Справа № 357/2558/19
У Х В А Л А
08 березня 2019 року м. Біла Церква Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.1, 186 ч.2 КК України

У С Т А Н О В И В :
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання сташого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.1, 186 ч.2 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000656 від 06.03.2019 р.за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.186, ч. 2 ст.186 КК України.

Встановлено, що 05.03.2019 року, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , який знаходячись біля буд. 46 по вул. Леваневського, в м.Біла Церква Київської області, умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, з салону автомобіля марки «Рено Кенго» р.н. НОМЕР_1 , який був припаркований біля вказаного будинку, вчинив відкрите викрадення чужого майна - мобільного телефону марки «BravisA506» вартістю 2099 гривень, належного потерпілому ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_4 , відкривши незачинені на замок двері вказаного автомобіля, з пасажирського сидіння в салоні автомобіля взяв мобільний телефон та виходячи з салону, був помічений працівником магазину ТОВ «Авториспект» СТО, що розташований поруч з вищевказаним будинком, яка побачивши викрадення, намагалися зупинити ОСОБА_4 .

Після чого ОСОБА_4 з місця вчиненого злочину зник, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 2099 гривень.

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Крім цього,06.03.2019 року, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , який знаходячись біля аптеки «Подорожник», яка розташована по вул. Леваневського, 57 в м.Біла Церква Київської області, умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, з салону автомобіля марки «Сітроен Джемпер» р.н. НОМЕР_2 , який був припаркований біля вказаної аптеки, вчинив відкрите викрадення чужого майна - мобільного телефону марки «MeizuM5 NoteM521H»вартістю 2000 гривень, належного потерпілому ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_4 , відкривши незачинені на замок двері вказаного автомобіля, з приладової панелі в салоні автомобіля взяв телефон та виходячи з салону, був помічений працівниками магазину «Белісімо», що розташований поруч з вищевказаною аптекою, які побачивши викрадення, намагалися зупинити ОСОБА_4 .

Після чого ОСОБА_4 з місця вчиненого злочину зник, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 2000 гривень.

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

07.03.2019 року за наявності достатніх доказів ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаних злочинів передбаченихч. 1 ст. 186, ч.2 ст.186 КК України.

У вчиненні вказаного злочину підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква Київської області, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1. 23.02.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 до відбування покарання 3 років позбавлення волі, на основі ст.. 75,104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

2. 21.11.2017 року знятий з обліку КВІ Кагарлицького МРВ Київської області на основі ст.1 п. «а» Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22.12.2016 року, відповідно до рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 08.11.2017 року.

