ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/2882/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/46/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне легке тілесне ушкодження
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченої - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 25 квітня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 ,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженицю смт. Червоний Донець Балаклійського району Харківської області; зареєстровану, проживаючу в АДРЕСА_1 ; громадянку України; з професійно-технічною освітою; офіційно не працевлаштовану; заміжню, маючу на утриманні 2-х неповнолітніх дітей; раніше не судиму,

Визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 10000 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно вироку, 23 вересня 2017 року, в період часу з 03.00 по 06.00 годину, більш точний час не встановлений, в АДРЕСА_2 , в приміщенні розважального закладу «Шайба», ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно нанесла ОСОБА_9 1-2 удари по голові взуттям, яке тримала у правій руці, схопила за волосся і поваливши на підлогу нанесла близько 7 ударів ногами і руками по голові та тулубу.

Пізніше ОСОБА_7 знову схопила ОСОБА_9 за волосся і поваливши на підлогу умисно нанесла близько 10-15 ударів ногами і руками по голові та тулубу.

В результаті побиття ОСОБА_9 були заподіяні: поверхнева забійна рана в лобно-тім`яній ділянці голови, садно в потилично-тім`яній ділянці голови справа, два синці на передній поверхні живота зліва, синець на лівому плечі, садно на лівому стегні, по одному садну на правому та лівому колінних суглобах, тобто легке тілесне ушкодження.

В апеляційних скаргах:
Прокурор у кримінальному провадженні, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення просить вирок суду скасувати та ухвалити свій вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді 200 годин громадських робіт.

При цьому зазначає, що ОСОБА_7 вчинила злочин у стані алкогольного сп`яніння свою провину не визнала, шкоду завдану злочином не відшкодувала.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_10 - ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження.

Також, з метою визначення допустимості в якості доказу експертного висновку № 332-БЛ/17 від 28.09.2017р. просить повторно дослідити докази:

-документи в підтвердження направлення до Балаклійськогорайонного відділення судово-медичної експертизи Обласного бюро судово-ме/щчноїекспертизи Управління охорони здоров`я Харківської ОДА постанови про призначеннясудово-медичної експертизи від 28.09.2017р. та матеріалів кримінального провадження №0001138;

-документи про реєстрацію надходження постанови пропризначення судовоьмедичної експертизи від 28.09.2017р. та матеріалів кримінальногопровадження № 0001138 від Балаклійського РВ НП ГУНП в Харківській області.

При цьому зазначає, що висновок суду щодо винуватості ОСОБА_7 ухвалений на підставі недопустимих доказів.

Вказує, що під час допиту експерта ОСОБА_11 та пояснень потерпілої ОСОБА_9 з приводу проведеної судово-медичної експертизи та зробленого експертного висновку № 332- БЛ/17 від 28.09.2017 було з`ясовано, що експертиза була проведена з грубим порушенням КІІК України.

Експерт не отримував від слідчого, прокурора постанову про призначення зазначеної експертизи та матеріалів кримінального провадження.

Експертизу провів на підставі невідомих документів, які отримав безпосередньо у потерпілої. В журналі реєстрації вхідної кореспонденції не зафіксував коли, від кого, та які документи отримав, в експертному висновку перелік документів не визначив.

Судом безпідставно відкинуті свідчення свідків захисту з мотивів, що останні приятелі обвинуваченої ОСОБА_7 , разом з цим обвинувачення ґрунтується лише на показаннях самої потерпілої ОСОБА_9 , її хлопця ОСОБА_12 та їх приятеля ОСОБА_13 .

Ніхто з свідків не зміг відповісти на питання, чи була Комишан у взутті, коли зайшла до тамбуру кафе ОСОБА_14 , в який момент ОСОБА_7 почала бити потерпілу ОСОБА_9 - з матеріалів та свідчень випливає, що обидва рази ініціатором бійки була ОСОБА_9 , оскільки у тамбурі кафе ОСОБА_14 підійшла ззаду та схопила ОСОБА_7 за руки за спиною, а під час другого епізоду підійшла до ОСОБА_7 та вдарила її в плече.

