Справа № 362/3753/18
Провадження № 1-кп/362/127/19
ВИРОК

Іменем України

18.02.2019 Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001038 від 24.05.2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, розлученого, мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

в с т а н о в и в :

6 листопада 2014 року рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
22 січня 2015 року на підставі виконавчого листа Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.01.2015 року, державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів в розмірі частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Разом з тим, починаючи з кінця 2015 року та по теперішній час, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.01.2015 року, достовірно знаючи, що згідно рішення суду він зобов`язаний виплачувати аліменти ОСОБА_5 , являючись працездатним, грошові кошти ОСОБА_5 не сплачує, будь-якої іншої допомоги їй не надає, на обліку в центрі зайнятості населення не перебуває, тобто, добровільно рішення суду не виконує й таким чином злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області коштів на користь ОСОБА_5 , для утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
20 січня 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 був попереджений державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, на попередження не реагує, свої обов`язки, які покладені на нього як на батька не бажає виконувати й продовжує ухилятися від виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області щодо сплати аліментів на користь ОСОБА_5 , для утримання їх спільного сина ОСОБА_7 , чим ставить ОСОБА_5 з сином у скрутне матеріальне становище. ОСОБА_4 відповідно до довідки-розрахунку заборгованості, який складено державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина станом на 01.06.2018 року в сумі 31445,83 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини несплати ним аліментів на користь колишньої дружини ОСОБА_5 для утримання їх спільного сина ОСОБА_6 , викладені в обвинувальному В скоєному щиро розкаявся.
Суд визнав за можливе, відповідно до положень ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор і обвинувачена, правильно розуміючи зміст даних обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Учасникам процесу було роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчинення якого обвинувачується особа, мало місце, що діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і що у вчиненні цього кримінального правопорушення винен обвинувачений ОСОБА_4 .
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім того, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, що відноситься, відповідно до ст.12 КК України, до злочинів невеликої тяжкості, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину та особи обвинуваченого, його щирого каяття, позитивної характеристики, а отже, готовності останнього нести покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для обвинуваченого буде покарання у виді хоча й обмеження волі, передбаченого санкцією ч.1 ст.164 КК України, але зі звільненням від його відбування та встановленням йому іспитового строку.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Відповідно до положень ст.ст.75,76 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк випробування тривалістю 1 (один) рік, з зобов`язанням повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та не виїжджати за межі України без погодженняз уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку з «18» лютого 2019 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1