Справа №705/4683/18
1-кп/705/743/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора: ОСОБА_3
захисника- адвоката ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Умань Черкаської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000033 від 30 травня 2018 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Залаєвське Джанкойського району АРК, громадянки України, українки, не працюючої, заміжньої, з середньою спеціальною освітою, яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України,
В С Т А Н О В И В :
До Уманського міськрайонного суду в листопаді 2018 року з прокуратури Черкаської області надійшли матеріали кримінального провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 30.05.2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 , якій 26.10.2018 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, та угода про визнання винуватості від 26.10.2018 року, які ухвалою судді Уманського міськрайонного суду ОСОБА_1 07 листопада 2018 року призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 12 грудня 2018 року о 16 год. 30 хв.
В обвинувальному акті вказано, що 30.05.2018 року на підставі зібраних матеріалів, щодо здійснення ОСОБА_6 незаконної діяльності, пов`язаної із незаконним виготовленням алкогольних напоїв з недоброякісної сировини, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей старшим слідчим з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Черкаській області ОСОБА_7 внесено відомості про кримінальне правопорушення, під реєстраційним №0000033, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 3 ст. 204 КК України.
24.09.2018 року на підставі зібраних матеріалів, щодо здійснення ОСОБА_8 незаконної діяльності, пов`язаної із незаконним придбанням з метою збуту, зберіганням з цією метою, а також збутом незаконно виготовлених підакцизних товарів, старшим слідчим з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Черкаській області ОСОБА_7 внесено відомості про кримінальне правопорушення, під реєстраційним №0000044, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 204 КК України;
25.09.2018р. прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Черкаської області ОСОБА_9 кримінальні провадження №0000033 та №0000044, об`єднано в одне під загальним реєстраційним №0000033.
25.09.2018 року на підставі матеріалів, отриманих в ході досудового розслідування кримінального провадження винесено постанову про зміну кваліфікації у кримінальному провадженні №000033 з ч. 3 ст. 204 КК України на ч. 1 ст. 204 КК України. 26.10.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
В обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, вказано, що ОСОБА_5 діючи умисно, з метою отримання прибутку від незаконної реалізації незаконно виготовлених підакцизних товарів - спирту етилового, не маючи відповідних дозвільних документів, у порушення «Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року за № 854, та в порушення ст. 14 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року за № 481/95-ВР, в період з початку червня по 22 вересня 2018 року, займалася незаконним придбанням з метою збуту, зберіганням з цією метою, а також збутом незаконно виготовлених підакцизних товарів - спирту етилового, за наступних обставин:
так, ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, на початку червня 2018 року, більш точно встановити час та день в ході досудового розслідування не представилось можливим, придбала у невстановленої слідством особи 200 літрів незаконно виготовлених підакцизних товарів - спирту етилового за ціною 40 гривень за 1 літр, на загальну суму 8 000 гривень, без відповідних документів, підтверджуючих його походження та якість.
Вказаний незаконно виготовлений підакцизний товар - спирт етиловий, на початку червня 2018 року, більш точно встановити час та день в ході досудового розслідування не представилось можливим, перебуваючи по місцю свого проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 отримала від невстановленої слідством особи чоловічої статі, яка перевезла їх за допомогою вантажного автомобіля, білого кольору, за вказаною адресою, де, в подальшому ОСОБА_5 незаконно зберігала з метою збуту вказаний підакцизний товар - спирт етиловий.
Вона ж, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збут незаконно виготовлених підакцизних товарів - спирту етилового, в період з початку червня по початок вересня 2018 року, більш точно встановити час та день в ході досудового розслідування не представилось можливим, незаконно реалізувала підакцизні товари - спирт етиловий ОСОБА_10 за ціною 50 грн. за 1 літр на загальну суму 10000 грн.
У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збут незаконно виготовлених підакцизних товарів-спирту етилового, на початку вересня 2018 року, більш точно встановити час та день в ході досудового розслідування не представилось можливим, придбала у невстановленої слідством особи 1600 літрів спирту за ціною 40 гривень за 1 літр, на загальну суму 64 000 гривень, без відповідних документів, підтверджуючих його походження та якість.
Вказаний незаконно виготовлений підакцизний товар - спирт етиловий, на початку вересня 2018 року, більш точно встановити час та день в ході досудового розслідування не представилось можливим, перебуваючи по місцю свого проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 отримала від невстановленої слідством особи чоловічої статі, яка перевезла їх за допомогою вантажного автомобіля, білого кольору, за вказаною адресою, де, в подальшому, ОСОБА_5 незаконно зберігала з метою збуту вказаний підакцизний товар - спирт етиловий.
В подальшому, злочинні наміри ОСОБА_5 , спрямовані на незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, припинені слідчими СУ ФР ГУ ДФС у Черкаській області спільно з оперативними працівниками ОУ ГУ ДФС у Черкаській області, які 22.09.2018 провели обшук в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено пластикові ємкості ємністю по 200 літрів кожна, заповнені повністю безбарвною рідиною з характерним запахом спирту, в кількості 8 штук. Загальна кількість вилучених підакцизних товарів - спирту етилового, становить 1600 літрів.
