Справа № 703/3939/16-к
1-кп/703/82/18
УХВАЛА

31 жовтня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000289 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

встановив:

В провадженні Смілянського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження №0000289 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання обґрунтував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, а тому існують ризики передбачені ст.177 КПК України, які можуть виражатися у можливості переховування обвинуваченого від суду, незаконному впливі на свідків та вчинення ним інших кримінальних правопорушень, а тому вважає, що будь-який інший запобіжний захід є недостатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Захисник та обвинувачений просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, захисник зазначив, що його підзахисний має на утриманні малолітніх дітей, проживає в цивільному шлюбі, має соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а тому ризики, які вказані прокурором є безпідставними.

Заслухавши пояснення учасників процесу, прокурора, обвинуваченого та захисника обвинуваченого суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При розгляді питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує, що останній обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення яке відноситься до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, а також, наявність ризиків, передбачених пунктами ст. 177 КПК, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим в кримінальному правопорушенні, можливість його уникнення від явки до суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, а тому з метою охорони загальносуспільних прав та інтересів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою ще на два місяці.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 183, 372 КПК України, -

ухвалив:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 2 місяці, тобто до 1 січня 2019року.

Копії ухвали направити начальнику Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» та вручити обвинуваченому ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1