Сума позову обґрунтовується втратами в зв`язку з неможливістю працювати, але потерпіла ніде не працює.

Також зазначає, що задовольняючи цивільний позов потерпілої поза увагою суду залишилися факти того, що доказів витрат на лікування та перенесених моральних страждань не надано.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченої та її захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив суд апеляційної інстанції призначити обвинуваченій більш суворе покарання, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджених судом, яким дана належна оцінка, зокрема:

Потерпіла ОСОБА_9 в суді пояснила, що вночі 23.09.2017р. зі своїм хлопцем ОСОБА_12 відпочивали в кафе «Шайба». Коли пробули там приблизно 2 години, то до них підійшла обвинувачена і викликала Шклярського. Вона з товаришем ОСОБА_13 пішли за ними слідом. Обвинувачена почала бити Шклярського та повалила його на землю. Вона стала відтягувати обвинувачену, а та почала бити і її кулаками, зняла з ноги туфель і почала бити її каблуком по голові та кулаками, повалила на землю, ногами нанесла їй приблизно 10 ударів по голові і тулубу. ОСОБА_15 та ОСОБА_16 відтягли обвинувачену від неї. Вона зайшла до туалету та змила кров на голові. Коли повернулася до зали, то поблизу барної стійки обвинувачена знову напала на неї, почала бити кулаками по голові, схватила за волосся і повалила на підлогу, ногами нанесла їй 10-15 ударів по голові і тулубу. Коли обвинувачену відтягли від неї, то викликали поліцію. На голові у неї залишилось розсічення. Зранку звернулася до лікарні. Внаслідок побиття приблизно два тижні не з`являлася на людях, відчувала сором, не ходила на роботу. До цієї події тілесних ушкоджень у неї не було. Обвинувачена знаходилась у стані алкогольного сп`яніння, оскільки сама бачила, як та до події, у іншому розважальному закладі вживала слабоалкогольні напої, вела себе неадекватно ситуації. Їх сварка перед її побиттям полягала у тому, що вона кричала на обвинувачену, щоб вона не чіпала Шклярського.

- свідченнями свідка ОСОБА_12 , який в суді пояснив, що вночі 23.09.2017р. зі своєю дівчиною ОСОБА_9 відпочивали в кафе «Шайба». Коли вийшли покурити разом з потерпілою і ОСОБА_13 , то до них підійшла обвинувачена і почала його бити. Потерпіла почала відтягувати обвинувачену, а після цього вона переключилася на потерпілу. Туфлею ударила потерпілу по голові, схватила за волосся і звалила на землю, била руками і ногами по голові і тулубу, завдавши зі два десятки ударів. Їх розтягли і потерпіла пішла змити кров з голови. Коли повернулася і підійшла до барної стійки, то обвинувачена знову схватила її за волосся, звалила на підлогу, била руками і ногами по тулубу, завдавши 10-15 ударів, зірвала плаття. Коли їх розтягли, то викликали поліцію. У потерпілої залишилися синці, зверталася до лікарні, на роботу не ходила, лікувалася вдома, наносила ліки на голову. До вказаної події тілесних ушкоджень у потерпілої не було. Під час спілкування з обвинуваченою чув від неї запах алкоголю. Відомо про наявність давнього триваючого конфлікту між обвинуваченою та потерпілою.

