Справа № 743/1589/18
Провадження №1-кп/743/11/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - суддіОСОБА_1 ,
при секретаріОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000363 від 21.09.2018. відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки

с. Галиця Ніжинського району Чернігівської області, громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 , вдови, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , відомості: про наявність групи інвалідності, про наявність статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи, про реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутні, такої, що не має судимостей,

за ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Ріпкинського відділу

Чернігівської місцевої прокуратури

ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 , її захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИВ:

ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНЕ СУДОМ ДОВЕДЕНИМ.

20 вересня 2018 року, близько 15 год. 00 хв, ОСОБА_8 , знаходячись на прибудинковій території біля багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_9 , умисно нанесла останній не менше 5 ударів руками та ногами в область голови та лівого стегна, заподіявши останній легкі тілесні ушкодження (що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності) у вигляді саден обличчя, синців та забиття м`яких тканин лівого стегна.

ПОЗИЦІЯ ОБВИНУВАЧЕНОЇ.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненому не визнала повністю, просила "зняти з неї обвинувачення" та виправдати її, так як вона непричетна до заподіяння вказаних легких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 в час та місце, які вказані в обвинувальному акті. Вказала, що вдень 20.09.2018 р. вона сиділа біля свого сараю на лавочці і в`язала, взявши з собою і поклавши біля лавочки двох курей, яких лозиною вбила потерпіла ОСОБА_11 , напередодні. Вказала, що коли вона помітила потерпілу, то з`ясувала у неї питання щодо мети побиття її курей. В свою чергу, ОСОБА_11 плюнула їй (обвинуваченій) в обличчя, почала бити її (обвинувачену) лозиною, схопила її (обвинувачену) за светр і порвала його, вхопила її (обвинувачену) за волосся, вона ж закричала: «Рятуйте». Тоді вона теж схопила потерпілу за волосся і сказала, щоб вона її відпустила. Лише після цього вони розійшлися. Вказує, що через погане здоров`я та у зв`язку з віком не могла побити потерпілу ОСОБА_12 .. Зазначила, що раніше в них з останньою неодноразово виникали конфлікти через курей. Додала, що до медичних закладів та Ріпкинського ВП з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_7 , вона не зверталась

ОЦІНКА СУДУ.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_5 , на думку суду, вина останньої у вчиненому вказаного кримінального правопорушення повністю доведена, виходячи з такого.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 показала, що між нею та ОСОБА_5 існують неприязні відносини, остання безпідставно звинувачує її в знищенні курей. Показала, що 20 вересня 2018 року, близько 15 год. 00 хв., вона пішла до свого сараю там годувала курей. До неї підійшла ОСОБА_5 , яка щось кричала, проте вона не звертала на неї увагу, навіть не помітила як та до неї підбігла та кинула ящик на курей. Проте, згодом обвинувачена ОСОБА_5 на неї кинулась, почала бити і руками, і ногами по її обличчю та ногам, вона ж тримала її на відстані витягнутих рук, бо не хотіла бити людину похилого віку. Вказує, що вона її втримала та втекла, викликала працівників поліції. Наполягає на тому, що конфлікт відбувався біля її сараю та, що лозини в неї в руках не було. Вказує, що працівники поліції бачили на ній кров, а в обвинуваченої ушкоджень не було.

Будучи безпосередньо допитаною в судовому засіданні, свідок ОСОБА_13 показала, що вдень 20.09.2018 року знаходилась у себе в квартирі ( АДРЕСА_3 ). Оскільки було жарко, то вікна були відкриті і вона почула, що на подвір`ї сварилися дві жінки, одна з них була ОСОБА_11 .. При цьому, очевидцем конфлікту між вказаними жінками вона не була. Вказала, що коли вийшла на подвір`я, то побачила заплакану ОСОБА_12 , у якої на обличчі були подряпини і кров, та на її запитання: «Що сталося?», остання відповіла, що її побила сусідка. Вказала, що в той день, на подвір`ї бачила працівників міліції.

Будучи безпосередньо допитаним в судовому засіданні та під час проведення слідчого експерименту, який відбувся 24.10.2018 р. (на досудовому розслідуванні), свідок ОСОБА_14 послідовно вказував, що в обідній час 20.09.2018 р. він займався власними справами у гаражі на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_2 та почув сварку між жінками, а саме між потерпілою ОСОБА_15 та бабою ОСОБА_16 , яка продовжувалась близько 30 хв. через долі курей останньої. Вказав, що безпосереднім свідком конфлікту він не був. а коли вийшов з гаража, то побачив, що у ОСОБА_7 розпатлане волосся та подряпини на обличчі, бачив ящик, а щодо наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , то він не пам`ятає.

