ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2018 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , представника ПП`Драйв- ОСОБА_6 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000179 від 13 грудня 2018 року за ознаками злочинів передбачених ч.1 ст.204 та ч.1 ст.272 КК України за апеляційною скаргою заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Кельменецького районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2018 року,
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою відмовлено в арешті автозаправочної станції приватного підприємства «Драйв-Макс», яка знаходиться за адресою смт. Кельменці вулиця Сагайдачного 98-А, а вилучену автозаправочну станцію негайно повернуто приватному підприємству «Драйв-Макс».

На таке судове рішення прокурор подав апеляційну скаргу із проханням скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Вказує, що дану автозаправну станцію визнано речовим доказом та таке майно відповідає критеріям ст.98 КПК України .У випадку не накладення арешту зазначене майно,на думку апелянта,може бути приховане,відчужене,знищене,що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи представника власника майна ОСОБА_7 про відсутність підстав для скасування судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Провадження №11-сс/822/43/18 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія:ст. 170 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді чи суду права на відчуження,розпорядження та/або користування майном,щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати,що воно є доказом злочину
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цих підстав накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати ,що воно відповідає критеріям ,зазначеним у ст.98 КПК України

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Відповідно до ч.1,2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати,зокрема, правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;наслідки арешту майна.Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Як вбачається із наданих апеляційному суду матеріалів, 13 грудня 2018 року до ЄРДР за № 0000179 внесені відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204,ч.1 ст.272 КК України про те, що службові особи АЗС „Драйв-Макс" в період з 01.01.2018 року по 12.12.2018 року здійснювали незаконне придбання з метою збуту, зберігання та збут пального, яке відповідно до ст. 215 Податкового кодексу України відноситься до переліку підакцизних товарів, на автозаправній станції за адресою смт Кельменці, вулиця Сагайдачного 98-а, за відсутності будь-яких дозвільних документів, передбачених Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Крім цього, службові особи АЗС «Драйв-Макс"в період з 01.01.2018 року по 12.12.2018 року, в порушення вимог ст. 6 Закону України «Про охорону праці», п. 10 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 30 листопада 1993 року №123, здійснювали реалізацію скрапленого газу на автозаправній станції за адресою смт Кельменці, вулиця Сагайдачного 98-а, з порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, а саме не забезпечили працівників засобами індивідуального захисту, пожежогасіння, що створює загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

За змістом протоколу огляду місця події від 12.12.2018 року, предметом огляду була автозаправна станція,що знаходиться у смт. Кельменці,вул.Сагайдачного 98-А,власником якої є ПП «Драйв-Макс».За наслідками огляду автозаправна станція вилучена(як зазначено у протоколі)(а.с.7-8)

Відповідно до постанови слідчого від 13.12.2018 року автозаправна станція визнана речовим доказом як знаряддя вчинення злочину(а.с.9-10)

Згідно диспозиції ч.1 ст.204 КК України передбачена кримінальна відповідальність за незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тютюнових виробів або інших підакцизних товарів.
Приймаючи рішення,слідчий суддя правильно вказав на відсутність та ненадання стороною обвинувачення доказів,які би давали підстави вважати,що на автозаправній станції,про арешт якої клопоче прокурор,вчинялись передбачені диспозицією дії щодо підакцизних товарів,які є незаконно виготовленими.
Слідчий суддя також обґрунтовано посилався на те,що за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або підприємстві особою,яка зобов`язана їх дотримувати,настає кримінальна відповідальність за ст.272 ч.1 КК України,якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

У матеріалах провадження відсутні та прокурором у судовому засіданні не надані докази,які би свідчили,що під час виконання робіт з підвищеною безпекою на автозаправочній станції було створено реальну загрозу загибелі людей чи настання інших наслідків, чи мав місце такий небезпечний стан, при якому можуть настати передбачені законом наслідки.

Провадження також не містить доказів,які би вказували,що такі роботи із підвищеною небезпекою на цьому підприємстві взагалі виконуються,автозаправна станція функціонує та здійснює реалізацію пального.

Слідчим у клопотанні не було наведено достатніх підстав чи розумних підозр вважати, що вилучене під час огляду місця події майно відповідає критеріям ст.98 КПК України та може бути доказом злочинів,що передбачені ст.ст.204 ч.1,272 ч.1 КК України.

Подана прокурором апеляційна скарга не містить доводів,які би спростовували такі висновки слідчого судді.
Накладення арешту на вилучене майно в даному випадку призвело б до необґрунтованого позбавлення власника права володіти , користуватися та розпоряджатися належним йому майном,а визнання такого майна речовим доказом у цьому кримінальному провадженні,само по собі, не може бути достатньою підставою для накладення на нього арешту .

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування оскаржуваного рішення,а тому апеляційну скаргу прокурора слід відхилити.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кельменецького районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2018 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_2