3. 22.02.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області зач. 2 ст. 289 до покарання 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Станом на 22.02.2019 року вирок законної сили не набрав.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаних злочинів є: заявою та протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 (відповідно до якого останній розповів про те, як 06.03.2019 року близько 12 год. залишив свій мобільний телефон на приладовій панелі в салоні свого автомобіля, який був припаркований біля аптеки «Подорожник», що по вул. Леваневського, 57 в м.Біла Церква та того дня близько 12 год. 05 хв. виявив його відсутність та від продавця сусіднього магазину ОСОБА_10 дізнався, що його викрав невідомий їй хлопець, якого вона намагалася спинити та вказала напрямок в якому він побіг та його особисті прикмети та в подальшому вказаний хлопець повернув йому його мобільний телефон тау як того дня о 12 год. 30 хв. був затриманий працівниками поліції); протоколом допиту свідка (дільничного інспектора поліції) ОСОБА_11 (відповідно до якого останній розповів про те, як спільно з ДОП ОСОБА_12 здійснював відпрацювання масиву Леваневського та 06.03.2019 року близько 12 години 05 хвилин йому зателефонувала його дружина ОСОБА_10 , та повідомила, що була свідком відкритого викрадення з автомобіля мобільного телефону та повідомила напрямок в якому побіг злочинець та його особисті прикмети. Також ОСОБА_11 повідомив, що того дня близько 12.30 год. вказаний злочинець був ним затриманий та по прибуттю потерпілого до даного місця він в їх присутності повернув йому викрадений мобільний телефон); протоколом допиту свідка ОСОБА_10 (відповідно до якого остання розповіла, як разом зі своєю колегою ОСОБА_13 стали очевидцями того, як невідомий хлопець заліз до автомобіля, який був припаркований поблизу магазину в якому вони працюють та викрав з його салону мобільний телефон. Також ОСОБА_10 повідомила, що намагалася спинити останнього, але той почав тікати та з даного приводу вона зателефонувала своєму чоловікові ОСОБА_10 , який працює дільничним поліцейським, та розповіла про дану ситуацію, а також вподальшому розповіла про дану подію потерпілому, який в той момент перебував в приміщенні аптеки розташованої поруч з вказаним магазином); протоколом допиту свідка ОСОБА_13 (відповідно до якого остання розповіла про те, як і ОСОБА_10 стала очевидцем вказаної події); протоколомогляду предметів(відповідно до якого було оглянуто мобільний телефон марки «MeizuM5 Note», який долучив для проведення слідчих дій потерпілий ОСОБА_8 , та саме який був викрадений з салону його автомобіля); протоколом затримання ОСОБА_4 (відповідно до якого з кишені його штанів було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «BravisA506»); протоколом допиту ОСОБА_14 (відповідно до якого останній в присутності свого захисника зізнався у вчиненому злочині та щиро розкаявся); протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 (відповідно до якого остання впізнала особу, яка вчинила вказаний злочин); протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 (відповідно до якого остання впізнала особу, яка вчинила вказаний злочин); протокол пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 (відповідно до якого останній впізнав особу, яка повернула йому його мобільний телефон та вибачилася за скоєне та в подальшому була затримана поліцейськими); заявою та протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 (відповідно до якого останній розповів про те, як 05.03.2019 року близько 12 год. залишив свій мобільний телефон марки «BravisA506» на пасажирському сидінні в салоні свого автомобіля, який був припаркований біля буд.46 по вул. Леваневського, в м.Біла Церква та того дня близько 12 год. 05 хв. він виявив його відсутність та від бухгалтера офісного ОСОБА_15 дізнався, що його викрав невідомий їй хлопець, якого вона намагалася спинити та вказала напрямок в якому він побіг та його особисті прикмети); протоколом допиту свідка ОСОБА_16 (відповідно до якого остання розповіла, як стала очевидцем того, як невідомий хлопець заліз до автомобіля, який був припаркований поблизу буд. 46 по вул. Леваневського в м.Біла Церква та викрав з його салону мобільний телефон. Також остання повідомила, що намагалася спинити останнього, але той почав тікати та з даного приводу вона в подальшому розповіла про це потерпілому ОСОБА_7 ); протокол пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_16 (відповідно до якого остання впізнала особу яка вчинила даний злочин); протоколом огляду предметів(відповідно до якого було оглянуто відеозапис, який долучила до матеріалів справи ОСОБА_16 , та який здійснювався 05.03.2019 року близько 12.00 год. біля буд. 46 по вул. Леваневського в м.Біла Церква за допомогою камері відеоспостереження та на якому зафіксовано факт даної крадіжки та особа яка її вчиняє); протоколом огляду предметів(відповідно до якого було оглянуто мобільний телефон марки «BravisA506», який було вилучено при особистому обшуку затриманого ОСОБА_4 та саме який належить потерпілому ОСОБА_7 ).

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 12, ст. 186 КК України, які є злочинами середньої тяжкості і тяжким злочином.

Під час досудового розслідування встановлено достатньо підстав вважати, що ризики, які передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, є обґрунтованими.

