Справа№ 308/3317/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальну справу № 308/3317/17, за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 1кп/308/535/17, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001597 від 04 грудня 2016 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ужгород, громадянина України, особи ромської народності, неодруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17.02.2014 за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч.ч.2, 3 ст.185, КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, особи ромської народності, неодруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 та фактично проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше судимого: 23.06.2014 року за вироком Ужгородського міськрайонного суду за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі та 07.09.2016 звільнений умовно-достроково за постановою Маневицького районного суду Волинської області від 30.08.2016 на підставі ст. 81 КК України , не відбутий термін -1 рік 1 місяць 8 днів,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м. Краловскі Хлмец, республіка Словаччина, громадянина України, особи ромської народності, з базовою загальною освітою, раніше не судимого, неодруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Галоч Ужгородського району, громадянина України, особи ромської народності, з базовою загальною освітою, раніше не судимого, неодруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_4 , та фактично проживаючого в АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2016 року о 20 годині ОСОБА_4 за попередньою змовою та разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, перескочивши через хвіртку та відчинивши її, проникли на територію дворогосподарства АДРЕСА_5 , що належить громадянину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , де шляхом вільного доступу через незачинені на замок двері проникли до двох розміщених поруч підсобних приміщень, звідки таємно викрали належне останньому майно, яке раніше було у використанні, а саме: електричну кавоварку марки «Ausrolux», модель «FC-7811», велосипед «Салют», велосипед марки «Formula Kolt» та велосипед марки «Україна», винісши їх на вулицю та завантаживши у автомобіль марки «ВАЗ», модель «2107», державний номерний знак досудовим розслідуванням не встановлено, після чого з викраденими речами поїхали в с.Тарнівці Ужгородського району, де розподілили викрадене майно між собою.

Таким чином ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своїми умисними протиправними діями спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3535,10 грн..

Крім цього, 04 грудня 2016 року о 01.00 годині ОСОБА_4 за попередньою змовою та разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен з них перебував у стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, зайшовши з тильної сторони через городи шляхом пошкодження огороджувальної сітки проникли на територію дворогосподарства АДРЕСА_6 , що належить громадянину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , де шляхом пошкодження навісного замка на воротах проникли до гаражного приміщення, звідки таємно викрали належне останньому майно, яке раніше було у використанні, а саме: бензиновий мотоблок марки «Нева», модель «МБ2» та сінокосилку марки «МТD», модель «ВМ 87-35», які викотили з гаражного приміщення та тим же шляхом, що і проникли, із території дворогосподарства, тим самим заволоділи вказаними речами.

Таким чином ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своїми умисними протиправними діями спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 32 061.60 грн.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 після роз`яснення їм суті обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення, а також положень ст. 63 Конституції України і ст. 18 КПК України, в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акту,та щиро розкаялись у вчиненому, тому приймаючи до уваги те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, переконавшись у добровільності їх позицій, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Приймаючи до уваги те, що прокурор та потерпілі також не оспорювали фактичні обставини проваджень, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, переконавшись у добровільності їх позицій, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням доказів, які характеризують особи обвинувачених, розмір судових витрат та долю речових доказів.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши докази, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України при обставинах, викладених вище, доведена повністю.

З урахуванням викладеного суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.

При вивченні особи обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Ужгород, українець, громадянин України, особа ромської народності, неодружений, тимчасово не працюючий, зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий: 17.02.2014 за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра на обліку не перебуває, підстави для сумнівів у його осудності відсутні.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 які передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиннені злочину та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , які передбачені ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочиів, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, особу винного, який раніше судимий, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття у вчиненні злочинів, та сприяння розкриттю злочину, а також наявність обставини, що обтяжують покарання рецидив злочинів, вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі;

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, що призначено за вироком суду від 15.05.2018 року у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, остаточно призначити ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців з конфіскацією майна.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

