Справа № 456/3389/17
Провадження № 1-кп/456/167/2019
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу

24 січня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
провівши судове засідання у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311КК України.
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 30.11.2018 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28.01.2019.
Згідно з вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання покликається на те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений непрацевлаштований, не має постійного джерела доходів, раніше судимий, вчинив інкримінований йому злочин під час випробувального терміну, що свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення, відтак ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати. Запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо.
Обвинувачений ОСОБА_4 при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою поклався на розсуд суду.
Суд, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 , приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» №12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.
За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
З моменту взяття підозрюваного ОСОБА_4 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Таким чином, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.
Оцінюючи тяжкість вчинених злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочинів у конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки, крім виняткових випадків.
Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задовольнити.
Згідно зі ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Враховуючи, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою спливає 28 січня 2019 року, суд вважає за необхідне продовжити тримання обвинуваченого під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 24 березня 2019 року включно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів - з 24 січня 2019 року до 24 березня 2019 року включно.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_4 та скерувати начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» для відома.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1