Ухвала
6 грудня 2018 року

м. Київ
Справа № 740/1275/17
Провадження № 51-2479 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 6 листопада 2017 року,
в с т а н о в и в:
засуджений ОСОБА_4 вкотре звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою про перегляд вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 серпня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 6 листопада 2017 року щодо нього.
Також ОСОБА_4 заявляє клопотання про поновлення пропущеного для подання скарги строку, мотивуючи пропуск строку тим, що перебуваючи в місцях позбавлення волі не мав можливості швидко та вчасно отримати правову допомогу.
Розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 колегія суддів дійшла такого.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії вказаного рішення.

За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК України строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Однак посилання засудженого ОСОБА_4 на вищевказану обставину для поновленняне свідчить про наявність істотних перешкод чи поважних причин для реалізації права на подання касаційної скарги в строк, визначений законодавством. Посилаючись на те, що перебуваючи в місцях позбавлення волі він не мав можливості швидко та вчасно отримати правову допомогу, засуджений ОСОБА_4 не зазначив у зв`язку з чим він був позбавлений такої можливості та не надав матеріалів на підтвердження цих обставин.
Водночас, поновлення строку оскарження судового рішення за відсутності для цього обґрунтованих підстав є протиправним, оскільки порушує не тільки вимоги чинного кримінального процесуального закону, але й принцип правової визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За таких обставин, колегія суддів не вбачає жодних підстав для поновлення строку касаційного оскарження та задоволення відповідного клопотання засудженого.
Згідно з ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:
відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 серпня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 6 листопада 2017 року.

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3