При вивченні особи обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець м. Ужгород, громадянин України, особа ромської народності, неодружений тимчасово не працюючий, зареєстрований в АДРЕСА_2 та фактично проживає в АДРЕСА_3 , раніше судимий - 23.06.2014 року за вироком Ужгородського міськрайонного суду за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та 07.09.2016 року, звільнений умовно-достроково за постановою Маневицького районного суду Волинської області від 30.08.2016 на підставі ст. 81 КК України, не відбутий термін - 1 рік 1 місяць 8 днів, у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра на обліку не перебуває, підстави для сумнівів у його осудності відсутні.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 які передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні злочину та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , які передбачені ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочину, вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, особу винного, який раніше судимий, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття у вчиненні злочинів, та сприяння розкриттю злочину, а також наявність обставин, що обтяжують покарання - рецидив злочиів, вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі;

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, що призначено за вироком суду від 15.05.2018 року у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років шість місяців з конфіскацією майна.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

При вивченні особи обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_6 , народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженець м. Краловскі Хлмец, республіка Словаччина, громадянин України, особа ромської народності, з базовою загальною освітою, раніше судимий за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.05.2018 року у вигляді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців з конфіскацією майна, неодружений, тимчасово не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра на обліку не перебуває, підстави для сумнівів у його осудності відсутні.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 які передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиннені злочину та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 які передбачені ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 України, особу винного, який раніше судимий, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття у вчиненні злочинів, та сприяння розкриттю злочину, а також наявність обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_6 покарання:

-за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, що призначено за вироком суду від 15.05.2018 року у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, остаточно призначити ОСОБА_6 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки передбачені п. 1,2 ч. 1 ст. 76 ККУ, таким чином на думку суду, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без відбування призначеного покарання.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.

При вивченні особи обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_7 , народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженець с. Галоч Ужгородського району, громадянин України, особа ромської народності, з базовою загальною освітою, раніше судимий за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.05.2018 року у вигляді позбавлення волі строком 5 років без конфіскації майна, неодружений, тимчасово не працюючий, зареєстрований в АДРЕСА_4 , та фактично проживає в АДРЕСА_3 , у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра на обліку не перебуває, підстави для сумнівів у його осудності відсутні.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 які передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні злочину та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 які передбачені ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 України, особу винного, який раніше судимий, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття у вчиненні злочинів та сприяння розкриттю злочину, а також наявність обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_7 покарання:
-за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, що призначено за вироком суду від 15.05.2018 року у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, остаточно призначити ОСОБА_7 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки передбачені п. 1,2 ч. 1 ст. 76 ККУ, таким чином на думку суду, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без відбування призначеного покарання.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.
Цивільні позови потерпілими у даному кримінальному провадженні не пред`являлися.

Судові витраті за проведення експертиз № 11/23 від 03.02.2017 року у сумі 439,80 грн., № 11/21 від 27.02.2017 року у сумі 703,68 грн., № 11/27від 10.03.2017 року на суму 351,84 грн., та № 11/28 від 10.03.2017 року на суму 351,84 грн., слід стягнути на користь держави із обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по частині із кожного.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, що призначено за вироком суду від 15.05.2018 року у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років шість місяців з конфіскацією майна.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати на проведення експертизи у розмірі 461,79 грн. (чотириста шістдесят грн. 79 копійок).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , визнати винним у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, що призначено за вироком суду від 15.05.2018 року у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років шість місяців з конфіскацією майна.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , на користь держави судові витрати на проведення експертизи у розмірі 461,79 грн. (чотириста шістдесят грн. 79 копійок).

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, що призначено за вироком суду від 15.05.2018 року у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, остаточно призначити ОСОБА_6 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судові витрати на проведення експертизи у розмірі 461,79 грн. (чотириста шістдесят грн. 79 копійок).

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, що призначено за вироком суду від 15.05.2018 року у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, остаточно призначити ОСОБА_7 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави судові витрати на проведення експертизи у розмірі 461,79 грн. (чотириста шістдесят грн. 79 копійок).

Роз`яснити потерпілим, що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Речові докази:
-кофеварку «Ausorlux» модель FC-7811, та підлітковий велосипед без маркування типу «Україна», що передані під розписку потерпілому ОСОБА_10 , вважати повернутими власнику - ОСОБА_10 .

-бензиновий мотоблок марки «НеваМБ2» та сінокосілку марки «MTD» модель «BM 87-35» що передані під розписку потерпілому ОСОБА_11 , вважати повернутими власнику ОСОБА_11 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, захиснику і прокурору, а також направити поштою потерпілим.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1