ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/337/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 639/7009/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 січня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 08.12.2017 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2017 року, більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Вироком встановлено, що 01 листопада 2017 року у першій половині дня, більш точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_8 , перебуваючи в гостях у свого знайомого ОСОБА_9 в орендованій останнім квартирі АДРЕСА_2 , вирішив таємно заволодіти міні баром «ЕМВ 40Р» (холодильником), належним ОСОБА_10 , використовуючи ту обставину, що ОСОБА_9 вдома не було, так як він знаходився на роботі, переконавшись, та будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно заволодів міні баром «ЕМВ 40Р» (холодильником), який забрав з балкону вказаної квартири, після чого ОСОБА_8 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд. В результаті протиправного діяння ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 2700 грн.
Надалі, ОСОБА_8 01.11.2017 року у другій половині дня, вступив у злочинну змову з чоловіком на ім`я ОСОБА_11 щодо таємного викрадення будь-якого майна, належного раніше незнайомій йому ОСОБА_12 , з якою він заздалегідь в ході телефонної бесіди домовився про зустріч на предмет добової оренди житла, та приблизно о 20 год. 00 хв. цілеспрямовано прийшов зі своїм подільником до квартири АДРЕСА_3 , де власниця квартири довірливо передала йому ключі від вхідних дверей. Відразу після цього ОСОБА_12 , отримавши обумовлену грошову суму за оренду житла від ОСОБА_8 , вийшла з квартири, а малознайомий чоловік на ім`я ОСОБА_11 , діючи узгоджено, відповідно до раніше розробленого злочинного плану, туди прийшов, саме в той час ОСОБА_8 , реалізуючи спільний з чоловіком на ім`я ОСОБА_11 злочинний план, таємно заволоділи телевізором «LG-32 дюймовим LK-330» вартістю 4200 грн., мікрохвильовою піччю «LG моделі MH-6043 Hans», вартістю 1890 грн., пилососом моделі «Samsung VC-4325», вартістю 880 грн., феном «Скарлет моделі SC-077», вартістю 216 грн., WI-FI роутером «TP-Link моделі TLWR740N», вартістю 225 грн. та праскою «Aurora» моделі AU-3158, вартістю 176 грн., після цього ОСОБА_8 у групі з іншим співвиконавцем на ім`я ОСОБА_11 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. В результаті протиправного діяння ОСОБА_8 та його подільник завдали потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 7587 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в частині призначеного ОСОБА_8 покарання з подальшим звільненням обвинуваченого від його відбування у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме необґрунтованим застосуванням ст. 75 КК України, що потягло невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через м`якість; постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2017 року, більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. В обґрунтування скарги вказав, що судом не враховано те, що обвинувачений раніше засуджувався вироком Червонозаводського райсуду м. Харкова від 08.12.2017 р. за ч. 2 ст. 185 КК України, проте на шлях виправлення не став та знов вчинив 2 злочини проти власності. Просить врахувати, що обвинувачений не працює, вчинення злочинів є єдиним джерелом його доходів. Посилання суду на щире каяття та визнання вини не є достатніми обставинами для застосування ст. 75 КК України.
Захисником обвинуваченого-адвокатом ОСОБА_7 подані заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких вона просить відмовити в задоволенні скарги у зв`язку з її необгрунтованістю та залишити вирок районного суду в силі.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; обвинуваченого та захисника, які заперечували проти апеляції; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченні на неї, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 185 КК України, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_8 в межах поданої апеляційної скарги прокурора в частині правильності призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , врахував дані про його особу, відповідно до яких він раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, не працює, не одружений. Також, враховані характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, відшкодування потерпілим завданих збитків.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнав сприяння розкриттю злочину та щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Оцінивши вказані дані, районний суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливе без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.
Також, враховано, що злочини за даним кримінальним провадженням було вчинено до постановлення вироку Червонозаводським районним судом м. Харкова від 08 грудня 2017 року, у зв`язку з чим призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у виді 3 років позбавлення волі та звільнено від його відбування на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки на умовах контролю за його поведінкою.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з даними висновками районного суду, суд першої інстанції при звільненні ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, дотримався вимог закону України про кримінальну відповідальність та прийняв обґрунтоване, законне рішення.
Призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України у вказаному у вироку розмірі відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню суспільної небезпечності, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації; є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Крім цього, при апеляційному розгляді стороною захисту були надані характеристика з місця проживання ОСОБА_8 , згідно з якою він характеризується позитивно та інформація Барвінківського районного сектору центру пробації, відповідно до якої обвинувачений не порушує умови звільнення від відбування покарання, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.
При цьому, відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що обвинувачений після постановлення вироку Червонозаводським райсудом м. Харкова від 08.12.2017 р. за ч. 2 ст. 185 КК України на шлях виправлення не став та знов вчинив злочини не відповідає дійсності, адже злочини за даним кримінальним провадженням ОСОБА_8 були вчинені до постановлення вказаного вироку, а саме 01.11.2017 року.
Сукупність наведених даних свідчать про те, що обвинувачений заслуговує на довіру суду та отримання шансу на виправлення й повернення до суспільно корисного, законослухняного життя без ізоляції від суспільства.
Доводи апеляції прокурора про неправильне застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України є непереконливими, спростовуються викладеними у вироку районного суду та даній ухвалі обставинами, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 січня 2018 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

Судді: