Справа № 462/7498/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/255/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 19 грудня 2018р. про арешт майна,

з участю: прокурора ОСОБА_10 ,

адвоката ОСОБА_8

встановила:

СВЗалізничного ВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002507 від 14.07.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Старший слідчий СВЗалізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на земельні ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1 (кадастрові номери: :01:004:0211, :01:004:0210, :01:004:0209, що на праві приватної власності належить ОСОБА_9 ), (кадастрові номери: 461015500:01:004:0198; :01:004:0156; :01:004:0161; :01:004:0162; :01:004:0164; :01:004:0149; :01:004:0151; :01:004:0153, що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 ), (кадастровий номер :01:004:0163, що на праві приватної власності належить ОСОБА_12 ) та на об`єкти будівництва, розташовані на вказаних ділянках по АДРЕСА_1 , заборонивши ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та будь-яким іншим особам використовувати та розпоряджатись будь-яким чином цими земельними ділянками та об`єктами нерухомого майна за вказаною адресою та/чи їх складовими частинами, зокрема, шляхом проведення будівельних робіт, реєстрації декларацій про готовність об`єкта до експлуатації в органах Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, реєстрації майнових прав на нього та/чи його частин в органах Державної реєстраційної служби України та іншим способом.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 19.12.2018р. клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на вищезазначене майно.

Не погоджуючись із даної ухвалою слідчого судді апеляційні скарги подали адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна за безпідставністю.

Свої вимоги адвокат ОСОБА_6 мотивує тим, що вказані земельні ділянки належать ОСОБА_7 , ОСОБА_9 на праві приватної власності, що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Покликається на те, що після набуття ОСОБА_7 у власність земельної ділянки у 2005р. згідно договору купівлі-продажу, укладеного між ним та Рудненською селищною радою, до ОСОБА_7 перейшли усі гарантовані законом права власника майна без будь-яких інвестиційних чи інших зобов`язань перед попереднім власником земельної ділянки.

Зазначає, що вжиті органом досудового розслідування заходи забезпечення даного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, є неспівмірними та такими, що не відповідають вимогам закону. Вважає, що в органу досудового розслідування взагалі не було підстав для внесення відомостей в ЄРДР, а у слідчого судді не було правових підстав для накладення арешту на зазначене майно.

Вказує, що оскаржуваною ухвалою грубо порушується права власників земельних ділянок, чиняться перешкоди у здійсненні господарської діяльності та завдається значних матеріальних збитків власникам вказаного нерухомого майна.

Звертає увагу на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при винесенні оскаржуваної ухвали, зокрема, допущено неправильне застосування, передбачених законом підстав для арешту майна, не повідомлено про розгляд клопотання власника майна.

Наголошує, що при накладенні арешту на майно не було дотримано вимог ст.ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, що вказує на необґрунтованість його накладення.

Покликається на те, що на даний час у межах даного кримінального провадження жодній особі не було повідомлено про підозру, а накладенням арешту на вищевказане нерухоме майно було грубо порушено ст. 41 Конституції України, оскільки власника майна жодним чином не було повідомлено про розгляд клопотання та результат його розгляду. При накладенні арешту на майно не було оцінено розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 та доводи на їх обґрунтування є аналогічні вимогам та доводам, викладеним в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_8 , яка підтримала подані апеляційні скарги та просила такі задоволити, думку прокурора ОСОБА_10 , який заперечив подані апеляційні скарги, з огляду на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають, виходячи із наступного.

