ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого, судді ОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 грудня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , щодо засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання в Чернівецькій установі виконання покарань № 33, відділу Державної пенітенціарної служби України в Чернівецькій області, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.
В апеляційній скарзі, захисник засудженого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 , просить ухвалу суду скасувати і прийняти нову, якою умовно-достроково звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі, посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції в ухвалі не відповідають наявним у матеріалах справи доказам, оскільки засуджений фактичного відбув не менше двох третин строку покарання, дисциплінарних стягнень не має, йому оголошено подяку за зразкову поведінку та сумлінне виконання обов`язків чергового по камері, не залучався до робіт з незалежних від його волі обставин, має на утриманні неповнолітню дитину, підтримує зв`язок із рідними та матір`ю, яка утримує його неповнолітнього брата та потребує його підтримки, відшкодував потерпілому завдану злочином шкоду, щиро розкаюється у його скоєнні, раніше не судимий, після виходу на свободу буде працевлаштований, тому відмова суду в задоволенні клопотання не ґрунтується на законі.
Головуючий у І інст ОСОБА_8 Єдиний унікальний номер 727/7051/16-к; суддя-доповідач ОСОБА_1 ; провадження № 11-кп/822/67/19;

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи засудженого ОСОБА_7 та його захисника, адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, міркування прокурора про залишення ухвали суду без змін, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 81 КК України, до осіб засуджених за умисний тяжкий злочин умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після відбуття не менше двох третин строку покарання призначеного судом.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 19 листопада 2018 року ОСОБА_7 , засудженому за умисний тяжкий злочин, передбачений ст.ст. 355 ч.3, 357 ч.3 КК України на п`ять років шість місяців позбавлення волі, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення, в період з 07 червня 2016 року по 19 листопада 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, і на даний час він відбув більше двох третин строку покарання.

Також, з матеріалів справи видно, що з приводу працевлаштування до персоналу установи ОСОБА_7 , перебуваючи під вартою з 07 червня 2016 року, звернувся лише 20 листопада 2018 року, і до цього часу не працює, тому посилання захисника в апеляційній сказі на те, що сам факт звернення ОСОБА_7 , щодо працевлаштування, підтверджує його сумлінне ставлення до праці, не ґрунтується на законі.

Разом з тим, представник ДУ Чернівецький ізолятор ОСОБА_9 , в суді першої інстанції заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_7 ще не направлений для відбування покарання в колонію, а в слідчому ізоляторі не відслідковується ступінь виправлення засудженого.

Взявши до уваги ці обставини, суд першої інстанції правильно вказав на передчасне клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .

Оскільки ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, те що він на даний час відбув більше двох третин строку покарання не може бути підставою для вирішення питання про його умовно-дострокове звільнення.

У зв`язку з цим, апеляційний суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 відбув більше двох третин строку покарання під час відбування покарання, однак не довів своє виправлення, тому суду першої інстанції правильно відмовив йому в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 537 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 грудня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя [підпис]ОСОБА_1

Судді:[підпис]ОСОБА_2

[підпис]ОСОБА_3

Копія згідно з оригіналом
Суддя
Чернівецького апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
29.01.2019 М. П. (підпис)