Провадження № 1-кп/742/155/19
Єдиний унікальний № 740/987/19
ВИРОК

Іменем України

06 травня 2019 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі колегії суддів: головуючого судді: ОСОБА_1 , суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001692 по обвинуваченню :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гути, Конотопського району, Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
09.04.1996 року Конотопським міським судом Сумської області за ст. 140 ч. 3, 141 ч. 3, 44, 42 КК України до 4 років позбавлення волі;
23.03.1999 року Броварським міським судом Київської області за ст. 140 ч. 3, 43 КК України до 5 років позбавлення полі з конфіскацією майна,;
19.05.2005 року Коростишівським районним судом Житомирської області за ст. 187 ч. 2, 263 ч. 1, 70 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 6, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,-
сторони кримінального провадження: прокурор Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого ОСОБА_9 , -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, 18.05.2015 року близько 08 год. 45 хв., з метою заволодіння чужим майном, вступивши в злочинну змову з особою, яку було засуджено вироком Ніжинського міськрайонного суду від 15.12.2015 року, спрямовану на вчинення розбійного нападу, через вхідні двері проникли до приміщення продуктового магазину та його відокремлених частин, доступ до яких обмежена для сторонніх осіб, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_10 .
В подальшому, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном ОСОБА_5 з особою, яку було засуджено вироком Ніжинського міськрайонного суду від 15.12.2015 року, вчинили напад, погрожуючи продавцю магазину - ОСОБА_8 предметом схожим на пістолет, яку остання в обстановці яка склалась, сприйняла, як реальну та невідворотну загрозу для свого життя та здоров`я, після чого зв`язали останню, чим подолали її волю до опору та повністю позбавили можливості чинити активні дії, після чого заволоділи грошовими коштами, що знаходились в касі магазину в сумі 7000 грн., що належать ОСОБА_10 .
Після цього, ОСОБА_5 спільно з особою, яку було засуджено вироком Ніжинського міськрайонного суду від 15.12.2015 року, намагались зникнути з приміщення магазину, де, біля вхідних дверей були виявлені відвідувачами - ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які спробували зупинити нападників та перешкодити вчиненню злочину.
В цей час ОСОБА_5 виходячи за межі попередньої домовленості з особою, яку було засуджено вироком Ніжинського міськрайонного суду від
15.12.2015 року, з метою протиправного заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_7 та бажаючи їх настання, умисно, з предмету схожого на пістолет, який володіє достатньою вражаючою силою для заподіяння смерті, здійснив постріл в область обличчя ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно- мозкової травми, сліпого проникаючого вогнепального поранення голови з вдавленим переломом лобної кістки справа і забоєм-розтрощенням головного мозку лобних долей, субкон`юнктивального розриву склери нижньої повіки правого ока, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Після заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_5 усвідомлюючи, що виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме позбавлення життя ОСОБА_7 , оскільки заподіяв вогнепальне поранення в область життєво важливих органів потерпілого, з місця вчинення злочину зник, завдавши матеріальної шкоди ОСОБА_10 на загальну суму 7000 гривень.
