ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5745/19
провадження № 1-кс/753/2319/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3
власника майна ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001856 від 13.03.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
19 березня 2019 року слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна (нежилі приміщення) першого поверху в літ. 61 загальною площею 4071,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, із забороною відчужувати даний об`єкт будь-яким особам, товариствам, установам, організаціям, підприємствам та фізичним особам, у кримінальному провадженні № 0001856 від 13.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, з метою збереження речових доказів.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

Представник власника майна ТОВ «Сакура-1»- ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши доводи слідчого та власника майна, вивчивши клопотання про арешт майна на відповідність вимог КПК України та дослідивши додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що Дарницьким управлінням поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001856 від 13.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

22 квітня 2015 року рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/1873/15-г стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «САКУРА І» на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (ідентифікаційний код юридичної особи 00032112; вул. Антоновича, буд. 127, м. Київ, 03150 заборгованість за кредитним договором № 151410К2 від 18.03.2010 у розмірі 762 544,32 доларів США та 0,22 грн.

12 травня 2015 року на виконання вказаного рішення видано судовий наказ.

21 листопада 2015 року постановою Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6 було відкрито виконавче провадження № 49431909 з виконання судового наказу.

01 грудня 2015 року постановою Державного виконавця було накладено арешт на все майно боржника.

16 лютого 2016 року постановою Державного виконавця, по замовленню ПАТ «Державний експортно - імпортний банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська оціночна компанія» (ідентифікаційний код юридичної особи 33298895; вул. М. Раскової, буд. 23, оф. 1020, м. Київ, 02002) було призначено суб`єктом оціночної діяльності виконавчому провадженні.

Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 19.02.2019 представником боржника у матеріалах виконавчого провадження було виявлено Звіт про оцінку від 26.11.2018 № УКБ-03-11-18 належних боржнику нежилих приміщень, які знаходяться за адресою; вул. Бориспільська, буд. 9, корп. 61, м. Київ, 02660, загальною площею 4 071,2 кв. м., який було підготовлено ТОВ «Українська оціночна компанія» з датою оцінки станом на 31.10.2018.

Відповідно до вказаного Звіту про оцінку, нежилі приміщення боржника станом на 31.10.2018 оцінювачем ТОВ «Українська оціночна компанія» було оцінено в 15 539 000,00 грн. без ПДВ.

Крім того, під час повторного ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 05.03.2019 представником боржника в матеріалах виконавчого провадження було виявлено Заявку Заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 від 27.02.2019 № 49431909/20-1/9 Державному підприємству «СЕТАМ» на реалізацію нежилих приміщень як арештованого майна.

У заявці зазначено, що відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направляє Державному підприємству «СЕТАМ» документи щодо проведення реалізації Нежилих приміщень Боржника, описаних та заарештованих Державним виконавцем при примусовому виконанні Рішення у виконавчому провадженні на електронних торгах з вартістю Нежилих приміщень у розмірі 15 539 000,00 грн. без ПДВ, визначеної на підставі Звіту про оцінку 1, підготовленого ТОВ «Українська оціночна компанія».

20 лютого 2019 року ТОВ «Сакура-1» звернулося до іншого незалежного оцінювача: Товариства з обмереженою відповідальністю «ЛЮАЖ» та уклало з ним відповідний договір про здійснення незалежної оцінки нежилих приміщень станом на 31.10.2018, тобто на ту ж дату, на яку ТОВ «Українська оціночна компанія» було підготовлено Звіт про оцінку 1, який представником боржника було виявлено в матеріалах виконавчого провадження.

26 лютого 2019 року «ЛЮАЖ» підготовлено та надано ТОВ «Сакура-1» Звіт про оцінку нежилих приміщень з датою оцінки станом на 31.10.2018.

Відповідно до Звіту про оцінку 2, нежилі приміщення боржника станом на 31.10.2018 оцінювачем ТОВ «ЛЮАЖ» було оцінено в 39 596 000,00 грн. без ПДВ.

Слідчий вказує при цьому, що різниця одиниці одних тих самих приміщень боржника на ту саму дату оцінки 31.10.2018 залученої Державним виконавцем ТОВ «Українська оціночна компанія» та залученої боржником ТОВ «ЛЮАЖ» складає 24 057 000,00 грн.

Ураховуючи різницю вартості об`єкту нежитлового приміщення складену двома юридичними особами станом на 31.10.2018, що складає понад 24 млн. гривень, виникла необхідність у проведення рецензії на звіти та проведення відповідної експертизи, з метою встановлення ринкової вартості.

У випадку відчуження вказаних нежилих приміщень з електронних торгів, виходячи з оцінки, заниженої на понад 24 млн, грн., збитків у такому особливо великому розмірі може бути завдано як боржнику, так і стягувану - державному банку.

У зв`язку із чим, 14 березня 2019 року постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 об`єкти нерухомого майна (нежилі приміщення) першого поверху в літ. 61 загальною площею 4071,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Зазначені у клопотанні обставини свідчать, що оцінювачем ТОВ «Українська оціночна компанія» у змові з службовими особами ГІЛ`Г «Державний експортно-імпортний банк України» та службовими особами. органів ДВС України, вчиняються всі можливі дії, спрямовані на продаж вказаного нежитлового приміщення на торгах через систему «Сетам» за заниженою вартістю в тричі, в інтересах невстановлених третіх осіб, шляхом проведення та використання заниженої оцінки об`єкта нерухомого майна, і підтверджуються достатніми на даному етапі досудового розслідування документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Зокрема п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до положень ст.ст. 170, 171 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Зазначені у клопотанні слідчим обставини свідчать, що оцінювачем ТОВ «Українська оціночна компанія» у змові з службовими особами ГІЛ`Г «Державний експортно-імпортний банк України» та службовими особами. органів ДВС України, вчиняються всі можливі дії, спрямовані на продаж вказаного нежитлового приміщення на торгах через систему «Сетам» за заниженою вартістю в тричі, в інтересах невстановлених третіх осіб, шляхом проведення та використання заниженої оцінки об`єкта нерухомого майна, і підтверджуються достатніми на даному етапі досудового розслідування документами.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Метою арешту майна у вказаному кримінальному провадженні, слідчий вказує на збереження речових доказів.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого у порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

У судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме, нерухоме майно є речовими доказами, оскільки згідно постанови слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 від 14.03.2019 об`єкт нерухомого майна (нежилі приміщення) першого поверху в літ. 61 загальною площею 4071,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001856 від 13.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.
При цьому, слідчим суддею встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до положення ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що нежилі приміщення першого поверху (в літ. 61) загальною площею 4071,2 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, належать на праві власності ТОВ «Сакура-І», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у реєстрі №00.

За вищевикладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність накладення арешту на об`єкт нерухомого майна (нежилі приміщення) першого поверху в літ. 61 загальною площею 4071,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, з метою забезпечення збереження речового доказу, так як матеріали кримінального провадження на даному етапі кримінального провадження виправдовують потреби досудового розслідування втручання у права та інтереси власника майна, оскільки підстави на які посилається слідчий у клопотанні є об`єктивними та достатніми задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування та застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 107, 131, 132, 167-168, 170-174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001856 від 13.03.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України задовольнити.
Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна (нежилі приміщення) першого поверху в літ. 61 загальною площею 4071,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).
Підозрюваний, його захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя: