печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3493/19-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, в інтересах якої подано скаргу - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 23 січня 2019 року про відмову в задоволенні клопотань у кримінальному провадженні № 0001195, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_5 25.01.2019 звернувся до слідчого судді із скаргою в порядку ст.303 КПК України на постанову слідчого від 23.01.2019 року у кримінальному провадженні №0001195 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій,в якій просить скасувати постанову слідчого від 23.01.2019 року про відмову в задоволені клопотання та зобов`язати слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 розглянути клопотання по суті. У подальшому, 04.03.2019 адвокат подав доповнення до скарги, в яких просив, окрім іншого, зобов`язати слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_5 та вчинити відповідні процесуальні дії.

На обґрунтування скарги зазначив, що 18.01.2019 в рамках кримінального провадження №0001195 ОСОБА_5 подав слідчому клопотання про вчинення слідчих дій, а саме, про: вжиття заходів, передбачених КПК України, щодо встановлення місцезнаходження оригіналу диплому спеціаліста ЛО ВЕ № 0001912 від 01.03.1997 на ім`я ОСОБА_6 , виданого Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут» (на даний час Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського»); отримання тимчасового доступу до документів з можливістю їх вилучення в оригіналах, зокрема: заліково-екзаменаційних відомостей за період 1992-1997 роки Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», які містять дані щодо складання ОСОБА_6 у період 1992-1997 роки відповідних заліків та іспитів; встановити та допитати професорсько-викладацький склад Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», які працювали у період 1992-1997 роки на предмет, чи дійсно ОСОБА_6 складав їм іспити та заліки, чи пам`ятають вони такого студента.

Сдідчий ОСОБА_7 23.01.2019 виніс постанову про відмову в задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 щодо проведення зазначених слідчих дій у кримінальному провадженні №0001195.

При цьому, як вважає скаржник, причини відмови слідчий у постанові належним чином не мотивував, що є порушенням вимог ст. 110 КПК України, постанова не відповідає вимогам процесуального законодавства, а має лише формальний характер, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Адвокат ОСОБА_5 також зазначив, що його вимоги направлені виключно на дотримання змагальності сторін як засади кримінального провадження та мають на меті усунення неповноти досудового розслідування та встановлення істини у кримінальному провадженні.
В судовому засідання адвокат ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити скаргу, з урахуванням доповнень, з наведених у ній підстав.
Прокурор ОСОБА_4 проти скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні.
Слідчий суддя, заслухавши думку адвоката, прокурора, дослідивши додані до скарги матеріали, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Згідно з положеннями п.7 ч.1 ст.303 КПК України, рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотанні про проведення слідчих дій, може бути оскаржено особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
За приписами ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну чи часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчим суддею встановлено, що Управлінням з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001195 від 10.10.2014 за фактом підробки та використання ОСОБА_6 завідомо підробленого офіційного документа - диплома Національного технічного університету «Київський політехнічний інститут», за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

У межах даного кримінального провадження адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого у порядку статті 220 КПК України з клопотаннями про необхідність проведення слідчих дій.

Слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 23.01.2019 виніс постанову про відмову в задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 щодо проведення ряду слідчих дій у кримінальному провадженні №0001195.

Відповідно до частини 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
При цьому, зі змісту постанови вбачається, що причини відмови слідчий у постанові належним чином не мотивував, що є порушенням вимог ст. 110 КПК України, у зв`язку з чим прийнята слідчим постанова не відповідає вимогам процесуального законодавства, а має лише формальний характер, і відповідно підлягає скасуванню.
В силу вимог п.2 ч. 1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У свою чергу, положення ч. 2 ст. 8 КПК зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що стала частиною національного законодавства. І такий принцип передусім передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто, втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.

З огляду на той факт, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №00001195 триває, і відповідно сторона захисту має право звертатись до слідчого, прокурора з клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій, які обов`язково мають бути розглянуті у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства.

Проте, як вбачається із оскаржуваної постанови від 23 січня 2019 року, слідчим взагалі не проаналізовано вищенаведене клопотання адвоката від 18 січня 2019 року про проведення слідчих дій та в постанові не наведено змісту клопотання адвоката, жодних мотивів відмови в задоволенні клопотання, обґрунтування прийнятого рішення посилання на відповідні положення закону, що беззаперечно свідчить про порушення слідчим вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, що є підставою для скасування постанови від 23 січня 2019 року.
Натомість, при змістовному аналізі клопотань адвоката ОСОБА_5 від 18 січня 2019 року, у сукупності із фабулою кримінального правопорушення, що розслідується, даними, викладеними в заяві про злочин, вбачається, що слідчі дії, про проведення яких подане клопотання, направлені на здобуття в порядку, визначеному КПК України, належних доказів обставин, які відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України становлять предмет доказування у кримінальному провадженні№ 0001195.

Наряду з викладеним, всупереч вимогам ст. 110 КПК України, оскаржувана стороною захисту постанова слідчого є немотивованою.
Враховуючи означене, приходжу до висновку про незаконність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування.
Разом з тим, не підлягає скарга задоволенню у частині зобов`язання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 розглянути клопотання по суті, оскільки слідчий та прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, що узгоджується з ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 62-4, 220, 221, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу
управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 23 січня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001195.
В задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 14:10 год. 07 березня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає безумовному її виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1