Однак смерть ОСОБА_7 не настала з причин, що не залежала від його волі, так як третіми особами, що перебували на місці події, було вжито заходів щодо забезпечення надання потерпілому своєчасної кваліфікованої медичної допомоги.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєних ним діяннях визнав повністю та детально розповів про фактичні обставини, які відбувалися під час здійснення злочину, а саме показав, що 18.05.2015 року він разом з ОСОБА_13 ранком коли в магазині не було людей зайшли до магазину в м.Ніжин, з метою здійснити пограбування. З собою він взяв пістолет в якому були набої. Зайшовши до магазину він приставив до голови продавця пістолет і запитав де знаходяться гроші. Після чого , він провів продавця до труби, яка знаходилася в магазині , а ОСОБА_13 зв`язав їй руки. Він почав шукати гроші, і коли знайшов барсетку з грошима то забравши її почав виходити з магазину. Тілесних ушкоджень продавцю він не наносив, а синці які виявлені в продавця можуть бути від зв`язування мотузкою. При виході з магазину через вікно він помітив якихось людей. Виходячи з магазину він тримав пістолет в руці. На сходах біля магазину вони помітили невідомого їм чоловіка , який почав до нього наближатися. З метою попередження він здійснив постріл в гору і попросив надати їм можливість піти, але чоловік продовжив бігти до нього від чого він здійснив другий постріл , але умислу в нього убивати потерпілого не було. Коли чоловік , який до нього наближався впав то він відразу ж почав тікати. Помітивши , що інший чоловік тримає його напраника він здійснив, ще кілька пострілів, щоб звільнити його. Після чого вони втекли з місця скоєння злочину . Гроші , які були викрадені в сумі близько 4000 гривень він поділив порівну з Кунчевським, а пістолет він викинув в річку Десна. В скоєному щиро розкаюється, але просить перекваліфікувати його дії на ч.3 ст.187 та ч.1 ст.121 КК України, оскільки умислу і корисливого мотиву на вбивство в нього не було.
На підтвердження винуватості та спростування вини ОСОБА_5 в інкримінованих злочинах судом досліджені наступні докази надані, як стороною обвинувачення так і стороною захисту, а саме:
допитаний в судовому засіданні засуджений ОСОБА_13 від надання показань відмовився, зазначивши , що все , що встановлено в судовому рішенні, яким його засуджено він підтверджує . На запитання учасників провадження відповів, що ОСОБА_5 в нього не стріляв і не ранив його, а також ніякого автомобіля на якому вони нібито приїзджали не було і під час відтворення обстановки він дав неправдиві покази в цій частині ;
потерпілий ОСОБА_7 , в судовому завсіданні показав, що 18 травня 2015 року він з товаришами приїхав до магазину, де працювала його дружина. Оскільки магазин був закритий, він подзвонив дружині на мобільний телефон, але та не відповіла. Потім він почув її крик та побіг до дверей. В цей час з магазину вибіг ОСОБА_14 , та тримаючи в руках пістолет здійснив постріл спочатку угору, а потім коли він наблизився до нього, то ОСОБА_14 здійснив постріл в нього, після чого він впав.
потерпіла ОСОБА_8 показала, що 18 травня 2015 року близько 8 години ранку, вона прийшла на роботу до магазину. Хвилин через сорок туди зайшли раніше їй незнайомі ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , обличчя яких були прикриті шарфами, а у руках останнього був пістолет, який він націлив на неї та погрожував фізичною розправою. ОСОБА_13 прив`язав її до стовпа мотузкою, яку приніс з собою, а потім з каси вони забрали гроші в сумі 7000 грн. із яких чотири тисячі було крупними купюрами по 100 та 200 гривень , а решта дрібними. Оскільки, вона перебувала в шоковому стані із-за поранення чоловіка то помилково зазначила, що було викрадено 4000 гривень, але після проведення ревізії було виявлено нестачу в розмірі 7 000 гривень. Після чого, побачивши біля магазину чоловіка, вона стала звати на допомогу. ОСОБА_15 та ОСОБА_14 побігли до виходу, після чого вона почула постріли;
допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 підтвердив, що 18 травня 2015 року, вранці, він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_12 поїхали до магазину, де працювала дружина ОСОБА_7 . Двері в магазин були зачинені, потім вони почули крик жінки, на який до магазину побіг ОСОБА_7 . В цей час з магазину вибіг ОСОБА_13 та ще один чоловік. Він схопив ОСОБА_15 та став його утримувати. В цей час другий чоловік почав в нього стріляти з револьверу про те не влучив. Кунчевський вирвався та залишивши куртку втік з іншим чоловіком;
протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.05.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_8 , повідомила, що 18.05.2015 року близько 08.45 невідомі особи вчинили розбійний напад в магазині «Продукти» ,який розташований в м.Ніжин по вулиці Пролетарська,1 та заволоділи 4000 гривень( а.п.66);
протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.05.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_10 , повідомив, що 18.05.2015 року близько 08.45 невідомі особи вчинили розбійний напад в магазині «Продукти» ,який розташований в м.Ніжин по вулиці Пролетарська,1 і в якому працювала продавець ОСОБА_8 та заволоділи 4000 гривень( а.п.65);
заява від 14.08.2015 року відповідно до якої ОСОБА_10 повідомив, що під час вчинення розбійного нападу , який відбувся 18.05.2015 року на магазин «Продукти» , який розташований в м.Ніжин по вулиці Пролетарська,1 і власником якого є він йому заподіяно шкоду розмірі 7000 гривень ( а.п.67);
протокол огляду місця події від 18.05.2015 року та фототаблицею до нього підтверджується, що на час огляду магазину «Продукти», розташованого по вул. Пролетарській в м. Ніжині, на крильці магазину були виявлені сліди бурого кольору, в приміщенні магазину, на підлозі, знаходились розкидані речі. На місці події було виявлено та вилучено обрізки мотузки, якою нападники зв`язували руки продавцю магазину, сліди структури слідоутворюючого матеріалу, куртку нападника, в якій знаходились ніж, мобільний телефон марки «Нокіа», пачка цигарок «Прилуки», капелюх. На мобільному телефоні «Нокіа» та пачці цигарок «Прилуки» були виявлені сліди папілярних узорів ( а. п. 61-64 );
протокол огляду місця події від 19.05.2015 з якого вбачається, що в приміщенні нейрохірургічного відділення Чернігівської обласної лікарні було вилучено два металевих предмети розміром 0,3х0,3 мм, які були виявлені під час хірургічного втручання в голові потерпілого ОСОБА_7 ( а. п. 71 );
висновок експерта № 471 від 05.06.2015 року , предметом дослідження якого були металеві предмети вилучені 19.05.2015 в приміщенні Чернігівської обласної лікарні, в описовій частині якого зазначено, що металеві предмети неправильної геометричної форм виготовлені з металу сірого кольору, що не притягується магнітом,поверхня яких містить сліди значної деформації, їх первинна поверхня зруйнована внаслідок попадання в перешкоду. Визначити до якого виду у патрону відносяться кулі ,яким способом вони виготовлені, зі зброї якого виду було зроблено постріл не представилось можливим( а.п.73-77);
висновок судово-медичного експерта №171 від 25.05.2015 року яким встановлено, що у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, сліпе проникаюче вогнепальне поранення голови з вдавленим переломом лобної кістки справа і забоєм-розтрощенням головного мозку лобних долей, субконьюктивальний розрив склери нижньої повіки правого ока, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння ( а. п. 68- 70 );
висновок судово-медичного експерта №130 від 16.05.2015 року яким встановлено, що у потерпілої ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців лівого плеча та травми м"яких тканин лівого та правого передпліччя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я, за ознакою тривалості розладу здоров`я ( а. п. 78-79 );
протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками , в якому відображено, що при пред`явленні особи для впізнання по фотознімкам потерпіла ОСОБА_8 , свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_7 впізнали обвинуваченого ОСОБА_5 як особу, яка вчинила розбійний напад на магазин ( а. п. 80- 91 );
вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області 15 грудня 2015 року ОСОБА_13 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього належного йому майна.
Даним вироком , ОСОБА_13 визнано винуватим в тому, що він 18 травня 2015 року близько 08 години 45 хвилин, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої органом досудового розслідування виділені в окреме провадження, з метою заволодіння чужим майном, проникли до приміщення продуктового магазину, розташованого по АДРЕСА_2 , і належного ОСОБА_10 , де напали на продавця магазину ОСОБА_8 , погрожуючи при цьому останній предметом, схожим на пістолет, який остання, в обстановці яка склалась, сприйняла як реальну та невідворотну загрозу для свого життя та здоров`я, після чого зв`язали ОСОБА_8 , чим подолали її волю до опору та повністю позбавили можливості чинити активні дії, після чого заволоділи грошовими коштами в сумі 7000 гривень, що знаходились в касі магазину.
