ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/233/19 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 січня 2019 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0001308 від 26.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, -

в с т а н о в и л а :

24 січня 2019 року ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м.Харкова зі скаргою щодо скасування повідомлення про підозру.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 січня 2019 року у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 щодо скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0001308 від 26.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України відмовлено.
Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою направити скаргу до Київського районного суду м.Харкова на виконання вимог щодо кримінального провадження № 0001308, передбачених вимогами статей 306-307 КПК України.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що відповідно до змін, внесених до кримінального процесуального законодавства Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 частину першу статті 303 КПК України доповнено пунктом 10, відповідно до якого передбачено право на оскарження повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Приймаючи до уваги викладене, на його думку, слідчим суддею безпідставно відмовлено у відкритті провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , слідчий суддя виходив з тих обставин, що пункт 10 частини 1 статті 303 КПК України не має зворотної дії в часі, а відомості по кримінальному провадженню №0001308 внесенні до ЄРДР 27.11.2016, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та інших законодавчих актів» та прийшов до висновку про те, що оскарження підозри у зазначеному кримінальному провадженні не можливе.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає його обґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно із загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині 1 статті 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Водночас стаття 58 Конституції України допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Формою реалізації частини 1 статті 58 Конституції України є положення частини 1 статті 5 КПК України, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, який набрав законної сили 16.03.2018 , частина 1 статті 303 КПК України була доповнена пунктом 10, а отже, вказаний пункт за загальним правилом підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом, в частині таких змін.

Згідно з пунктом 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» положення пункту 10 частини 1 статті 303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, після введення в дію цих змін.

Таким чином, з підстав зазначених у пункті 10 частини 1 статті 303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру, у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, тобто з 16.03.2018.

З матеріалів справи вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 286 КК України 27.11.2016 внесено до ЄРДР за № 0001308 (а.с. 6).

18.01.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, в межах кримінального провадження № 0001308 від 27.11.2016 (а.с. 4-5).

Тобто, слідчий суддя у відповідності до частини 4 статті 304 КПК України відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру, з огляду на те, що зазначена скарга захисника подана на рішення, що не підлягає оскарженню.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422, 424 КПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 січня 2019 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді