Справа № 464/6317/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/147/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
власника майна: ОСОБА_6 ,
представника ОСОБА_6 адвоката: ОСОБА_7 ,
прокурора: ОСОБА_8 ,
слідчого: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 19 лютого 2019 р.,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області ОСОБА_9 та накладено арешт на товарно-матеріальні цінності, які вилучені та описані згідно протоколу обшуку від 14 лютого 2019 р., а саме: 2952 ємкості із рідиною орієнтовним об`ємом 5,65 л., 720 ємкостей із рідиною орієнтовним об`ємом 5 л., 2500 порожніх ємкостей об`ємом 5 л. і 5,65 л.

Вказане рішення мотивоване тим, що зазначені вище предмети мають важливе доказове значення для кримінального провадження №0000085 від 27 вересня 2018 р., розпочатого за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.212 та ч.1 ст.229 КК України, по факту ухилення службовими особами ТзОВ «Світ хімії» в період 2017-2018 років від сплати податку на додану вартість в сумі 1 млн. 909 тис. 404 грн. шляхом реалізації фальсифікованої продукції за готівкові кошти та реалізації фальсифікованого миючого засобу «Persil» з незаконним використанням торгівельної марки «Henkel», що завдало матеріальної шкоди власнику торгівельної марки у значному розмірі.

Ухвалу слідчого судді оскаржено власником майна ОСОБА_6 , який в поданій апеляційній скарзі зазначає, що під час проведення обшуку та розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно йому не було роз`яснено право на захист і можливість користуватися правовою допомогою адвоката, а, крім цього, копія клопотання слідчого йому не вручалася. Наведене, на переконання апелянта, свідчить про порушення його прав і позбавлення можливості ефективно захищати своє право власності на арештоване майно. Також ОСОБА_6 звертає увагу на те, що у кримінальному провадженні він не має статусу підозрюваного, а тому, накладення арешту на належне йому майно вважає незаконним. Апелянт наполягає, що слідчий суддя безпідставно не врахував його доводів про порушення слідчим порядку проведення обшуку, адже дозвіл було надано на проведення обшуку в офісних та виробничих приміщеннях ТзОВ «Світ хімії», натомість такий проводився у приміщеннях, розташованих за цією ж адресою, але тих, які орендуються безпосередньо ним, як самостійним суб`єктом підприємницької діяльності. Крім цього, в апеляційній скарзі наголошується, що вилучене і арештоване майно у виді миючих засобів не містить будь-якого маркування з позначенням торгових марок «Henkel» або «Persil», фасоване у тару, яка компанією Henkel, згідно її ж повідомлення, не використовується, тому навіть за зовнішніми ознаками не може бути ідентифікована як фальсифікована продукція і, відповідно, жодного відношення до кримінального провадження не має. З урахуванням наведеного ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.

Заслухавши доповідача, доводи ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги із зауваженнями щодо безпідставності накладення арешту на майно, яке не має відношення до кримінального провадження, заперечення прокурора та слідчого проти аргументів сторони захисту і їхнє обґрунтування необхідності застосування арешту вилучених предметів для потреб збереження речових доказів у справі, вивчивши наявні матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що Слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000085 від 27 вересня 2018 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.212 та ч.1 ст.229 КК України, по факту ухилення службовими особами ТзОВ «Світ хімії» в період 2017-2018 років від сплати податку на додану вартість та реалізації фальсифікованого миючого засобу «Persil» з незаконним використанням торгівельної марки «Henkel» (а.с.3,4).

В рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 08 лютого 2019 р. надано дозвіл на проведення обшуку в офісних та виробничих приміщеннях ТзОВ «Світ Хімії» за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 315, а також вантажних транспортних засобів, що знаходяться за вказаною адресою, які використовуються для транспортування фальсифікованої продукції «Persil», з метою виявлення та вилучення такої фальсифікованої продукції, обладнання для її виготовлення, документів, чорнових записів щодо незаконного виготовлення і реалізації фальсифікованої продукції (а.с.7, 8).

На виконання вказаної ухвали 14 лютого 2019 р. слідчо-оперативною групою Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області за участю понятих було проведено обшук на території ТзОВ «Світ Хімії». Згідно протоколу цієї слідчої дії із вантажного транспортного засобу, з території та складських приміщень підприємства вилучено 2952 пластикові ємкості із невідомою рідиною орієнтовним об`ємом 5,65 л., 720 ємкостей із невідомою рідиною орієнтовним об`ємом 5 л., 2500 порожніх ємкостей об`ємом 5 л. і 5,65 л., а також документи (а.с.9-12). Постановою слідчого від 15 лютого 2019 р. вилучені товарно-матеріальні цінності визнано доказами у справі (а.с.36, 37).