- свідченнями свідка ОСОБА_13 , який в суді пояснив, що приблизно о 04.00 годині 23.09.2017р. прийшов до кафе «Шайба» і підсів за столик до ОСОБА_9 і ОСОБА_12 . Коли зі ОСОБА_15 курили в фойє (тамбур), то обвинувачена зайшла з вулиці і з туфлею у руці напала на останнього. Вона почала штовхати ОСОБА_15 , бити його кулаками і він впав на підлогу. До них вийшла потерпіла і почала відтягувати обвинувачену за руки. Тоді обвинувачена переключилася на потерпілу, туфлею із шпилькою завдала їй удар по голові, збила з ніг і продовжила побиття ногами. Крім нього, ОСОБА_15 , потерпілої і обвинуваченої в ізольованому приміщенні фойє (тамбуру) перебував ОСОБА_17 . Коли обвинувачену відтягли, то потерпіла пішла умиватися, оскільки у неї була розбита голова. Приблизно через 5 хвилин потерпіла з вбиральні підійшла до бару, а обвинувачена схватила її за волосся, звалила на підлогу і завдала порядку 10 ударів ногами по тулубу. Коли обвинувачену відтягли, то потерпіла викликала поліцію. Потерпіла була «потрьопана, подряпана, з розбитою головою». При зустрічі тілесних ушкоджень у потерпілої не бачив і вона не скаржилася. До цієї події, тієї ж ночі бачив як обвинувачена вживала алкогольні коктейлі в закладі «Торнадо», де він підробляв DJ. Через декілька днів провідував потерпілу, вона казала, що зверталася за медичною допомогою.

Покази зазначених свідків є логічними, послідовними та несуперечливими, що додатково підтверджується відомостями, що зафіксовані в протоколах слідчих експериментів від 28.09.2017 року, 03.10.2017 року та 04.10.2017 року.

До того ж, вказані свідки підтвердили факт умисного нанесення обвинуваченою ОСОБА_18 потерпілій чисельних ударів, а підстав для обмовлення обвинуваченої потерпілою та свідками судом не встановлено.

Посилання захисника ОСОБА_8 на суперечливість показів цих свідків, які на думку автора апеляції мають місце в частині обставин завдання тілесних ушкоджень, які ОСОБА_18 наносила потерпілій ОСОБА_9 колегія суддів не приймає.

Відповідно до п. 15 ч.1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 22 КПК України передбачено, що Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Отже, під час судового розгляду в суді першої інстанції, як сама ОСОБА_18 так і її захисник не були позбавлені можливості задавати питання свідкам та іншим допитуваним особам, з`ясовувати причини розбіжностей в їх свідченнях, які на думку сторони захисту мали місце.

Доводи сторони захисту щодо безпідставного неврахування судом першої інстанції показань свідків сторони захисту, а саме ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 також не приймаються колегією суддів, оскільки ці свідки надали суперечливі показання стосовно обставин завдання тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_22 , проте підтвердили при цьому факт вживання обвинуваченою алкогольних напоїв. Також вказані свідки повідомили, що бачили події епізодично, а отже були очевидцями лише частини подій, які відбулися 23.09.2017 року в розважальному закладі Шайба, на відміну від потерпілої ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які були очевидцями обох епізодів завдання обвинуваченою тілесних ушкоджень.

Колегія суддів не приймає доводи апеляції захисника, щодо недопустимості медичної експертизи № 332-БЛ/17 від 28.09.2017 року, яка на думку захисника була проведена з порушеннями.

Експерт ОСОБА_11 був допитаний в суді першої інстанції з приводу вказаної експертизи, повністю підтвердив висновки вказані ним в експертизі, пояснив що на підставі постанови слідчого 28 вересня 2017 року проводив судово-медичну експертизу потерпілої ОСОБА_9 .. Попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову експерта від виконання покладених на них обов`язків передбачено самим бланком висновку, про відповідальність йому відомо. Особу потерпілої встановив за документами, які посвідчують особу. Потерпіла розповіла про обставини, за яких отримала тілесні ушкодження, була ним оглянута.

Такі ж обставини підтвердила і сама потерпіла ОСОБА_9 .

Таким чином вказаний висновок експерта є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом на підставі постанови уповноваженого на проведення досудового розслідування слідчого, уповноваженим на те атестованим експертом, який має право на проведення цього виду експертиз, попередженим про завідомо неправдивий висновок експерта і відмову експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків, що він підтвердив своїм підписом, на підставі безпосереднього медичного обстеження потерпілої і виявлення тілесних ушкоджень.

Відомостей які б спростовували такі висновки суду стороною захисту не надані.

