ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/5816/18
Провадження № 1-кс/210/1175/19

"05" квітня 2019 р. м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000913,-

ВСТАНОВИВ:
04 квітня 2019 року до суду надійшла скарга ОСОБА_2 в якій останній просив суд визнати протиправною бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000913 та зобов`язати прокурора розглянути скаргу про не дотримання розумних строків проведення досудового слідства та закриття кримінального провадження за № 0000913 від 16.11.2018 року в встановленні КПК України строки.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначив, що слідчим відділом прокуратури Дніпропетровської області здійснювалось досудове розслідування за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2017 року за № 0000254, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Дане кримінальне провадження було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань на виконання Постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22.09.2016 року. Відповідно до листа Прокуратури Дніпропетровської області від 08.10.2018 року за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000254 обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 скеровано до Криворізького районного суду для розгляду по суті. Відомості щодо скоєння ОСОБА_2 кримінального правопорушення виділено з кримінального провадження № 0000254 за № 0000913, яке направлено до ВП КВП ГУН П в Дніпропетровській області для організації досудового розслідування. 19.07.2018 року відомості про кримінальне провадження внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000913.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, вважає, що у відкритті провадження за скаргою необхідно відмовити, оскільки скарга подана на бездіяльність, що не підлягають оскарженню.

Так, відповідно до вимог частини четвертої статті 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Приписами частини першої статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Зазначений перелік є вичерпним і широкому тлумаченню не підлягає. Оскарження же бездіяльності прокурора, що зазначене особою, яка подала скаргу, у своїй скарзі, в порядку ст.303 КПК України, не передбачено.

Крім того, суд зазначає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог ст.ст. 32.33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
При цьому, враховується також практика Європейського суду з прав людини, згідно якої право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства», (п. 57). Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 нього Кодексу з урахуванням положень цієї глави.
Виходячи з аналізу норм КПК України, законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному проваджені під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, і з врахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.
Проте, скаржником не зазначено суб`єкта оскарження, чиї дії він оскаржує, тому суд не має можливості визначити підсудність вказаної скарги.
Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Крім того, щодо вимоги скаржника про визнання бездіяльності прокурора, слідчий суддя вважає їх такими, що вона є необґрунтованою, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припини певні дії, зобов`язати вчинити певні дії, відмовити у задоволенні скарги.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Оскільки ОСОБА_2 у клопотанні просить визнати протиправною бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000913 та зобов`язати прокурора розглянути скаргу про не дотримання розумних строків проведення досудового слідства та закриття кримінального провадження за № 0000913 від 16.11.2018 року в встановленні КПК України строки, які не підлягає оскарженню в порядку ст.303 КПК України, у відкриті провадження за скаргою слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000913.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1