1-кп/621/54/19

У Х В А Л А

20 березня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв кримінальні провадження №0000417, №0000719, №0000489 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_5 через канцелярію суду надала угоду про примирення, укладену 13.03.2019 між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

За змістом вказаної угоди визначено правову кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України та узгоджено вид і розмір покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду. Вказав, що він цілком розуміє, що має право на справедливий судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди йому зрозумілі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримала угоду про примирення та просила її затвердити.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився.

Прокурор вказав на відсутність підстав для затвердження угоди, так як за заявою потерпілого ОСОБА_6 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 складено обвинувальний акт по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який є тяжким злочином.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, ознайомившись з обвинувальними актами та угодою про примирення, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, зокрема, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні сукупності злочинів по відношенню до потерпілого ОСОБА_6 і кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 289 КК України об`єднані в одне провадження і за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України щодо потерпілого ОСОБА_6 не ініційовано потерпілим укладення угоди про примирення, то суд дійшов висновку про відсутність підстав добровільності укладення угоди про примирення від 13.03.2019.

Доводи захисника про виділення в окреме провадження кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ч. 8 ст. 469 КПК України суд відхиляє, так як вказана норма процесуального закону регламентує виділення в окреме провадження кримінального провадження, яке здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма підозрюваними чи обвинуваченими.

У даному випадку мається один обвинувачений ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні двох злочинів щодо потерпілого ОСОБА_6 .

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення та продовження судового розгляду кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 471, 472, 474 КПК України

УХВАЛИВ:

В затвердженні угоди про примирення, укладеної 13.03.2019 між потерпілими ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя -