Житомирський апеляційний суд
Справа №289/168/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу в.о. директора державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2019 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000036 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України,

встановила:

Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання слідчого задоволено частково, накладено арешт та позбавленно права на відчуження, розпорядження та користування майном: етанол, як складник бензину згідно ДСТУ EN 15376:215(категорія ризику UN; 3475, етанолу та бензину моторного суміш, клас З, II, небезпечно для довкілля) вагою 24409,000 кг., яке визнане речовим доказом, з метою його збереження

Майно - автомобіль марки "DAF" реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом-цистерною марки "ЕNЕRСО" реєстраційний номер НОМЕР_2 , два свідоцтва про реєстрацію на вказані т/з серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 повернуто власникам - ТОВ «ТОРГРУП».

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що зазначене майно є речовим доказом і оскільки на даний час відносно нього вирішується питання щодо проведення експертизи з метою підтвердження чи спростування обставин які мають значення для кримінального провадження є необхідність у накладенні на нього арешту.

В апеляційній скарзі в.о. директора ДП «Зарубинський спиртовий завод» ОСОБА_8 не погоджується з прийнятим рішенням, просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

На його думку слідчий суддя при прийнятті вказаного рішення не врахував, що зазначене майно не може бути доказом у справі, яка здійснюється за фактом підробки товарно-транспортної накладної.

Вказана накладна вилучена та знаходиться в розпорядженні органу досудового розслідування.

Арештований етанол є власністю ДП «Зарубинський спиртовий завод», використовується в законній господарській діяльності, що підтверджується відповідними документами долученими до апеляційної скарги.

Своїм рішенням слідчий суддя порушив нормальну господарську діяльність державного підприємства, в тому числі нормальний технологічний процес, що може завдати збитків державі.

Звертає увагу на те, що судом було здійснено розгляд клопотання без повідомлення представника, а отже представник ДП «Зарубинський спиртовий завод» був позбавлений можливості бути присутнім та надавати свої пояснення та заперечення в судовому засіданні.

Заслухавши доповідача, пояснення представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Так, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що при зупинці транспортного засобу на підтвердження законності походження вантажу було надано товарно транспортну № 35 від 29.01.2019 року про перевезення 24409 кг. бензину автомобільного марки А 92.

Про те, при огляді та в подальшому при дослідженні було з`ясовано, що інформація зазначена у накладній не відповідає дійсності, оскільки в цистерні транспортувався етиловий спирт.

Зазначена обставина не заперечувалась і власником майна, який в подальшому на підтвердження законності походження вантажу надав іншу накладу під аналогічним номером № 35 від 29.01.2019 року про перевезення етанолу як складника бензину, в кількості 24409 кг., а невідповідність попередньої пояснив технічною помилкою.

За даним фактом 30.01.2019 року розпочато кримінальне провадження за ч.1 ст. 358 КК України.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що вилучене майно визнано речовим доказом, з нього відібрані зразки та ухвалою слідчого судді від 28.02.2019 року призначено судову хімічну експертизу для з`ясування складу та походження вилученої речовини.

Таким чином, висновки слідчого судді щодо потреби, в арешті даного майна, з метою уникнення подальших протиправних дій з його перепродажу, перетворення, знищення до прийняття законного рішення, в рамках даного кримінального провадження є обґрунтованими.

Колегія суддів приходить до висновку, що надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, як майна, яке відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути об`єктом кримінально протиправних дій, отримане (набуте) внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Посилання апелянта на те, що слідчий суддя розглянув клопотання слідчого у відсутність представника ДП «Зарубинський спиртовий завод» на правильність висновків суду не впливають. Представник вказаного підприємства приймав участь в засіданні суду апеляційної інстанції, надавав пояснення з приводу заявленого слідчим клопотання, зазначивши доводи на його спростування.

Доводи щодо відсутності підстав для накладення арешту на вказане майно, викладені в апеляційній скарзі, були перевірені у судовому засіданні апеляційного суду, який визнає їх такими, що не спростовують висновків слідчого судді, зазначених в оскаржуваному судовому рішенні.

Істотних порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу в.о. директора ДП «Зарубинський спиртовий завод» ОСОБА_8 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2019 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000036 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: