Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/1036/18
Провадження № 1-кп/670/23/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06.11.2018 року за № 0000240 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Олександрів Віньковецького району Хмельницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, депутатом не являється, на утримані неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, військовозобов`язаний,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Віньковецького районного суду Хмельницької області 17.12.2018 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2018 року за № 0000240 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 28 жовтня 2018 року близько 18:20 години, перебуваючи з дозволу ОСОБА_5 в приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_2 побачив на підвіконні мобільний телефон марки «NOKІА», в якому знаходилась сім-картка оператора телекомунікацій «Київстар» № НОМЕР_1 , яка підключена до рахунку картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_5 .

Перебуваючи у вказаному будинку, в ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення грошей із картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел на викрадення грошей, ОСОБА_4 переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, умисно, таємно, скориставшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв мобільний телефон ОСОБА_5 , здійснив дзвінок на мобільний номер «3700» та при допомозі використання додатку ІVR-меню ПАТ КБ «Приватбанк» о 18:36 години здійснив крадіжку 5500 гривень, шляхом перерахування вказаної суми грошових коштів із банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_5 на банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 та о 18:44 години здійснив крадіжку 3000 гривень, шляхом перерахування вказаної суми грошових коштів із банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_5 на банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 8500 грн.

Своїми діями вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив факти та обставини вчинення злочину, викладені вище, їх не оспорював, у скоєному кається. Просив затвердити угоду про примирення, вказав, що він та потерпілий узгодили умови такої угоди, наслідки укладення якої він розуміє.
14.12.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про примирення, згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнав обвинувачення в обсязі пред`явленої підозри в судовому провадженні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Прокурор не заперечував, обвинувачений та потерпілий просили суд затвердити угоду про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні умисного злочину та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно ст. 12 КК України діяння вчинені обвинуваченим відноситься до злочинів середнього ступеня тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені положенням п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Крім того, судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення сторін за угодою.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 а також про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 124, 314, 369, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Угоду про примирення від 14 грудня 2018 року по кримінальному провадженню за № 0000240 від 06.11.2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена
до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1