Після цього ОСОБА_13 спільно з особою, матеріали відносно якої органом досудового розслідування виділені в окреме провадження, намагались зникнути з приміщення магазину, проте біля вхідних дверей зіткнулись з відвідувачами ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які намагалися їх зупинити. Тоді особа, матеріали відносно якої органом досудового розслідування виділені в окреме провадження, користуючись предметом, схожим на пістолет, здійснила постріл в область обличчя ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, сліпого проникаючого вогнепального поранення голови з вдавленим переломом лобної кістки справа і забоєм розтрощенням головного мозку лобних долей, субконьюктивального розриву склери нижньої повіки правого ока, які, згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли;
висновок судово-психіатричної експертизи №85, яким встановлено, що ОСОБА_5 на час кримінального правопорушення, психічних розладів немав та міг усвідомлювати свої дії та керувати ними . Застосування примусових заходів медичного характеру не показане. ( а. п. 166- 170);
висновок судово-психіатричної експертизи №86, яким встановлено, що у ОСОБА_5 клінічних ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності не виявлено і протиалкогольне лікування йому не показане ( а. п. 171- 175);
протокол проведення слідчого експерименту від 09.02.2019 року з долученим компакт диском з результатами проведення експерименту за участі ОСОБА_5 , який в деталях показав , як він разом з ОСОБА_13 заходили до магазину , яким чином від погрожував продавцю пістолетом, який був у нього з собою ; показав як він провів продавця до стовпа в центрі магазину де останній ОСОБА_13 зав`язав руки ; також вказав в якому місті він знайшов гаманець з грошима та яким чином при залишенні магазину він здійснив постріл в потерпілого, який намагався його затримати, а також яким чином він здійснював постріли з метою звільнення ОСОБА_13 , якого тримав свідок та після чого вказав в якому напрямку вони зникли ( а.п.181-183);
протокол проведення слідчого експерименту від 05.10.2015 року з долученим компакт диском з результатами проведення експерименту за участі ОСОБА_13 , який в деталях показав , як він разом з ОСОБА_5 здійснювали розбійний напад , яким чином заходили до магазину , та як ОСОБА_5 погрожував продавцю пістолетом, який був у нього з собою ; показав в якому місці він зав`язав руки продавцю ; також вказав в якому місці шукали гроші і після того, як ОСОБА_16 знайшов гроші,я ким чином виходили з магазину; також вказав як ОСОБА_5 здійснив постіл в чоловіка якого зустріли на виході , а також як ОСОБА_14 здійснюючи постріли, допоміг йому звільниться від чоловіка , який його затримав та після чого вказав в якому напрямку вони зникли ( а.п.184-186).
Відповідно до статті 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, серед іншого, винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Частина друга статті 17 КПК України передбачає, що сторона обвинувачення має довести ці обставини поза розумним сумнівом. Щодо стандарту переконання поза розумним сумнівом, Суд висловлювався у своїх постановах від 12 червня 2018 року (провадження № № 51-1604км18)[1], 4 липня 2018 року (провадження № 51-597км17)[2], 20 листопада 2018 року (провадження № 51-682км18)[3], 6 грудня 2018 року (провадження № 51-4558 км 18)[4].
Відповідно до статті 94 КПК України, оцінка суду має ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у тому числі на оцінці кожного доказу, наданого сторонами кримінального провадження. Суд не може ігнорувати надані суду докази лише з тієї причини, що вони ставлять під сумнів версію, запропоновану стороною обвинувачення.
