Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/4181/18
У Х В А Л А
08.01.2019 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , за участі власника майна ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Виноградівського відділу поліції Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ст.. лейтенанта поліції ОСОБА_6 про накладення арешту на майно по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001319 від 24.12.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання про накладення арешту на майно слідчого СВ Виноградівського відділу поліції Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в якому просить накласти арешт на майно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , а саме: на автомобіль марки «OPEL ASTRA», світлого кольору, реєстраційний номерний знак республіки Чехія НОМЕР_1 .

В судове засідання слідчий ОСОБА_6 не з`явився, хоча про місце, час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, у встановлений КПК України спосіб.

В судовому засідання прокурор заявлене клопотання підтримав та просив суд таке задоволити.

Захисник ОСОБА_5 та його підзахисний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявленого клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна.

Встановлено, що у провадженні слідчого СВ Виноградівського відділу поліції Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ст.. лейтенанта поліції ОСОБА_6 знаходяться матеріали кримінального провадження за №0001319 від 24.12.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України Досудовим розслідуванням установлено, що 23.12.2018 близько 13 години 30 хвилин, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «OPEL ASTRA» реєстраційний номерний знак республіки Чехія НОМЕР_1 , здійснюючи маневр «задній хід» навпроти дворогосподарства за місцем проживання, що по АДРЕСА_1 , де допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканку АДРЕСА_3 , внаслідок чого, останні отримали тілесні ушкодження.

23 грудня 2018 року, в ході проведеного огляду місця події, навпроти будинку № 47 по вул. Миру в с. Підвиноградів, Виноградівського району, було виявлено автомобіль марки «OPEL ASTRA» реєстраційний номерний знак республіки Чехія НОМЕР_1 , який оглянуто, вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області. Даний автомобіль належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , що і встановлено відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Вказане підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що 23.12.2018 року вказаний автомобіль оглянуто, вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області.

Про те, матеріали клопотання слідчого не містять доказів на підтвердження того, що вилучений у процесі огляду місця події автомобіль є речовим доказом.

Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч.3. ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

При вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, про арешт тимчасово вилувеного майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як вбачається із матеріалів клопотання автомобіль було тимчасово вилучено 23.12.2018 року, а слідчий звернувся до суду із відповідним клопотанням лише 03.01.2019 року, тобто майже через 12 днів (а.с.4, 7).

При вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищезазначене, а також наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, про відсутність підстав для накладення арешту на майно, вказане в клопотанні, а тому вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.107, 170, 171, 173, 309 КПК України ,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Виноградівського відділу поліції Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 про накладення арешту на майно по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001319 від 24.12.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України-відмовити.

Зобовязати слідчого СВ Виноградівського відділу поліції Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 та процесуальних прокурорів Берегівської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0001319 від 24.12.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, повернути автомобіль марки «OPEL ASTRA» реєстраційний номерний знак республіки Чехія НОМЕР_1 , власнику ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (пяти) днів з дня отримання до Закарпатського апеляційного суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1