Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/2264/18
провадження № 1-кп/632/192/18

19 грудня 2018 р.
Вирок

Іменем України

19 грудня 2018 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайський обвинувальний акт за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азейбарджанської республіки, громадянина Азербайджанської Республіки, який має повну середню технічну освіту, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 383 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту, 12.12.2017, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , ввіз на територію України для власних потреб автомобіль марки «AUDI 80», д/н « НОМЕР_1 , 1989 р.в., кузов № НОМЕР_2 , строком на 1 рік, що підтверджено митною декларацією, б/н, від 12.12.2017, виданою Харківською митницею ДФС на ім`я ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_4 , на підставі усної домовленості, без оформлення будь яких документів продав зазначений автомобіль через сайт оголошень «OLX» раніше не знайомому ОСОБА_6 .

В середині жовтня 2018 року, точну дату в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 зателефонував на номер мобільного телефону ОСОБА_6 , щоб домовитися з останнім про перезаїзд на проданому автомобілі марки «AUDI 80», д/н « НОМЕР_1 », щоб не порушити строк перебування автомобіля на території України та не сплачувати за порушення штраф.

В телефонній розмові ОСОБА_6 повідомив, що автомобіль він продав на запчастини, так як він його розбив, при цьому повідомив, що номерні знаки та документи до автомобіля він залишив собі та може вислати їх поштою.

В цей час у ОСОБА_4 виник умисел направлений на приховування факту продажу пригнаного автомобіля, з метою зняти його таким чином з обліку на митниці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 завідомо знаючи, що його повідомлення про вчинення злочину неправдиве, тобто таке, що не відповідає дійсності, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину за ст. 383 КК України, діючи умисно, звернувся до Первомайського ВП ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України «Незаконне заволодіння транспортним засобом», а саме про те, що в ніч з 21.11.2018 по 22.11.2018, невідома особа шляхом вільного доступу незаконно заволоділа його автомобілем марки «AUDI 80», д/н « НОМЕР_1 , 1989 р.в., кузов № НОМЕР_2 .

За таких обставин, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.383 КК України, тобто скоїв завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.
28 листопада 2018 року між прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 за зазначених в обвинувальному акті обставин, що ОСОБА_4 беззастережно визнає вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України, яке відноситься до категорії злочину невеликої тяжкості. Також угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.1 ст.383 КК України у виді одного року позбавлення волі, зі звільненням від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком. В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним віднесено до злочину невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 391 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди між прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370-373, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 28 листопада 2018 року між прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.1 ст. 383 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст. 383 КК України і призначити йому узгоджену міру покарання у виді ОДНОГО року позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на ТРИ роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази: два номерні знаки, талон про реєстрацію ТЗ та митну декларацію , які знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Харківській області, - знищити.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком чинності.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок надрукований у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1