Провадження №1-кп/761/1860/2018
В И Р О К
іменем України

27 листопада 2018 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження (відомості внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 6 лютого 2018 року за № 0001340) по обвинуваченню

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

4 лютого 2018 року, о 20 годині, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні мийки «Мойка +», що за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia 1616 RH-125» вартістю 275 гривень, що належить ФОП « ОСОБА_6 », після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище, та при цьому пояснив, що 4 лютого 2018 року, близько 20 години, він знаходячись в приміщенні мийки «Мойка +», що за адресою: м. Київ, вул. В. Василевської, 13/1, побачив мобільний телефон, після чого, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, викрав вказаний телефон та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, то такі його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, сам в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку і в подальшому пообіцяв не порушувати закон, завіривши суд щодо недопустимості будь-яких антисоціальних проявів в майбутньому зі свого боку, тому, на переконання суду, в даному конкретному випадку є можливість обмежитись йому найменш суворим видом покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 гривень.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, які передані на зберігання власнику вважати повернутими законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1