У судовому засіданні апеляційного суду стороною захисту заявлено, що вилучений товар не має жодного стосунку до предметів, для виявлення яких слідчим суддею надавався дозвіл на проведення обшуку. З такими доводами колегія суддів не може погодитися, адже вилучена під час обшуку продукція за зовнішніми ознаками схожа на ту, про яку вказали заявники ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у своїх заявах про вчинення злочину (а.с.27, 35). Невідома речовина, виявлена слідчо-оперативною групою, була фасована у пластикові каністри об`ємом 5,65 л., тобто тару ідентичної ємності із упакуванням того продукту, який було представлено заявником ОСОБА_10 для проведення випробувань у зв`язку з підозрою на підробку продукції «Persil» торгової марки «Henkel» (а.с.28-31, 39). Вилучені предмети не мали жодного маркування, яке б дало змогу чітко ідентифікувати вид продукції, зокрема його належність до тієї лінії засобів, які виготовляються ТзОВ «Світ Хімії» під власними брендами. У своїй заяві від 11 грудня 2018 р. керівництво ТзОВ «Хенкель Україна» повідомило правоохоронні органи про те, що на території Львівської області діють підприємства, які підробляють продукцію ТМ «Henkel», а саме засіб для прання «Persil 5,65 l» (а.с.15). У зв`язку з цим збіг зовнішніх ознак упаковки виявлених товарів із тарою продукції, фальсифікування якої розслідується, в сукупності із відсутністю переконливих доказів, які могли б свідчити про законний випуск в обіг виявленого товару, є тими обставинами, які здатні переконати стороннього спостерігача у тому, що вилучене при обшуку може мати стосунок до розслідуваного кримінального провадження і бути використане в якості речових доказів.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про порушення слідчим вимог законодавства під час проведення обшуку. Так, згідно протоколу від 14 лютого 2019 р. обшук проводився у м. Львові по вул. Шевченка, 315, тобто за місцем здійснення господарської діяльності ТзОВ «Світ Хімії». Надана апелянтом копія договору суборенди нежитлових приміщень №о/1-17 від 03 січня 2017 р. підтверджує той факт, що вказана територія на обумовлених правових підставах перебуває у користуванні ТзОВ «Світ Хімії» і власне це підприємство володіє правом на передачу нерухомого майна, яке на ній знаходиться, в суборенду. За таких обставин немає підстав стверджувати, що слідчий вийшов за межі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 08 лютого 2019 р., адже обшук проведено в межах об`єктів, дозвіл на входження до яких надано цією ухвалою.

Крім цього, колегія суддів враховує, що аргументи ОСОБА_6 про порушення його прав під час обшуку спростовуються його особистими підписами у протоколі від 14 лютого 2019 р., якими засвідчено відсутність зауважень з приводу процесу проведення обшуку (а.с.12), а також дотримання слідчим вимог ст.ст.223, 233, 234, 236 КПК України, якими регламентовано порядок проведення слідчої дії і забезпечення в ході її проведення прав учасників, в тому числі на участь захисника (а.с.9).

У відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку згідно із положеннями ч.3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи. Вказаною нормою не передбачено обов`язковість наявності у такої особи статусу підозрюваного. Важливо, щоб майно, на яке накладається арешт, відповідало критеріям ст.98 КПК України, тобто могло бути речовим доказом у справі.

При цьому, ч.1 ст.170 КПК України визначає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З урахуванням наведеного слідчий суддя суду першої інстанції зробив правильний висновок про те, що товарно-матеріальні цінності, вилучені в ході обшуку на території ТзОВ «Світ Хімії», на які слідчий просив накласти арешт, є речовими доказами у справі, які потребують подальшого дослідження в ході досудового розслідування. Їх втрата може перешкодити проведенню повного і об`єктивного досудового розслідування. Тому для збереження такого майна слід вжити відповідних процесуальних заходів, які б унеможливлювали користування і розпорядження таким майном будь-кого з осіб.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а прийняте рішення про арешт товарно-матеріальних цінностей з необхідною повнотою мотивоване встановленими фактичними обставинами справи.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 19 лютого 2019 р. про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4