Як передбачено ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону слідчим суддею при ухваленні оскаржуваної ухвали дотримані.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як передбачено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про необхідність накладення арешту на зазначене в оскаржуваній ухвалі майно, яке постановою старшого слідчого СВЗалізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 від 12.12.2018р. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002507 від 14.07.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002507 від 14.07.2018р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України, за зверненням помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_13 щодо неправомірних дій посадових осіб Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова та гр. ОСОБА_7 при отримання права власності та у подальшому зміну цільового призначення земельної ділянки, призначеної під будівництво дитячого садка, за адресою: АДРЕСА_1 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_14 , будучи депутатом Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова, а згодом і депутатом Львівської міської ради отримав земельну ділянку площею 0,8 га (кадастровий № :01:004:0036) для будівництва та обслуговування приватного дошкільного закладу (дитячого садочку) у смт. Рудно по вул.Міцкевича,1а, в оренду терміном на 25 років, яку у подальшому викупив.
Разом з тим, у подальшому дана земельна ділянка була розділена на частини із зміною цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку та внесено відомості про 12 ділянок до реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 ( кадастрові номера: :01:004:0211, :01:004:0210, :01:004:0209, :01:004:0198, :01:004:0156, :01:004:0161, :01:004:0162, :01:004:0163, :01:004:0164, :01:004:0149; :01:004:0151, :01:004:0153).
Як вбачається з акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки ( АДРЕСА_1 ) від 23.11.2018р., у ході даної перевірки встановлено, що при розподілі земельної ділянки: кадастровий номер :01:004:0036 площею 0,7999 га (категорія земель: землі житлової та громадської забудови) при формуванні нових земельних ділянок у межах тієї ж самої категорії, які утворені у результаті поділів, не враховано вимоги п.5 ст.20 Земельного кодексу України, яким передбачено, що види використання земельної ділянки у межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником, або користувачем самостійно у межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.
У даному випадку технічна документації із землеустрою та містобудівна документація (детальний план території) відсутні, чим самим порушено вимоги вищезгаданої статті Земельного Кодексу України.
Постановою старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 від 12.12.2018р. земельні ділянки за кадастровими номерами: :01:004:0211, :01:004:0210, :01:004:0209, :01:004:0198, :01:004:0156, :01:004:0161, :01:004:0162, :01:004:0163, :01:004:0164, :01:004:0149; :01:004:0151, :01:004:0153, які розташовані по АДРЕСА_1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002507 від 14.07.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. У даній постанові слідчого зазначено, що 11.12.2018р. у ході досудового розслідування встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , відбувається будівництво індивідуальних житлових будинків.
18.12.2018р. у межах даного кримінального провадження Рудненська селищна рада Залізничного району м. Львова, в особі її селищного голови ОСОБА_15 , подала цивільний позов у порядку ст. 128 КПК України, у якому просить визнати Рудненську селищну раду Залізничного району м. Львова цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні та вжити заходів до забезпечення поданого позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1 за вищезазначеними кадастровими номерами.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 131212875 від 18.07.2018р. право власності на 12 новостворених земельних ділянок належить наступним особам, а саме: земельні ділянки кадастрові номери: :01:004:0211, :01:004:0210, :01:004:0209 на праві власності належать ОСОБА_9 ; земельні ділянки кадастрові номери: 461015500:01:004:0198, :01:004:0156, :01:004:0161, :01:004:0162, :01:004:0164, :01:004:0149, :01:004:0151, :01:004:0153 - належать ОСОБА_7 ; земельна ділянка кадастровий номер :01:004:0163 - належить ОСОБА_12 .
Згідно наявного у матеріалах провадження витягу у мережі інтернету розміщенні оголошення про продаж земельної ділянки по АДРЕСА_1 у см.т Рудно за ціною 120000 доларів США за 23 сотки.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що наведене у клопотанні слідчого майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України, а тому рішення слідчого судді про накладення арешту на дане майно відповідає вимогам чинного законодавства та сприятиме збереженню речових доказів.
Апеляційні доводи адвокатів про те, що слідчим суддею допущено порушення, яке полягало у розгляді клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власників майна колегія суддів вважає безпідставними.

Так, як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею було прийнято рішення про розгляд клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власників майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, згідно якої клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити ухваленню законного та обґрунтованого рішення, слідчим суддею не допущено.
За таких обставин, колегія суддів визнає подані апеляційні скарги необґрунтованими, та не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 19 грудня 2018р. про накладення арешту на майно, з огляду на її відповідність вимогам ст. 370 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила :

апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 19 грудня 2018р. про накладення арешту на земельні ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1 (кадастрові номери: :01:004:0211, :01:004:0210, :01:004:0209, що на праві приватної власності належить ОСОБА_9 ), (кадастрові номери: 461015500:01:004:0198; :01:004:0156; :01:004:0161; :01:004:0162; :01:004:0164; :01:004:0149; :01:004:0151; :01:004:0153, що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 ), (кадастровий номер :01:004:0163, що на праві приватної власності належить ОСОБА_12 ) та на об`єкти будівництва, розташовані на вказаних ділянках по АДРЕСА_1 , заборонивши ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та будь-яким іншим особам використовувати та розпоряджатись будь-яким чином цими земельними ділянками та об`єктами нерухомого майна за вказаною адресою та/чи їх складовими частинами, зокрема, шляхом проведення будівельних робіт, реєстрації декларацій про готовність об`єкта до експлуатації в органах Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, реєстрації майнових прав на нього та/чи його частин в органах Державної реєстраційної служби України та іншим способом без змін.

Ухвала у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3