Оцінюючи показання обвинуваченого, щодо фактичних подій вчинення інкримінованих йому діяння, суд визнає його показання достовірними . Матеріали справи свідчать про те, що обвинувачений не заперечував своєї винуватості в розбійному нападі та заволодінні коштами в магазині , однак стверджував, що ним було викрадено чотири тисячі гривень, а не сім, також не заперечував, що ним з метою безперешкодного залишення місця скоєння злочину було здійснено постріли в бік потерпілого, який зустрів його при виході з магазину і намагався затримати, але умислу на вбивство у нього не було.
Показання надані обвинуваченим в судовому засіданні щодо фактичних обставин, які відбулися під час вчинення злочинів повністю узгоджуються, за виключенням незначних не відповідностей, які не впливають на кваліфікацію інкримінованих діянь, з показаннями наданими потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_11 , а також з протоколами огляду місця події від 18.05.2015 року та 19.05.2015 року, протоколами проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , в яких останні детально відобразили фактичні обставини вчинення розбою , висновком судово- медичної експертиз відповідно до якої ОСОБА_7 отримав тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння , а також протоколами впізнання за участі потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_17 , які впізнали обвинуваченого , як особу яка здійснювала розбійний напад , і дають суду підстави стверджувати , що обвинувачений з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, домовились про спільне вчинення злочину, кожен з яких виконував певну роль. Про домовленість свідчить узгодженість дій, зміст виконуваних функцій кожним, подолання опору потерпілої та інших осіб, які намагались їх затримати, з метою залишення місця вчинення злочину та утримання викраденого майна, із застосуванням вогнепальної зброї.
Факт потрапляння обвинуваченого з особою, засуджена вироком Ніжинського міськрайонного суду від 15.12.2015, у приміщення магазину, використовуючи вільний режим доступу до майна, як зручну та сприятливу умову для вчинення злочину, із зовнішнім проявом у вигляді частково закритих облич та наявності зброї, свідчить про психічне ставлення осіб до вчинених дій у вигляді прямого умислу на розбій з проникненням до приміщення магазину.
Суд не приймає до уваги твердження обвинуваченого щодо заволодіння коштами в розмірі 4 000 гривень, оскільки матеріали справи містять заяву потерпілого ОСОБА_10 в якій міститься інформація про заподіяння збитків в розмірі 7 000 гривень та яка повністю узгоджується з показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка показала, що в барсетці були 4000 гривень крупними купюрами та значна кількість коштів дрібними купюрами.
Першочергові повідомлення про заволодіння 4000 гривень, були зроблені нею в стані шока, оскільки після нападу було заподіяно ушкодження її чоловіку і тільки після проведення інвентаризації була встановлена реальна сума збитків , які становлять 7 000 гривень, дані обставини підтверджуються і вироком Ніжинського міськрайонного суду від 15 грудня 2015 року, яким ОСОБА_13 було засуджено за ч.4 ст.187 КК України.
Також, не заслуговують на увагу твердження обвинуваченого про відсутність в його діях корисливого мотиву та умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_7 виходячи з наступного.
Так, учинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди. При цьому не має значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок убивства, а також, коли виник корисливий мотив до початку чи під час вчинення цього злочину. Сукупність злочинів матиме місце і в тому випадку , коли винний вчиняє вбивство під час нападу або зразу ж після нього з метою заволодіння або утримання майна. У разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу, дії винного кваліфікуються за п. 6 ч. 2 ст.115 КК України і статтею, якою передбачено відповідальність за злочинне заволодіння майном, тобто ч. 4 ст.187 КК України.
Водночас, встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що саме під час вчинення розбою у ОСОБА_5 виник умисел на вбивство потерпілого ОСОБА_7 , який намагався перешкодити ОСОБА_5 залишити місця вчинення злочину та утримання викраденого майна . Отже, мотивом замаху на позбавлення життя потерпілого, який виник відразу ж після нападу та заволодіння коштами, було бажання засудженого отримати матеріальні блага для себе, а саме утримати майно, яким заволодів під час розбійного нападу та залишити місце вчинення злочину.
