ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/420/19 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 638/2828/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000770 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000770 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 26.04.2019 року та визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.
Слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і не вбачав підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану вище ухвалу від 28 лютого 2019 року скасувати в частині визначення розміру застави та постановити нову, якою визначити заставу в мінімально можливому розмірі.
Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є занадто суворою в частині визначення застави, яка є максимально великою та завідомо непомірною для підозрюваного. В апеляційній скарзі її автор зазначив про можливість проведення судового засідання за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог захисника, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів не встановила підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, виходячи з наступного: В провадженні Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000770, відомості за яким були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. 26.02.2019 року в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_8 , якому цього ж дня повідомлено про підозру у вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 26 лютого 2019, у період часу з 10.30 до 13.00, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, разом з ОСОБА_9 , прибули до буд. АДРЕСА_1 , зі злочинним наміром спрямованим на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, маючи спільний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за рахунок чужого майна, упевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає та не зможе їм завадити, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , шляхом злому дверей за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів, проникли до кв. АДРЕСА_2 , звідки викрали майно та золоті вироби належні ОСОБА_10 . В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 викраденим майном розпорядились на свій власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_10 матеріальну шкоду. Обгрунтованість повідомленої підозри підтверджується протоколом огляду автомобіля «Рено», номерний знак НОМЕР_1 , в якому знаходилися ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 . При цьому, апеляційний суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Небезпідставними вважає колегія суддів доводи клопотання слідчого та посилань слідчого судді щодо наявності в даному випадків ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний міцних соціальних зв`язків не має, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, про що свідчить довідка про наявність судимостей (а.с. 51-52), підозрюється у вчиненні злочину в групі з іншою особою в період не погашеної судимості. Встановлені обставини вказують на реальну можливість настання ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Разом з цим слідчим суддею помилково встановлено існування ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки слідчий не вказував на них у своєму клопотанні. Однак, з огляду на обгрунтованість підозри, реальну доведеність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, вказана обставина не спростовує необхідності застосування в даному конкретному випадку до ОСОБА_8 саме такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою. Визначений слідчим суддею розмір застави відповідає тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , та не суперечить вимогам п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України. Підстав для визначення іншого розміру застави колегією суддів не встановлено, оскільки лише застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів може достатньою мірою гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2019 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: