Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/202/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу прокурора Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 травня 2019 року, про відмову в накладенні арешту на майно,
ВСТАНОВИЛА:
До Бобринецького районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання слідчого СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 03.05.2019 за № 0000219 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Так, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 03.05.2019 близько 17 год 30 хв ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за попередньою змовою, з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення, шляхом пошкодження вікна проникли до складського приміщення розташованого по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали 10 мішків наповнених мінеральними добривами вагою по 50 кг. кожен, чим заподіяли майнову шкоду СФГ «Гребень» на суму 5500 грн. Маючи можливість розпорядитись викраденим майном зникли з місця скоєння кримінального правопорушення.
03.05.2019 за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення затримано ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 .
03.05.2019 в ході огляду місця події, проведеного на ділянці місцевості біля багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено автомобіль ВАЗ 21013 бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_13 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , та знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_10 .
В ході допиту підозрюваного ОСОБА_10 встановлено, що на вищевказаному автомобілі ВАЗ 21013 бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 03.05.2019 здійснювалось транспортування викраденого майна.
04.05.2019 вилучений автомобіль ВАЗ 21013 бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, як об`єкт який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та з метою забезпечення належного збереження вказаного речового доказу, безперешкодного доступу сторін кримінального провадження до вилученого майна, а також у майбутньому забезпечення виконання рішення суду, слідчий просив накласти арешт.
Ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 травня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000219 від 03.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Слідчий суддя прийняте рішення мотивував тим, що слідчий не обґрунтував будь-яким чином необхідність арешту транспортного засобу із забороною розпорядження та користування ним, зокрема слідчий не надав слідчому судді доказів здійснення згідно із встановленим порядком першочергових невідкладних слідчих дій по огляду з вилученням речовин чи змивів, які б вказували на те, що вказаний автомобіль дійсно зберіг на собі сліди вчинення злочину, та не звернувся із клопотанням до слідчого судді про проведення відповідних експертиз.
Окрім цього, слідчий суддя зазначив, що з матеріалів клопотання вбачається, що власником вказаного автомобіля згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_13 . Незалежно від того чи майно визнано речовим доказом, відсутні законні підстави обмежувати власника чи законного володільця у використанні належного йому майна.
За таких умов, на переконання слідчого судді, речовий доказ достатньо оглянути. Арешт і заборона розпорядження та користування транспортним засобом є вочевидь надмірним видом заходу забезпечення, неприйнятним і таким, що порушує вимоги пункту 1 ст. 1 Першого протоколу Конвенції.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою слідчого судді, прокурор Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою повністю задовольнити клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000219 від 03.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.
Вказує, що у клопотанні слідчого про арешт майна наведено достатньо фактів, які підтверджені доказами, та дають підстави вважати, що транспортний засіб автомобіль ВАЗ 21013 бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 використовувався, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме: як засіб перевезення викраденого майна (мінеральних добрив). Вказане майно, на переконання апелянта, в повному обсязі відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, які встановлені для речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки являється предметом, що є об`єктом кримінально протиправних дій.
Таким чином, з метою виконання завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України), що полягає у захисті суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане вище майно, власником якого являється ОСОБА_13 , оскільки вказане майно є беззаперечним доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та має важливе доказове значення для даного кримінального провадження.
Окрім цього, прокурор зазначає, що висновки слідчого судді з приводу того, що слідчим не повідомлено слідчому судді інформації про власника вказаного автомобіля ОСОБА_13 , що б надало можливість слідчому судді здійснити належне його повідомлення про розгляд цього клопотання про арешт автомобіля задля забезпечення його права на участь у його розгляді, не відповідає дійсності, оскільки під час розгляду клопотання слідчим суддею було повідомлено про місце реєстрації власника вказаного вище майна та надано належним чином завірену копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, в якій зазначені відомості про місце реєстрації ОСОБА_13 .
