Справа № 283/500/19
провадження №1-кп/283/122/2019
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
28 березня 2019 року Малинський районний суд Житомирської області у складі:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,
з секретарем судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Малині кримінальне провадження № 0000773 від 11.12.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

в скоєнні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , не зважаючи на наявність виконавчого листа Малинського районного суду Житомирської області №2-355/07 від 10.05.2007 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до нього про стягнення на користь сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 19 березня 2007 року та до досягнення повноліття, і неодноразові попередження про необхідність сплати аліментів з боку державних виконавців в період з березня 2010 року по листопад 2018р. злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання сина. В зазначений період обвинувачений працював на приватній пилорамі, окружній виборчій комісії, отримував щорічно дохід від передачі в оренду земельного паю, на обліку в центрі зайнятості не перебував, як підприємець не був зареєстрований, та, працюючи неофіційно, не надавав ніякої матеріальної допомоги на виховання дитини. Попередження державного виконавця про необхідність сплати аліментів ігнорував.

Внаслідок чого, борг по сплаті аліментів, станом на 01 листопада 2018 року, становить 33144 гривень, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів, а всього заборгованість по сплаті аліментів складає 39069,84 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю. Пояснив, що йому достеменно відомо про обов`язок сплачувати аліменти на утримання сина, однак цього не робив без пояснень причин цьому, отримані підробітки витрачав на власні потреби, життям сина не цікавився взагалі, починаючи з 2004 року.

Визнана в якості потерпілої ОСОБА_4 підтвердила, що обвинувачений взагалі не приділяє уваги сину, який знаходиться на повному її утриманні, будь-якої допомоги йому не надавав, не цікавиться його життям.

Факт ухилення обвинуваченого від сплати аліментів підтверджується також зібраними доказами: постановою про відкриття виконавчого провадження від 02 липня 2007 року, довідкою - розрахунком нарахованих та сплачених аліментів, з якого вбачається, що протягом січня 2010 - жовтень 2018 років обвинувачений не сплатив жодної копійки на утримання свого сина, а також зобов`язанням до явки та викликами- попередженнями ОСОБА_5 державним виконавцем про зобов`язання погасити заборгованість по аліментам від 02.11.2012 року, 15.05.2015 року, 11.10.2018 року.

Показання обвинуваченого щодо відсутності оплачуваної роботи, як причини несплати аліментів, не беруться до уваги судом, оскільки останній є працездатним та отримував нерегулярний дохід, що підтверджено ним в судовому засіданні. Несплата аліментів викликана його небажанням утримувати сина. З 01 січня 2010 року ОСОБА_5 не звертався до міської філії центру зайнятості з метою пошуку роботи, та згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків отримував дохід.

Суд виключає з обвинувачення вмінений ОСОБА_5 період злісного ухилення від сплати аліментів з березня 2010 року по 07 листопада 2012 року, оскільки будь-яких доказів ухилення обвинуваченим від сплати аліментів в цей період стороною обвинувачення не надано. Будучи повідомленим державним виконавцем про виклик до державного виконавця та кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів 07.11.2012 року саме з наступного дня має розпочинатись відлік триваючого злочину, передбаченого ст. 164 КК України.

Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів борг по сплаті аліментів, перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів, та станом на 01 листопада 2018 року, становить 22 874 грн.

Будь-яких доказів поважності причин неможливості виконання рішення суду обвинуваченим не надано, а також не спростовано доводи обвинувачення.

Суд вважає вину ОСОБА_5 в скоєнні злочину (кримінального правопорушення) передбаченого ч. 1ст. 164 КК України доведеною повністю та кваліфікує його діяння як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Пом`якшує його покарання активне сприяння розкриттю злочину. Суд виключає з обвинувачення обставину, що пом`якшує відповідальність обвинуваченого як щире каяття, оскільки така обставина в даному злочині носить лише формальний характер. Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, у матеріалах провадження відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений намагався відшкодували збитки потерпілій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 10 березня 2010 року ОСОБА_5 було визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт, які він відбув, однак не зробив для себе належних висновків, на шлях виправлення не став, не змінив ставлення до обов`язку утримувати та виховувати дитину.

При призначенні покарання суд враховує обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого, думку потерпілої, та з урахуванням цього вважає за можливе призначити йому покарання у виді обмеження волі, та до нього доцільно застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати та речові докази в провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк - два роки, поклавши на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України такі обов`язки:

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя