Справа № 215/5839/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючому на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, на обліках лікаря психіатра не перебуваючого, з квітня 2010 року перебував під наглядом лікаря нарколога з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, знятий з-під нагляду в листопаді 2011 року через відсутність відомостей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-29.08.2017 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном 1 рік,

ВСТАНОВИЛА:
18 грудня 2018 року слідчий СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0001855 від 16.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 06.10.2018 приблизно о 18.30 годині, перебуваючи, біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , відкрив двері вищевказаного під`їзду вдаривши по них ногою. На ґрунті даної антигромадської поведінки ОСОБА_5 малознайомі йому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які в цей час сиділи на лавці за вищевказаною адресою зробили ОСОБА_5 зауваження з приводу його поведінки. На вказане зауваження ОСОБА_5 відреагував агресивно в бік ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що виразилось в образах нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою. В результаті чого між ОСОБА_5 з одного боку та малознайомим йому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відбувся словесний конфлікт.
В цей час та місці на ґрунті вказаного конфлікту у ОСОБА_5 раптово виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , небезпечних для життя в момент їх заподіяння.
Так, у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий зазначений вище злочинний умисел, ОСОБА_5 знаходячись на асфальтній пішохідній доріжці, яка розташована перед під`їздом № 2, будинку АДРЕСА_2 , підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , який в цей час сидів на лавці поряд з пішохідною доріжкою з правої сторони від вхідних дверей до вищевказаного під`їзду, усвідомлюючи небезпечність своїх дій, настання у їх результаті тяжких наслідків для потерпілого, бажаючи їх настання, не переслідуючи за мету спричинити смерть потерпілому, стоячи у безпосередній близькості перед ОСОБА_9 , обличчям до нього, кулаками своєї лівої та правої руки, почергово, завдав останньому один удар в область зовнішнього кута лівого ока та один удар в область проекції кута нижньої щелепи ліворуч, після чого один удар в ділянку лобної області ліворуч відповідно. Від отриманих ударів ОСОБА_9 впав із лавки, на якій сидів, передньою частиною тулуба на землю та опинився у положенні стоячи на колінах та витягнутих руках, обличчям донизу. Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, завдав один удар верхньою частиною стопи своєї правої ноги в область лівої скроневої кістки ОСОБА_9 ..
Після чого очевидець цих подій, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , допитаний в подальшому як свідок, який знаходився у той час у дворі будинку АДРЕСА_2 , підбіг до ОСОБА_5 та обхопив його ззаду руками за тулуб. В цей час ОСОБА_5 довівши свій злочинний умисел до кінця з місця вчинення злочину зник.
Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_9 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1854 від 28.11.2018 року тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: рани в лобній області ліворуч, садна на лівій щоці, у зовнішньому куті лівого ока, синців на нижніх повіках обох очей, у проекції кута нижньої щелепи ліворуч, крововилив у м`яких покривних тканинах голови у лобній області ліворуч, перелом лівої скроневої кістки, крововиливи під м`якими мозковими оболонками на поверхні великих півкуль головного мозку та мозочку, розрідження речовини великих півкуль головного мозку, крововиливи у товщу лобних часток, крововиливи у шлуночках мозку, що входять до комплексу закритої черепно-мозкової травми, яка стала причиною смерті, відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, стосовно живих осіб, як небезпечні для життя в момент спричинення; тупа травма грудної клітини: перелом тіла грудини, крововиливи у м`яких тканинах грудної клітки, крововиливи у жирову клітковину серцевої сорочки, що входять до комплексу тупої травми грудної клітини, які відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, стосовно живих осіб, за ознакою тривалості розладу здоров`я; тупа травма шиї: 2 синця у середній третині шиї, крововиливи у м`яких тканинах органокомплексу шиї, синців на правому плечі, на правій та лівій кистях, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, стосовно живих осіб, за ознакою тривалості розладу здоров`я.
14.10.2018 потерпілий ОСОБА_9 внаслідок спричинених йому 06.10.2018 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , був госпіталізований до відділення інтенсивної терапії КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР», де останньому надавалося лікування за призначенням лікаря.
16.10.2018 о 18:05 годині лікарями відділення інтенсивної терапії КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР» по вул. 30 років Перемоги, 2а в Саксаганському районі м. Кривого Рогу виявлено зупинку дихання потерпілого ОСОБА_9 , після чого було констатовано біологічну смерть останнього внаслідок спричинених тілесних ушкоджень.
Смерть потерпілого ОСОБА_9 відповідно до висновку вищевказаної судово-медичної експертизи настала внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, а саме: закритої черепно-мозкової травми, з переломом лівої скроневої кістки та крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, що входять до комплексу закритої черепно-мозкової травми та перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті. Перебіг травми ускладнився набряком головного мозку, що і стало безпосередньою причиною смерті потерпілого.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
18.12.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Як вказує слідчий, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: оглядами місць події від 16.10.2018 р. та 17.10.2018 р., показаннями потерпілої ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , протоколами проведення слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , висновком експерта №1854 від 28.11.2018 року.
Слідчий у клопотанні зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, постійного місця роботи не має, у шлюбі не перебуває, та усвідомлюючи можливість застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі та бажаючи його уникнути, може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому суду, чим допустити настання ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, яка підтримала клопотання з мотивів викладених у ньому, вказавши на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, вислухавши пояснення підозрюваного, який частково визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, пояснив, що має сім`ю та малолітню дитину, тому просив не застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою; захисника, який послався на недоведеність зазначеного у клопотання ризику щодо переховування свого підзахисного від слідства та суду, та який просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд приходить до наступного.
Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і зазначені в даній нормі закону.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про можливість застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Так, у справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умісні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочину діяльність.
Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 р.) підстави для тримання під ватою мають бути підтверджені фактами.
В пункті 85 Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (№ 40107/02 від 10.02.2011 р.) вказано, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про їх наявність з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.
Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу обґрунтовано лише зазначенням одного ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України: можливість переховуватися від слідства та суду, оскільки підозрюваний є раніше судимою особою за вчинення злочинів проти власності, немає постійного місця роботи та у шлюбі не перебуває.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.
Слідчий суддя, погоджуючись із наявністю такого вагомого ризику як те, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватись від органів досудового слідства або суду, приходить до висновку, що слідчим та прокурором не доведено, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти даному ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. У зв`язку з наведеним, врахувавши особу підозрюваного, який одружений, має на утриманню малолітню дитину сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, постійно проживає за місцем реєстрації; має постійні тимчасові підробітки, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, із визначенням підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України.
Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 181, 193, 194, 309, 310, 369-372, 375, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИЛА:
Клопотання слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1). В період часу з 20:00 год. до 07:00 год. не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням робочого часу, в разі працевлаштування;
2). Не відлучатися за межі м. Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3). Повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну місця свого проживання.
Вказані обов`язки покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах двох місяців, тобто по 18.02.2019 року включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про застосування домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.
Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 домашнього арешту покласти на Тернівський ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області та Криворізьку місцеву прокуратуру № 2.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: