_9 щодо прийняття завідомо неправосудного рішення, ОСОБА_7 одержав у цьому суді ухвалу від 10.12.15 про визнання права власності на транспортний засіб «Mersedes-Benz Vito» д.н.з. НОМЕР_1 за ОСОБА_6 .
Оскільки, при постановленні вказаної ухвали суддя ОСОБА_9 порушив правила підсудності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_7 ніколи не проживав на території Садгірського району м.Чернівці і в подальшому вказана ухвала була скасована апеляційним судом Чернівецької області та повернута до Садгірського районного суду м.Чернівці, ОСОБА_9 із ОСОБА_4 вирішили долучити до матеріалів цивільної справи раніше неіснуючий фіктивний документ про нібито проживання ОСОБА_7 на території Садгірського району м.Чернівці. З цією метою ОСОБА_4 звернувся до ПП «Садгора-Сервіс», де, видаючи себе за ОСОБА_7 та вводячи в оману працівника ПП «Садгора-Сервіс» ОСОБА_10 та мешканців Садгірського району м.Чернівці ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , що він, як ОСОБА_7 , в дійсності проживає по АДРЕСА_3 , одержав акт, яким було підтверджено такий факт проживання, достовірно знаючи та усвідомлюючи про фіктивність цього документу. В подальшому вказаний акт був наданий судді ОСОБА_9 та скопійований до матеріалів цивільної справи, тобто, фактично використаний.
Далі, через відмову ОСОБА_6 придбати вказаний автомобіль, ОСОБА_4 винайшов іншого покупця, а саме ОСОБА_13 , який погодився придбати цей транспортний засіб, сприймаючи ОСОБА_4 за фактичного власника.
Оскільки ОСОБА_14 погодився передати гроші за автомобіль тільки після його перереєстрації, на підставі вищевказаної ухвали суду ОСОБА_4 зняв арешт з вказаного транспортного засобу та переконав ОСОБА_7 , не ставлячи до відома про зняття арешту та намір продати автомобіль, надати доручення на себе і ОСОБА_13 , що той і зробив. На підставі цієї довіреності, виданої 25.12.15, наступного дня 26.12.15 ОСОБА_13 було підписано договір купівлі-продажу із ОСОБА_15 . Внаслідок цього автомобіль було протиправно вилучено, як у власника, так і у зберігача. 28.12.15 автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_16 , після чого ОСОБА_4 одержав в якості оплати 2000 доларів США, які обернув на власну користь, чим завдано шкоду в сумі 99109,50 гривень власнику транспортного засобу.
Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, в тому числі: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 , свідка ОСОБА_18 , свідка ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_6 ; протоколом тимчасового доступу від 27.04.16; матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та актом №4 від 12.11.15; протоколами впізнання та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

18.09.2018 строк досудового розслідування продовжено прокурором до шести місяців.

03.10.2018р. ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.27 ч.4 ст.358, ч.2 ст.289, ч.ч.4,5 ст.27 ч.1 ст.375, ч.ч.2,3,4,5 ст.27 ч.3 ст.382 КК України.
04.10.2018р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 02.12.2018р. та покладено ряд обов`язків.

05.10.2018р. підозрюваному ОСОБА_4 оголошено про завершення досудового розслідування та у відповідності до ст. 290 КПК України відкрито матеріали досудового розслідування для ознайомлення.

Виконати вимоги ст.. 290 КПК України до завершення строку дії запобіжного заходу не представляється можливим, оскільки підозрюваний до цього часу не ознайомився з усіма матеріали кримінального провадження.

Вказує, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені при обранні міри запобіжного заходу, на даний час не зменшились та продовжують існувати, а сааме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі і виїхати за межі території України; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, ключових свідків по справі, інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Тому просить продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, пославшись на обставини викладенні в ньому.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного його захисника, дослідивши матеріали додані до клопатання приходжу до наступних висновків.

Згідно ст. 181 ч.1-2 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

Встановлено, що 02.03.2015р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000037 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.375 КК України. В подальшому до ЄРДР було внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.375, ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 382, ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 382 КК України.

18.09.2018р. строк досудового розслідування у даному провадженні продовжено прокурором до шести місяців, тобто до 07.11.2018р..

03.10.2018р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.27 ч.4 ст.358, ч.2 ст.289, ч.ч.4,5 ст.27 ч.1 ст.375, ч.ч.2,3,4,5 ст.27 ч.3 ст.382 КК України.
04.10.2018р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 02.12.2018р.

Постановою прокурора ОСОБА_3 від 04.10.2018р. матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 і ОСОБА_9 виділено в окреме провадження ЄРДР №0000348.

05.10.2018р. матеріали кримінального провадження № 0000348 відповідно до положень ст. 290 КПК України відкриті стороні захисту.

Згідно з ч.3 ст.219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею або винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст.219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строк досудового розслідування, то запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 слід продовжити до 28 грудня 2018 року.

Вважаю, що органом досудового розслідування в клопотанні наведено докази наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.27 ч.4 ст.358, ч.2 ст.289, ч.ч.4,5 ст.27 ч.1 ст.375, ч.ч.2,3,4,5 ст.27 ч.3 ст.382 КК України, та викладено обставини які свідчать про те, що встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики не зменшилися.

На підставі вищенаведених норм та встановлених обставин, приходжу до висновку, що на даному етапі розслідування кримінального продовження строків застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт відносно підозрюваного ОСОБА_4 є доцільним.

Керуючись ст.ст.181, 193, 194, 196, 205-206, 309, 370-371 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 28 грудня 2018 року.
Заборонити ОСОБА_4 залишати житло в період доби з 23 до 07 години.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

-не відлучатися з міста Чернівці без дозволу слідчого, прокурора;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

-утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими по справі, в тому числі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , суддею Садгірського районного суду м. Чернівці ОСОБА_9 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзду в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в житло, у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черінецького апеляціного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1