У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2018 року, якою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України
-застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.02.2019 року.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8
підозрюваний: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_7 заходи, передбачені ч.3 ст. 194 КПК України .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2018 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.02.2019 року включно.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Захисник вважає, що слідчим суддею при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не враховано те, що останній не судимий, тілесні ушкодження потерпілим він спричинив на грунті раптово виниклого умислу внаслідок конфлікту з потерпілими, яких раніше не знав.
Окрім того зазначає, що підозрюваний щиро кається у вчиненні злочину, має намір відшкодувати завдані потерпілим збитки.
Вважає, що в ухвалі слідчого судді не містяться будь-які обґрунтування неможливості обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 23.12.2018р., приблизно о 02:30 год., знаходячись на перетині пр. Богоявленського та вул. Авангардна, поблизу трамвайної зупинки "Будівельників", на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою заподіяння останнім тяжких тілесних ушкоджень, розуміючи можливість заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю та бажаючи її настання, спричинив предметом, схожим на ніж тілесні ушкодження ОСОБА_9 у вигляді проникаючої колото-різаної рани черевної порожнини з пошкодженням ребер та тілесні ушкодження ОСОБА_10 у вигляді проникаючої колото-різаної рани черевної порожнини з чисельними пораненнями тонкого кишечника, з якими останніх було госпіталізовано до ЛШМД м. Миколаєва.
27.12.2018р. в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_7 затримано за підозрою у вчиненні вказаного злочину та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не забезпечить запобіганню ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, слідчий суддя вважав за необхідне не визначати розмір застави, оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_7 вчинений із застосуванням насильства.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.
Згідно вимог ст. 194 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Ці вимоги закону дотримані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, належним чином та з достатньою повнотою досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання відносно ОСОБА_7 такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Є правильним висновок слідчого судді про те, що надані прокурором докази, зокрема, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протокол огляду місця події, протоколи допитів потерпілих, протоколи допитів свідків, протоколи огляду предмету, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколи обшуку, доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаного злочину.
З огляду на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст. 183 КПК України стосовно нього може бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_7 підозрюється у тому, що спричинив тяжкі тілесні ушкодження двом особам. Зазначене, вказує про очевидну схильність підозрюваного до вчинення злочинів.

Отже, дійсно існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може вчинити інші злочини.
Отже, посилання захисника на недоведеність ризику вчинити інше правопорушення не є слушним.

Врахувавши вищенаведене, а також суспільну небезпечність вчиненого підозрюваним ОСОБА_7 злочину, слідчий суддя дійшов вірного висновку про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню вищенаведеному ризику.

Доводи апелянта відносно того, що підозрюваний щиро розкаявся у вчиненому, має намір відшкодувати завдані потерпілим збитки не є підставами для обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.
Апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Слідчий суддя також обґрунтовано відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив розмір застави, оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_7 вчинений із застосуванням насильства.
Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення.

З огляду на наведене, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2018 року, якою відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: