В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000003 від 04.01.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого на посаді фрезерувальника з виробництва морозива в ТОВ «Ласунка», зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий: 29.06.2005 року вироком апеляційного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 122, п. 4, 6, 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, зміненим Верховним судом України 13.12.2005 року та вважається засудженим за ч. 1 ст. 122, п. 4, 6, 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді 15 років позбавлення волі, звільнений 25.04.2016 року умовно-достроково з Жовтоводської ВК № 26 на підставі ухвали Жовтоводського міського суду від 15.04.2016 року, невідбута частина покарання 1 рік 4 місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення у вчинені злочин передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України вчиненим за наступних обставинах.

04 січня 2019 року близько 15:00 год., ОСОБА_5 перебуваючи на сидінні водія, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2106 з державним реєстраційним № НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Папаніна в с. Оленівка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, у ході раптово виниклої сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , яка на той момент також перебувала в автомобілі на передньому пасажирському сидінні, маючи умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень, різко зупинив автомобіль, після чого умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_4 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин обличчя, які згідно з висновком судово-медичного експерта № 31 від 30.01.2019 року, на підставі п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, показав суду, що 04.01.2019 року в с. Оленівка, Магдалинівського району між ним та потерпілою ОСОБА_4 виникла сварка, в ході якої він вдарив її один раз правою рукою в область обличчя. У вчиненому розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що 04.01.2019 року між нею та обвинуваченим ОСОБА_5 виник конфлікт з приводу того, що останній не хотів залишати її місце проживання, в ході якого обвинувачений вдарив рукою в обличчя.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

З`ясувавши думку прокурора, потерпілої та обвинуваченого, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 умисне легке тілесне ушкодження, чим скоїв злочин передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття у вчиненому та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, які його характеризують.

Так, в матеріалах справи міститься побутова характеристика на ОСОБА_5 , з якої вбачається, що за час проживання зарекомендував себе як посередній мешканець, скарги від сусідів не надходили. Офіційно працевлаштований.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий.

З врахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який, провину визнав повністю, в скоєному розкаявся, тож суд вважає, що йому необхідно призначити покарання в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: у виді штрафу.
Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680,00 грн. (шістсот вісімдесят гривень).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1