Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2151/18
У Х В А Л А
09.04.2019 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 , розглянув у судовому засіданні в залі судових засідань в м. Виноградів скаргу ОСОБА_4 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_3 , на постанову заступника начальника СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 26 грудня 2018 року, внесеного до ЄРДР за №0001007 від 08 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Виноградівського районного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_4 інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_3 , на постанову заступника начальника СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 26 грудня 2018 року, внесеного до ЄРДР за №0001007 від 08 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Скаргу представник потерпілого обґрунтовує тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0001007 від 08 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, не всебічно досліджено обставини вчиненого кримінального правопорушення. Так, ознайомившись із постановою заступника начальника СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0001007 від 08.11.2017 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, вважає, що дана постанова про закриття кримінального провадження винесена незаконно і підлягає скасуванню із наступних підстав. Так, основним мотивом прийнятого рішення про закриття кримінального провадження стало те, що не надалось можливим встановити особу, яка могла б бути причетна до вчинення вказаного кримінального правопорушення та свідків. Також проведеними оперативними заходами працівниками Виноградівського відділення поліції встановити умисел та мотиви невстановленої особи, щодо заволодіння майном шляхом обману чи зловживання довірою не представилось можливим. Крім того, у постанові констатовано, що дії невстановленої досудовим розслідування особи з приводу заволодіння коштами через малозначність не становлять суспільної небезпеки, тобто не заподіяли і не могли заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі; з цих підстав в даній події відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Представник потерпілого стверджує, що після скасування попередньої постанови ст..слідчого про закриття даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду від 21.09.2018 року жодної слідчої розшукової дії не було проведено.

Також вважає, що не відповідають дійсності доводи, наведені у постанові про закриття провадження про те, що не встановлено особу, яка могла б вчинити кримінальне правопорушення, оскільки потерпілі прямо вказують на особу, наводячи його прізвище ім`я по батькові та надаючи номери мобільних телефонів, по яким зв`язувалися із особою, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Також у своїх показаннях потерпілий надає номер карткового рахунку, на який перераховувалися грошові кошти. Не відповідає дійсності доводи наведені у постанові про те, що у ході розслідування кримінального провадження проводились оперативні заходи, оскільки у матеріалах провадження відсутні будь які докази про те, що оперативні працівники проводили оперативні заходи, так як жодного документу про проведених заходів у матеріалах провадження немає. Жодним чином у ході розслідування кримінального провадження показання потерпілих не перевірялися.

На підставі наведеного вище, представник потерпілого просить постанову заступника начальника СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 26 грудня 2018 року по кримінальному провадженні №0001007 від 08 листопада 2017 року по ч.1 ст. 190 КК України скасувати як незаконну і направити матеріали даного кримінального провадження до органу досудового розслідування для організації продовження досудового розслідування.

У судовому засіданні представник потерпілого скаргу та її мотиви підтримав повністю, посилаючись на доводи, викладені в скарзі, просив скаргу задовольнити.

Заступник начальника СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився за невідомими суду обставинами, про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином своєчасно.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Свої заперечення обґрунтував тим, що у діянні невстановленої досудовим слідством особи у даному кримінальному провадженні відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а між цією особою та потерпілими існує цивільно-правовий спір.

Заслухавши пояснення представника потерпілого, доводи прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч.3 ст. 110 КПК України).

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Постановою заступника начальника СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 від 26 грудня 2018 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001007 від 08 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Підставою для закриття кримінального провадження вказано незаподіяння діями невстановленої досудовим слідством особи з приводу заволодіння коштами «істотної шкоди», що на переконання заступника начальника СВ ОСОБА_5 у розумінні ч.2 ст.11 КК України відносить вказане діяння до малозначних, таких, що не становлять суспільної небезпеки, а відтак дана подія на його переконання не містить складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Кримінальне провадження за №0001007 від 08 листопада 2017 року є розпочатим за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження встановлено, що внаслідок діяння невстановленої досудовим слідством особи потерпілим завдано матеріальну шкоду у розмірі 10950 грн (а.п.26-28, 35-37).

Примітка до статті 185 КК України дає визначення величини завданої злочином матеріальної шкоди, зокрема для цілей кваліфікації злочинів, передбачених статтею 190 КК України: значна шкода, шкода у великих розмірах та шкода у особливо великих розмірах.

Встановлений розмір матеріальної шкоди у даному кримінальному провадженні (10950 грн) дійсно не відноситься ні до значної шкоди, ні до шкоди у великих чи особливо великих розмірах. Проте, Приміткою ст..185 КК України не визначено розмір шкоди, що можна віднести до істотної.

У свою чергу, малозначність діяння відповідно до ч.2 ст.11 КК України визначається з урахуванням істотності шкоди, а визначення «істотна шкода» у цілях цієї статті Кримінальний кодекс України не містить. Істотність шкоди (матеріальної чи нематеріальної) для цілей цієї статті визначається з урахуванням конкретних обставин справи, матеріального становища потерпілого, характеру злочину тощо.

Розмір матеріальної шкоди, заявленої потерпілим у даному кримінальному провадженні (10950 грн), є матеріальною шкодою, що у п`ять разів перевищує мінімальний прожитковий мінімум на момент події.

Вирішальним у визначенні істотності шкоди для цілей ч.2 ст.11 КК України, завданої злочином, передбаченим ч.1 ст.190 КК України на переконання слідчого судді є вартість майна, визначена у ст..51 КУпАП.

Так, у разі, якщо розмір шкоди, завданої діянням з ознаками шахрайства, не перевищував би 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на момент вчинення правопорушення, то за таке діяння не наставала би кримінальна відповідальність, а винна особа підлягала би притягненню до адміністративної відповідальності за ст..51 КУпАП.

Відтак, суддя вважає, що неістотною матеріальною шкодою у розумінні ч.2 ст.11 КК України, завданою діянням, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.190 КК України, можна визнати матеріальну шкоду, розмір якої неістотно перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на момент вчинення правопорушення.

Тому, віднесення заявленої потерпілим у кримінальному провадженні, запровадженому за ознаками ч.1 ст.190 КК України, матеріальної шкоди в розмірі 10950 грн (п`ятикратний розмір прожиткового мінімуму) до неістотної є необгрунтованим.

Крім того, недопустимим та помилковим є ототожнення заступником начальника СВ малозначного діяння (ч.2 ст.11 КК України), як такого, що формально містить склад злочину, та діяння, що не містить складу злочину.

Так, до малозначних можна віднести лише таке діяння, яке все ж таки містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого КК України, проте є формальним і малозначним з огляду на неістотність шкоди або створення загрози неістотної шкоди.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що всупереч встановленому законом обов`язку всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, після скасування постанови про закриття кримінального провадження за №0001007 від 08 листопада 2017 ухвалою слідчого судді від 21.09.2018 року (а.п.52) органом досудового розслідування не було здійснено жодної слідчої дії.

Тому, прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним.

Щодо доводів прокурора суд відзначає, що наявність чи відсутність між потерпілими та особою, в діянні якої вбачаються ознаки кримінального правопорушення, цивільно-правових відносин - не є визначеною діючим кримінальним процесуальним законом підставою для закриття кримінального провадження.

На цю обставину не посилався і заступник начальник СВ ОСОБА_5 при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відтак доводи прокурора в цій частині слід відхилити.

Відтак, закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, що обґрунтовано як незаподіяння вказаним діянням істотної шкоди, і віднесено його до малозначних в розумінні ч.2 ст.11 КПК України - є незаконним, тому скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 9, 303, 306, 307, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Постанову заступника начальника СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 від 26 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001007 від 08 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1