Справа № 589/670/17
Провадження № 1-кп/589/31/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження №0001802 щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, студента ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

24.12.2016 в період з часу з 16.00 по 17.00 ОСОБА_4 , перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , спускаючись сходами другого під`їзду вказаного будинку, на 5 поверсі побачив, що одна із дверей до тамбуру вказаного поверху прикрита, однак на замок не зачинена. В цей час він вирішив зайти до вказаного тамбуру та викрасти звідти цінне майно. Для цього ОСОБА_4 рукою відчинив незачинені двері тамбуру та зайшов в середину, звідки викрав таємно майно, що належить ОСОБА_5 , а саме:
- куртку шкіряну чоловічу темно-коричневого кольору 52 розміру, вартістю 1500 грн;
- шкіряні зимові жіночі чоботи 38 розміру, вартістю 1000 грн;
- жіночу тканинну куртку жовтого кольору 52 розміру, вартістю 300 грн;
- дві банки консервованих томатів, ємністю 1 по 1 л, вартістю 15 грн кожна, загальною вартістю 30 грн;
- дві банки томатного соку, ємністю по 2 л кожна, вартістю 30 грн за 1 банку, загальною вартістю 60 грн;
- чотири банки томатного соку, ємністю по 1 л кожна, вартістю 15 грн за 1 банку, на загальну суму 60 грн;
- 3 кг ріпчастої цибулі, вартістю 4 грн за 1 кг, загальною вартістю 12 грн.
Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Таким чином ОСОБА_4 викрав майно, що належить ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 2962 грн.
Умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Підтвердив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають фактичним обставинам справи. Пояснив, що в один із днів зими 2016 року близько 16.00-17.00 години знаходився біля будинку АДРЕСА_2 . Потім зайшов до товариша, який проживає в цьому будинку. Коли спускався по сходам на п`ятому поверсі, то побачив відритий табмур, а саме двері були прикриті, однак замок не був зачинений. Потім він зайшов до цього приміщення та взяв цінні речі. Перелік речей повністю відповідає тому, що зазначений в обвинувальному акті. Вказані речі: частину приніс додому, а частину продав.
Крім визнання вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин, його вина у вчиненні злочину підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Так, потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що 24.12.2016 року біля 10.00 год прийшла після роботи додому, а саме до кв. АДРЕСА_3 . та через деякий час пішла спати. Прокинулась о 17.00 год та пішла до тамбуру, щоб взяти продукти для приготування їжі. Зайшовши туди, побачила, що її обікрали, а саме було викрадено консервацію всього 8 банок, цибулю, чоботи, дві куртки. В цей же день викликала поліцію. Також пояснила, що тамбур зачиняється на замок та відокремлює дві квартири. Коли вона прийшла з роботи, то двері тамбуру зачинила, однак зазначила, що після неї до квартири декілька разів заходив її чоловік і як виглядав замок після цього, вона вже не бачила.
Допитаний свідок ОСОБА_6 , який є колишнім чоловіком потерпілої, пояснив, що в день вчинення злочину зранку перебував в квартирі потерпілої. Близько 14.00-15.00 год, але точно час не пам`ятає, погнав в гараж машину. Через 30-40 хв повернувся і побачив відкриті двері до тамбуру, в якому був безлад та зникли речі, які в ньому знаходились. При цьому стверджує, що двері до тамбуру він зачинив на замок, коли від`їжджав.
Згідно протоколу огляду місця події від 24.12.2016 року з фото таблицею до нього, за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_5 оглянуто тамбурне приміщення квартир АДРЕСА_4 . Вказаним протоколом зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину, яка відповідає поясненням обвинуваченого, потерпілої та свідка.
Постановою слідчого від 30 січня 2017 року визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження куртку коричневого кольору, жіночі чоботи чорного кольору, які викрадено у потерпілої ОСОБА_5 та які видані свідком ОСОБА_7 . Вказані речі передано на зберігання потерплій ОСОБА_5 , що підтверджується відповідною розпискою від 30 січня 2017 року.
Аналізуючи сукупність вищезазначених доказів, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за встановлених судом обставин. Розбіжності у показаннях допитаних осіб щодо того, чи був закритий замок в дверях до тамбуру, суд вважає такими, що не впливають на доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину. При цьому, згідно положень ст. 62 Конституції України всі сумніви суд зобов`язаний трактувати на користь обвинуваченого, а останній пояснив, що двері до тамбуру на замок зачинені не були. Доказів протилежного органом досудового розслідування не здобуто.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".
Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки від його вчинення.
Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю, яка є інвалідом другої групи, навчається, за місцем проживання негативно не характеризується, раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
Крім того, суд бере до уваги вік обвинуваченого, його позитивну поведінку під час досудового розслідування та судового розгляду.
Бере до уваги суд при призначенні покарання і позицію потерпілої, яка просила не позбавляти обвинуваченого волі.
Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого у вчиненні злочину, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди.
Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.
З урахуванням наведеного та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних розмірах, передбачених санкцією відповідної статті КК. При цьому суд вважає необхідним звільнити обвинуваченого від реального відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України, оскільки переконаний, що він не є суспільно небезпечною особою, яку слід ізолювати від суспільства в місцях позбавлення волі, підстав очікувати продовження обвинуваченим вчинення правопорушень суд не встановив та вважає, що він здатний виправитися, не перебуваючи в ізоляції від суспільства.
Питання про долю речових доказів та судових витрат слід вирішити відповідно до ст.100, 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 263,88 грн.
Речові докази: куртку коричневу шкіряну та чоботи жіночі залишити потерпілій ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1