п.1 ч.1 ст.177 КПК України - Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або судуобґрунтовується тим, що ОСОБА_4 23.11.2018 року Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської обл., в рамках к.п. №0004154, за яке був засуджений до іспитового строку, вирок якого в законну силу ще не вступив, був оголошений в розшук, а також те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років. Крім цього, ОСОБА_4 на даний час не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, міцних соціальних зв`язків.

Сукупність вищезазначених обставин дає підозрюваному можливість легко змінити місце свого проживання без наслідків для його матеріального благополуччя, переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

П.5 ч.1 ст.177 КПК України - Ризик вчиняти інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що відносно ОСОБА_4 станом на момент вчинення вищевказаних злочинів вже є вирок суду за вчинення тяжкого злочину, який ще не вступив в законну силу та останній знову вчинив два корисливих злочини пов`язаних з відкритим викраденням чужого майна.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, не працевлаштувався, постійного джерела доходів не має, інкриміновані йому діяння вчинив з корисливих мотивів, змінювати свій спосіб життя не намагається, тому є підстави стверджувати, що останній схильний до їх вчинення та може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Зважаючи на тяжкість вчинених злочинів, то запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, не здатен забезпечити дієвість кримінального провадження.

Окрім цього, в даному випадку є неможливими застосування запобіжного заходу в виді особистої поруки з огляду на відсутність осіб, які б відповідали вимогам ст. 180 КПК України, які можуть бути поручителями.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_4 з огляду на наявність високого ступеню ризику переховування від органів досудового розслідування, слідства, суду, та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги неможливість запобігання вищезазначеним ризикам та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 є обґрунтована необхідність у застосуванні щодо останнього міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, та його доводи на переконання слідчого судді у необхідності задоволення клопотання, підозрюваного та захисника, які заперечують проти задоволення клопотання, просять застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, дослідивши клопотання та приєднані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.1, 186 ч.2 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п. 1,5 КПК України, на які вказує слідчий, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; 3) недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.1, 186 ч.2 КК України, наявність ризиків, передбачених п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, є докази досліджені судом.

ОСОБА_4 слідчому судді повідомив, що він вказані у клопотанні злочини вчиняв. У теперішній час не працює. Проживає разом із бабусею. Просить застосувати відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід тримання під вартою, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором у судовому засіданні, доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.п.1-3 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 ч.1 КПК України, обставини а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочинів; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі його визнання винуватим у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.1,2 КК України (позбавлення волі до 6 років), вироком Білоцерківського міськрайонного суду 22.02.2019 р. він засуджений за ст. 289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, а ті які є, не являються стримуючим фактором його поведінки.

Слідчий суддя вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 може запобігти ризикам, передбачених п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 197 ч.1 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 6.03.2019 р. ОСОБА_4 затриманий 6 березня 2019 р. о 12 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя вважає, що підстав не визначати розмір застави у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , які передбачені ст. 183 ч.4 п.1-3 КПК України не має.

При визначені для ОСОБА_4 розміру застави, слідчий суддя, враховує майновий стан підозрюваного, який є працездатним, підозрюється у вчинені злочину середньої тяжкості, тяжкого злочину, вважає, що застава у вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків. При цьому слідчий суддя вважає, що саме вказаний розмір застави зможе достатньо забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та не є для нього та його родичів завідомо непомірним.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176,177 ч.1 п.1,5,178,182,183,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
Застосувати стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.1, 186 ч.2 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, які обчислювати з 12 години 30 хвилин 6 березня 2019 р.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується о 12 годині 30 хвилин хвилин 4 травня 2019 р.

Визначити заставу для ОСОБА_4 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 153680 грн.

Підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Зобов`язати ОСОБА_4 з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурору, слідчого судді, суду за першою їх вимогою, та у визначене ними місце, день та час.

У разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин та не повідомив про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави, слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У задоволенні клопотання підозрюваного, захисника про застосування відносно ОСОБА_4 іншого більш мякого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, а саме домашній арешт, відмовити.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області