Справа № 404/8666/18
Номер провадження 1-кс/404/4151/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представників заявлених володільців вилученого майна: ТОВ «Данай» в особі керівника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Данай» та ПВФ «Кетмія», розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький скаргу заявлених володільців, про повернення тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню 0000034 з попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Представники заявлених володільців вилученого майна подали до Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу на дії слідчого, пов`язані з безпідставним утриманням автомобіля, цистерни, газового модуля, скрапленого газу. Просять такі дії слідчого визнати незаконними, зобов`язати суб`єкт оскарження повернути вилучене майно при проведенні обшуку від 30.112018 року по вулиці Вокзальна, в місті Кропивницький, поруч з мостом через річку Інгул.

Під час розгляду, представники скаржників вимоги підтримали, в обґрунтування зазначили, що в ухвалі слідчого нема чіткого переліку майна,- відтак воно вважається тимчасово вилученим. Умовою подальшого правомірного утримання майна була необхідність слідчого звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Слідчий з таким клопотанням не звернувся, тому вилучене майно необхідно повернути, зокрема й незаконно вилучений скраплений газ, що залишається в ємності. Заявлені доводи доповнили тим, що відсутня потреба і вагомі підстави на продовження утримання вилученого майна. Подальше утримання майна є надмірним тягарем для власника і володільця, що здійснюють законну підприємницьку діяльність.

Прокурор заперечив, оскільки слідчий виконав ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 30.11.2018 року з дозволом на проведення обшуку. У резолютивній частині ухвали слідчого судді існує перелік речей з дозволом на їх огляд і вилучення. За таких умов дії слідчого легітимні, законні, пропорційні.

Вислухавши доводи присутніх учасників розгляду скарги, дослідивши надані докази, з`ясовано що:

Згідно з вимогами пунктів 5 та 6 ч. 3 ст. 234 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотаннями про надання дозволу на проведення обшуку. На підтвердження заявлених вимог долучив копії документів, якими слідчий з прокурором обґрунтували доводи заявленого клопотання.

На підставі наданих представниками сторони обвинувачення доказів, ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 30 листопада 2018 року був наданий дозвіл на проведення обшуку по АДРЕСА_1 , поруч з мостом через річку Інгул. Зафіксовані результати обшуку неупереджено та об`єктивно підтвердять або спростують правомірність використання земель в межах прибережної захисної смуги для розміщення автомобільної газозаправної станції.

Сукупність досліджених під час розгляду скарги обставин переконує в тому, що національний правоохоронний орган в особі слідчого своєчасно та у відповідності до закону забезпечив проведення ефективного досудового розслідування цього кримінального провадження. За результатами обшуку процесуально зафіксував відомості, які будуть використані судом в якості доказу на підтвердження чи спростування самовільного зайняття земельної ділянки (ч. 2 ст. 197-1 КК України), зокрема: монтажу газового модуля, здійснення господарської діяльності, облаштування земельної ділянки, створення умов для рекламування, зберігання обладнання, надання послуг, тощо.

Вилучені у ході обшуку речі та документи, що не входять до переліку до якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч.7 ст.236 КПК).

По результатам проведеного обшуку від 30.11.2018 року, за адресою вказаною в ухвалі слідчого судді у зазначених в ухвалі володільців виявлено та вилучено майно, найменування якого повністю узгоджується з переліком майна зазначеного в ухвалі слідчого судді.

За таких умов, вилучені під час обшуку речі не відноситься до передбаченого в ст. 168 КПК України, визначення «тимчасово вилучене майно», оскільки воно перераховано в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 30 листопада 2018 року. З огляду на це, від слідчого не вимагалось звертатись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту. Враховуючи викладене, вимоги скаржників в цій частині не ґрунтуються на чіткому розумінні закону. З цих підстав майно поверненню не підлягає.

Майно було правомірно вилучено на підставі чинної ухвали слідчого судді. Подальше утримання майна протягом наступних 20 днів забезпечило органу досудового розслідування можливість провести необхідні слідчі дії та прийняти процесуальні рішення спрямовані на організацію ефективного досудового розслідування. Тобто, дії слідчого з прокурором спрямовані на вилучення і утримання майна в наступні 20 днів є правомірними, на законних правових підставах. З огляду на вказане, не підлягають задоволенню вимоги скаржника про визнання дій слідчого в цій частині протиправними.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя: не визнає та не встановлює юридичних фактів і правовідносин, не встановлює розмір шкоди, не відшкодовує збитки, не застосовує реституцію. Кількість, якість, вартості скрапленого газу, що міг знаходитись у вилученій слідчим металевій ємності є предметом доказування в позовному, дисциплінарному чи іншому кримінальному провадженні з приводу ймовірного зловживання учасником обшуку його службовими обов`язками. Предметом розгляду поданої скарги є тільки вилучене майно, перераховане в офіційному документі оформленому за результатами проведеної слідчої дії, - протоколі обшуку. У задоволенні вимоги про повернення скрапленого газу необхідно відмовити, оскільки це є предметом доказування в інших видах проваджень.

Скаржник помилково посилається на п.1 ч.1 ст.303 КПК України про можливість оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які полягають, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу. Дозвіл на тимчасове вилучення міститься в ухвалі слідчого судді від 30.11.2018 року на проведення обшуку. Майно було вилучено на підставі ухвали слідчого судді, тобто не належить до тимчасово вилученого.

Внаслідок помилки скаржники обрали неправильний спосіб захисту, оскільки на стадії досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України)

Так, 07 та 08 грудня 2018 року власники/володільці подали слідчому письмове клопотання про повернення вилученого майна.

Слідчий з прокурором не направили та не вручили копій постанов про відмову або задоволення клопотання про повернення вилученого майна.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Скаржники не заявили вимог про визнання бездіяльності слідчого в порядку ст. 220 КПК України. Учасники розгляду скарги не подали доказів на підтвердження того, що за результатами поданих клопотань прийнято процесуальне рішення.

Згідно ст. 22 КПК України, вимоги скаржників вирішено в межах заявлених доводів і наданих доказів, тому констатую про їх передчасність та недоведеність, оскільки вони звернулись до слідчого судді зі скаргою ще до розгляду поданих ними клопотань про повернення майна, відтак виключається процесуальна можливість оскаржити прийняте процесуальне рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію (ч. 2 ст. 307 КПК України).

Сукупність перерахованих фактів переконує у безпідставності, передчасності та обрання неправильного способу захисту для звернення скаржника до слідчого судді. Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

По кримінальному провадженню 0000034 з попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 197-1 КК України, про визнання протиправної бездіяльності слідчого, пов`язаної з утриманням автомобіля, автоцистерни, газового модуля, скрапленого газу, зобов`язати слідчого повернути майно, вилучене при проведенні обшуку від 30.11.2018 року по АДРЕСА_1 , поруч з мостом через річку Інгул, відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подано заперечення під час проведення підготовчого судового засідання (ст. 307 КПК України).

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1