В апеляційній скарзі захисника міститься клопотання про витребування та дослідження певних документів з приводу вказаної експертизи безпосередньо під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції, проте під час судового розгляду захисник ОСОБА_8 від свого клопотання відмовився.

Крім того, в апеляційній скарзі захисник зазначає, що саме потерпіла разом зі свідком ОСОБА_12 напали на обвинувачену ОСОБА_7 , яка внаслідок начеб то неправомірних дій вказаних осіб знаходилася в стані необхідної оборони.

Разом з тим, ця версія перевірена судом та спростована як показами потерпілої та свідків так і відомостями, що зафіксовані в протоколах слідчих експериментів від 28.09.2017 року, 03.10.2017 року та 04.10.2017 року.

В ході слідчого експерименту потерпіла підтвердила та додатково повідомила про обставини нанесення їй тілесних ушкоджень і показала механізм їх нанесення, її показання є послідовними та такими, що не суперечать обставинам справи. Такі ж відомості вказали і свідки ОСОБА_15 і ОСОБА_13 під час проведення слідчих експериментів від 03.10.2017 року та 04.10.2017 року.

Сторонами у справі факт проведення слідчих експериментів не заперечується, також не заперечується їх належність та допустимість.

Таким чином у колегії суддів немає підстав вважати, що обвинувачена знаходилася в стані необхідної оборони, а навпаки з обсягу та характеру фактичних обставин справи, убачається, що саме обвинувачена напала на потерпілу, саме вона вчиняла активні, умисні дії в обох епізодах, в яких жертвою виступила потерпіла, тілесних ушкоджень у обвинуваченої не встановлено.

При цьому судом обґрунтовано та вмотивовано в повній відповідності до норм КПК України визнано недопустимими доказами: медичну довідку від 23.09.2017, три висновки додаткових судово-медичних експертиз від 06.10.2017 року та визнано неналежним доказом взуття надане стороною захисту 08.02.2018 року.

Правильним є і встановлення судом першої інстанції обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки факт вживання обвинуваченою алкогольних напоїв підтверджується матеріалами кримінального провадження та показаннями свідків як сторони обвинувачення так і сторони захисту. Крім того сама обвинувачена, надаючи показання в суді першої інстанції 08.02.2018 року визнала факт вживання нею алкогольних напоїв.

Відтак доводи апеляційної скарги в цій частині також визнаються колегією суддів необґрунтованими.

Також, колегія суддів погоджується із висновками суду, що винними діями ОСОБА_18 заподіяна моральна шкода ОСОБА_9 , оскільки спричинено шкоду не тільки її фізичному здоров`ю, а також і психічному стану. Суд врахував ступінь фізичного болю, який відчувала потерпіла внаслідок заподіяних їй травм, біль, страх, страждання, образу, як в момент події, так і після неї, взяв до уваги тривалість відновлення потерпілої, зміну та порушення звичайного ритму її життя, душевні переживання, витрачання особистого часу на слідчі дії та судовий розгляд, характер і обсяг страждань, які зазнала позивач з причини побиття, а відтак розмір моральної шкоди в сумі 10000 грн. є доведеним.

Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 .

Переглядаючи вирок в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів зазначає наступне.

Призначаючи ОСОБА_18 покарання, суд дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості; дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вину не визнала.

Також, судом враховано вчинення обвинуваченою злочину у стані алкогольного сп`яніння, та визнано цю обставину, відповідно до ст.67 КК України, такою, що обтяжує покарання. Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Таким чином, висновок суду стосовно виду та розміру покарання яке необхідно призначити ОСОБА_18 є обґрунтованим.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_18 , призначено максимальний розмір штрафу, визначений санкцією ч.1 ст.125 КК України.

Відтак, призначене ОСОБА_18 покарання є достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів, а підстав для ухвалення вироку судом апеляційної інстанції та призначення більш суворого покарання обвинуваченій ОСОБА_18 колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону під час апеляційного розгляду зазначеного кримінального провадження не встановлено.

Відтак вирок суду є законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 25 квітня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий -

Судді -