З висновку судово-медичної експертизи № 524 від 27.09-02.10.2018 р., проведеної КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» вбачається, що у ОСОБА_7 мали місце: легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності у вигляді саден обличчя, синців та забиття м`яких тканин лівого стегна, які утворились не менше, як від 5 травмуючих дій тупим предметом з обмеженою поверхнею по механізму тертя, удару та тиснення, в т.ч. внаслідок ударів руками (кулаками рук), ногами та можуть відповідати даті 20.09.2018 р. і могли утворитись в короткий проміжок часу. Можливість утворення вищевказаних тілесних ушкоджень в результаті її однократного падіння на площину, в т.ч. при попередньому наданню тілу прискорення, виключається.

На думку суду, вказаний висновок експертизи є науково обґрунтованим, відповіді на запитання, що ставились перед експертом є вичерпними та не викликають сумнівів у їх правильності, експертиза проведена на підставі ухвали слідчого судді, тому дані, які містяться у вказаному висновку експерта, є належним та допустимим доказом та, в сукупності з показаннями потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , побічно з показання обвинуваченої ОСОБА_5 доводять час нанесення тілесних ушкоджень, кількість ударів (не менше 5), локалізацію травматичних впливів (область голови та лівого стегна), наявність тілесних ушкоджень (у вигляді саден обличчя, синців та забиття м`яких тканин лівого стегна)та виключають можливість отримання їх від дії лозини.

Даючи оцінку довідці Ріпкинської амбулаторії ЗПСМ КНП "Ріпкинський РЦПМСД" від 7 грудня 2018 р. з якої вбачається, що ОСОБА_5 , за станом здоров`я, потребує постійної сторонньої допомоги та нездатна до самообслуговування терміном 1 рік, суд робить висновок, що вказана медична документація не свідчить про неможливість нанесення ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 20.09.2018 р., так як вона датована через два з половиною місяці після інкримінованих подій.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 не зверталась до Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області з приводу спричинення їй тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_7 20 вересня 2018 р., як і не надала доказів звернення з цього приводу за отриманням медичних консультацій, зважаючи на те, що відразу ж 20.09.2018 р. ОСОБА_11 звернулась до Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області з приводу перевірки нанесення їй тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_5 , виходячи з того, що свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , хоча і не були очевидцем нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , але бачили наявні у неї ушкодження на обличчі через короткий проміжок час після конфлікту, беручи до уваги те, що як стверджує ОСОБА_14 конфлікт був між потерпілою ОСОБА_7 та бабою ОСОБА_16 саме через курей, суд приходить до висновку, що версія ОСОБА_5 про непричетність до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та про отирмання тілесних ушкоджень саме нею ( ОСОБА_5 ) від потерпілої ОСОБА_7 спростована наведеними вище доказами та є захисною, спрямованою на уникнення відповідальності за вчинене, що свідчить про наявність діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , що таке діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, про доведеність винуватості ОСОБА_5 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 /без кваліфікуючих ознак/.

МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ.

Вирішуючи питання про визначення розміру покарання, що може бути призначене обвинуваченій та потреби у його відбуванні, суд:

- керується загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України);

- враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину;

- враховує обставини вчинення кримінального правопорушення;
- враховує те, що ОСОБА_5 є вдовою, пенсіонеркою, позитивно характеризується за місцем проживання, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась;

- враховує те, що з довідки Ріпкинської амбулаторії ЗПСМ КНП "Ріпкинський РЦПМСД" від 7 грудня 2018 р. вбачається, що ОСОБА_5 , за станом здоров`я, потребує постійної сторонньої допомоги та нездатна до самообслуговування терміном 1 рік;

- враховує відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_5 ;

- враховує позицію потерпілої ОСОБА_7 , яка наполягала на притягненні ОСОБА_5 до відповідальності за вчинене з метою недопущення повторення подібних ситуацій;

- враховує те, що в досудовій доповіді на ОСОБА_5 органом пробації одночасно із зазначенням, що ризик вчинення нового злочину є середнім, що середнім є ризик небезпеки його для суспільства, вказано і те, що є можливість виправлення останньої без реального позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає, що покарання ОСОБА_5 у виді штрафу, в мінімальному розмірі, встановленому в Загальній частині КК України (ч. 1 ст. 53 КК України), відповідає меті її виправлення.

ІНШІ РІШЕННЯ, ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ.

З урахуванням майнового стану та стану здоров`я ОСОБА_5 , суд, на підставі ч. 4 ст. 53 КК України, вважає за необхідне розстрочити останній виплату штрафу певними частинами на 3 місяці.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Долю речових доказів вирішити, в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

По кримінальному провадженню:

- процесуальні витрати відсутні;

- цивільний позов в ньому не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 370, 374-376 КПК України суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_19 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн..

На підставі ч. 4 ст. 53 КК України, розстрочити ОСОБА_20 виплату штрафу певними частинами на 3 місяці, а саме:

1.до 1 березня 2019 року 170 грн.;
2.до 1 квітня 2019 року 170 грн.;
3.до 1 травня 2019 року 170 грн..

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов в ньому не заявлявся.

Залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження речовий доказ: оптичний диск з записом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_21 ..

Вирок може бути оскаржений до ЧЕРНІГІВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_22