печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8813/19-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні вилученого майна у кримінальному провадженні № 00000232 від 05.04.2018,

В С Т А Н О В И В :
20.02.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , яка 21.02.2019 передана слідчому судді ОСОБА_1 , на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні вилученого майна у кримінальному провадженні № 00000232 від 05.04.2018.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 12.12.2018 року об 11 год. 19 хв. за адресою: м. Запоріжжя, Проспект Соборний 160, офіс 5.7 року старшим слідчим в ОВС ГСУ НПУ України ОСОБА_6 було затримано мого підзахисного ОСОБА_4 , під час якого у останнього вилучене майно, на яке в подальшому не накладено арешт, а відтак вилучене майно підлягає поверненню їх законному володільцю.

Адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити скаргу у повному обсязі.
Слідчий, бездіяльність якої є предметом оскарження до судового засідання не з`явилася, про місце і час розгляду скарги повідомлена належним чином. Подала до суду заперечення з яких слідує, що на майно на поверненні якого наполягає адвокат, ухвалою слідчого судді накладено арешт.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Так, за своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Судовим розглядом встановлено, що у Головному слідчому управлінні Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000232 від 05.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
12.12.2018 року об 11 год. 19 хв. за адресою: м. Запоріжжя, Проспект Соборний 160, офіс 5.7 року старшим слідчим в ОВС ГСУ НПУ України ОСОБА_6 було затримано мого підозрюваного ОСОБА_4 .

Під час затримання, слідчим було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено:

-Паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 ;

-Гаманець синього кольору з пластиковими картками у кількості 7 штук;

-Водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 ;

-Техпаспорт на автомобіль Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 ;

-Золотий ланцюжок;

-Золота обручка;

-Золотий хрестик;

-Золотий браслет.

За викладених обставин вбачається, що скаргу подано уповноваженою особою, в передбачений законом спосіб та з урахуванням правил територіальної підсудністю для розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які розглядаються слідчим суддею місцевого суду за місцем розташування органу досудового розслідування, що регламентовано ч. 1 ст. 306 КПК України.

Частиною 1 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція також узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Статтею 169 КПК України законодавцем передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

17.12.2018 ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене 12.12.2018 року в ході проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме на: ланцюжок з металу, обручка, хрестик із металу, браслет з металу.

При аналізі ухвали слідчого судді про накладення арешту, вбачається, що на частину майна, на поверненні якого наполягає заявник, арешт не накладено, а саме на : Паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 ; Гаманець синього кольору з пластиковими картками у кількості 7 штук; Водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 ; Техпаспорт на автомобіль Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 .

Викладені обставини свідчать про безпідставність утримання стороною обвинувачення утримання майна заявника, а саме: Гаманець синього кольору з пластиковими картками у кількості 7 штук; Водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 ; Техпаспорт на автомобіль Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 .

Так, при винесенні даного рішення слідчий суддя приймає до уваги, що обов`язок доведення існування, тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, КПК України покладається на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах судового провадження за скаргою даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, на яке не накладено арешт.

За вказаних обставин позиція органу досудового розслідування щодо неповернення вказаного майна його законному володільцю спростовується, тобто за встановлених обставин вбачається, що вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, що як наслідок свідчить про бездіяльність сторони обвинувачення, яка полягає у неповерненні майна,, яку необхідно усунути шляхом зобов`язання її повернути вилучене майно власнику, що узгоджується з приписами п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України.

Наряду з вказаним, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у поверненні паспорта громадянина України, оскільки його повернення враховуючи, що ОСОБА_4 перебуває в статусі підозрюваного, вирішується в порядку ст. 201 КПК України.

Окрім цього, адвокат просить визнати незаконною бездіяльність слідчого, яка полягає неповерненні власнику тимчасово вилученого майна, проте згідно з ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатом розгляду скарги може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити чи вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, а відтак у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 100, 167, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні вилученого майна у кримінальному провадженні № 00000232 від 05.04.2018 - задовольнити частково.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ майора поліції ОСОБА_5 та/або слідчого, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000232негайно повернути ОСОБА_4 вилучене під час затримання майно, а саме:

- Гаманець синього кольору з пластиковими картками у кількості 7 штук; Водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 ; Техпаспорт на автомобіль Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 .

В іншій частині вимоги клопотання залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1