Крім того, слід зазначити, що обвинувачений знаючи про те, що ним здійснюється постріл з вогнепальної зброї в безпосередній близькості та в бік потерпілого , не міг не усвідомлювати негативних наслідків від попадання заряду з набою в потерпілого , але досліджені в судовому засіданні докази спростовують твердження обвинуваченого щодо відсутності в його діях умислу на заподіяння вбивства потерпілого, оскільки останній діяв усвідомлено і це підтверджується, як показами самого обвинуваченого , так і показами потерпілого та свідків, які свідчать про цілеспрямованість та рішучість дій обвинуваченого при використанні зброї по відношенню до потерпілого.
Також , слід зазначити, що про наявність умислу на убивство потерпілого свідчить і направленість пострілу в життєво важливий орган голову.
Натомість, смерть потерпілого не настала з причин, що не залежали від волі обвинуваченого, оскільки присутніми на місці події особими, було забезпечено надання потерпілому своєчасної кваліфікованої допомоги.
За таких обставин, суд , надаючи оцінку викладеним вище доказам з точки зору належності, допустимості , достовірності , а також в їх сукупності з точки зору достатності приходить до висновку про доведення «поза розумним сумнівом» вини ОСОБА_5 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу та погрози застосування такого насильства, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у приміщення та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів.
Органом досудового розслідування кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.15, п.6, п.9 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.
Однак, відповідальність за п. 9 ч.2 ст.115 КК України настає у випадках, коли вбивство вчинено саме з метою приховати або полегшити вчинення будь-якого злочину.
Як встановлено судом, ОСОБА_5 вчинив замах на умисне вбивство ОСОБА_7 під час розбійного нападу, після здійснення фактичного нападу з метою утримання викраденого , яким заволодів під час розбійного нападу та запобіганню бути викритим та затриманим, а тому кваліфікація його дій ще й за п.9 ч.2 ст.115 КК України є зайвою і підлягає виключенню, як і підлягає виключенню з формулювання обвинувачення твердження «з метою полегшення вчинення розбійного нападу».
Виходячи в викладеного вище , суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КПК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що останній скоїв кримінальні правопорушення, які згідно вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких , дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, одружений, має неповнолітнього сина, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності , має не зняті та не погашені судимості, в тому числі за злочини пов`язані із застосуванням насильства, але після відбуття покарання на шлях виправлення не став і знову вчинив корисливий злочин , ніде не працював та не займався суспільно корисною роботою, посередньо характеризується за місцем проживання, а також позицію потерпілих, які наполягали на застосуванні суворого покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченому суд визнає, рецидив злочину.
Беручи до уваги вище викладені обставини, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливо при застосуванні до нього покарання в межах санкцій ч.4 ст.187 КК України та ч 2.ст.115 КК України з урахуванням вимог ст.68 КК України у виді позбавлення волі та на підставі ст.70 КК України призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі застосувавши принцип часткового складання покарань.
Витрати за проведення судових експертиз в розмірі 797 гривень 94 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого , оскільки саме для доказування його винуватості проводилася по справі експертиза .
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч.4 ст.187 та ч.2 ст.15, п. 6. ч. 2 ст. 115 КК України та призначити покарання :
за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 ( дванадцять ) років;
за ч.2 ст.15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10( десять ) років.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 14 ( чотирнадцять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попереднім - тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 04.02.2019 року.
Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 04.02.2019 по 06.05.2019 року(включно), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 797( сімсот дев`яносто сім) гривень 94 копійок в рахунок витрат понесених на залучення експерта.
Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) діб з моменту проголошення .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору після його проголошення.
Судді : ОСОБА_1
ОСОБА_2
ОСОБА_3