Заслухавши доповідача думку прокурора, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали клопотання слідчого, які надійшли з районного суду, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Пунктом другим частиною третьою статті 407 КПК України, передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (зникнення чи відчуження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстав передбачених ч.2 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого, слідчим відділом Бобринецьким ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 03.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
03.05.2019 за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення затримано ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 .
03.05.2019 в ході огляду місця події, проведеного на ділянці місцевості біля багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено автомобіль ВАЗ 21013 бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_13 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , та знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_10 .
В ході допиту підозрюваного ОСОБА_10 встановлено, що на вищевказаному автомобілі ВАЗ 21013 бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 03.05.2019, здійснювалось транспортування викраденого майна.
Постановою слідчого від 04.05.2019 вилучений автомобіль ВАЗ 21013 бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.
Враховуючи те, що органом досудового розслідування здійснюється розслідування кримінального провадження за фактом таємного викрадення чужого майна, колегія суддів приходить до висновку про те, що автомобіль ВАЗ 21013 бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 є речовим доказом, оскільки за допомогою цього транспортного засобу здійснювалось транспортування викраденого майна, отже, вказане майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, а тому достатні підстави вважати, що воно є речовим доказом.
Таким чином, у разі не накладення на автомобіль арешту, вказане призведе до можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі іншим особам вилученого майна.
Висновки слідчого судді з приводу того, що слідчий не обґрунтував будь-яким чином необхідність арешту транспортного засобу із забороною розпорядження та користування ним, зокрема слідчий не надав слідчому судді доказів здійснення згідно із встановленим порядком першочергових невідкладних слідчих дій по огляду з вилученням речовин чи змивів, які б вказували на те, що вказаний автомобіль дійсно зберіг на собі сліди вчинення злочину, та не звернувся із клопотанням до слідчого судді про проведення відповідних експертиз, є передчасними, виходячи з такого:
По-перше, слідчий у своєму клопотанні зазначив обґрунтовані підстави, які вказують на необхідність накладення арешту на майно, про що зазначено вище;
По-друге, кримінальним процесуальним кодексом не передбачено обов`язок органу досудового розслідування проводити першочергові невідкладні слідчі дії по огляду тимчасово вилученого майна, з вилученням речовин чи змивів, які б вказували на те, що вказаний автомобіль дійсно зберіг на собі сліди вчинення злочину, та подальше звернення із клопотанням до слідчого судді про проведення відповідних експертиз.
Також, не відповідають дійсності мотиви слідчого судді, через які відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, а саме не надання слідчим інформації про власника вказаного автомобіля ОСОБА_13 , що б надало можливість слідчому судді здійснити належне його повідомлення про розгляд цього клопотання про арешт автомобіля задля забезпечення його права на участь у його розгляді, оскільки під час розгляду клопотання слідчим суддею, було надано належним чином завірену копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, в якій зазначені відомості про місце реєстрації ОСОБА_13 .
З огляду на те, що наведені вище обставини, які дають підстави для накладення арешту на вилучене у даному кримінальному провадженні майно, залишились поза увагою слідчого судді та ним не надано відповідної оцінки, а також, оскільки мотиви слідчого судді з приводу необхідності відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна визнані безпідставними та передчасними, колегія суддів уважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
За таких підстав, з метою забезпечення збереження речових доказів, досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, враховуючи, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може призвести до настання негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, колегія суддів уважає за необхідне постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно автомобіль марки ВАЗ 21013, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , заборонивши використовувати та розпоряджатися вищевказаним майном.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376, 407, 409, 412, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 травня 2019 року про відмову в накладенні арешту на майно, скасувати.
Клопотання слідчого СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 03.05.2019 за № 0000219 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на виявлений та вилучений в ході огляду місця події, проведеного на ділянці місцевості біля багатоквартирного будинку за адресою: м. Бобринець, вул. Незалежності, 83, автомобіль марки ВАЗ 21013, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_13 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 та знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заборонити використовувати та розпоряджатися вищевказаним майном, виявленим та вилученим у ході огляду місця події, проведеного на ділянці місцевості біля багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4