Згідно висновку експерта Черкаського науково-дослідницького експертного центру МВС України від 24.10.2018 № 2/1449 відібрані на експертизу зразки рідини, вилученої в ході проведення обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , є спиртом етиловим, міцністю 94,73%, який не відповідає вимогам ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови».
Таким чином, у обвинувальному акті вказано, що зразки рідини, вилученої в ході проведення обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , є спиртом етиловим, який відповідно до вимог Податкового кодексу України ( в обвинувальному акті відсутні посилання на конкретні норми Податкового кодексу України ) відноситься до підкатегорії УКТ ЗЕТ з кодом 2207 та є підакцизним товаром.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.204 КК України, тобто незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збут незаконно виготовлених підакцизних товарів.
26 жовтня 2018 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0000033, та «…підозрюваною…» ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та підозрювана ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_5 за ч.1 ст. 204 КК України. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з спеціальною конфіскацією незаконно виготовленої продукції (загальне формулювання без конкретизації в угоді).
При цьому, в угоді про визнання винуватості зазначені обов`язки, які бере на себе підозрювана ОСОБА_5 , а саме:
«…а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;
б) сприяти у виявленні та припиненні інших відомих її кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним збутом підакцизних товарів;
в) повністю відшкодувати процесуальні витрати за проведення під час досудового розслідування судово-хімічної експертизи висновок експерта № 2/1449 від 24.10.2018 р. в загальній сумі 850 грн….».
Одночасно, в угоді про визнання винуватості відсутні посилання на наявність речових доказів у даному кримінальному провадженні та процесуальні рішення прийняті щодо них, що не узгоджуються з даними відображеними в реєстрі матеріалів досудового розслідування та обвинувальному акті.
Також, в обвинувальному акті є посилання на наявність пом`якшуючих покарання обставин, що передбачені ст. 66 КК України: «…щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину…». Одночасно, в угоді відсутні посилання на наявність пом`якшуючих обставин.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній. При цьому, угода містить загальні посилання на наявність співпраці між підозрюваною ОСОБА_5 з стороною обвинувачення у ході проведення досудового розслідування (стороною обвинувачення ніяким чином не конкретизовано та не викладено у відповідних процесуальних документах форми такої співпраці та їх результати; з урахуванням викладу фактичних обставин справи вказане свідчить про відсутність будь-якої співпраці).
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону та угоду про визнання винуватості можливо затвердити, оскільки угода відповідає вимогам закону та дії обвинуваченої кваліфіковані правильно. При цьому, посилання на обставини, передбачені ч. 1 ст. 470 КПК України в поясненнях прокурора були відсутні. Крім того, прокурор в судовому засіданні підтвердив, що інформація викладена в реєстрі матеріалів досудового розслідування не в повному обсязі відображає процесуальні дії і процесуальні рішення, які проводилися і приймалися під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні № 0000033, і з урахуванням обставин викладених в обвинувальному акті. Також, він підтвердив, що в угоді відсутні посилання на наявність пом`якшуючих покарання ОСОБА_5 обставин, про наявність яких зазначено в обвинувальному акті. Одночасно, прокурор вказував, що в межах кримінального провадження № 0000033 на момент звернення до суду у ОСОБА_8 - статус свідка, а відносно ОСОБА_6 уже винесено вирок.
ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила угоду про визнання винуватості, що була укладена з прокурором, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та зазначила, що вона буде виконувати інші передбачені угодою заходи, при цьому визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду покарання. Крім того, ОСОБА_5 пояснила, що вона є пенсіонеркою і з приводу штрафу, розмір якого вказаний в угоді, вона вказала, що сплатить його взявши кредит або взявши гроші у позичку іншим чином ( також в суді вона вказала, що працевлаштована, однак підтверджуючих документів не надала, місце роботи чітко не назвала і вказана інформація відсутня в анкетних даних ОСОБА_5 , що відображена в обвинувальному акті та в угоді).

Захисник- адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтвердив, що він був присутній під час укладення угоди про визнання винуватості, що підтверджується його підписом на тексті угоди. Він вказував, що підозрювана ОСОБА_5 добровільно підписала угоду.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування і угоду про визнання винуватості укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 прийшов до висновку про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості та повернення обвинувального акту прокурору з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Угоду було укладено 26 жовтня 2018 року з підозрюваною ОСОБА_5 і обвинувальний акт складено цього ж дня.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
У статті 472 КПК України передбачено вимоги до угоди про визнання винуватості. Зокрема, як вказано в цій статті, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчинені кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, передбачені ст.291 КПК України, і зокрема він повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання відповідного обвинувачення.

Натомість, вказані вимоги закону виконані не були, із врахуванням особливостей інкримінованого ОСОБА_5 складу злочину.

Відповідно до вимог ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який доданий до обвинувального акту, не містить в повному обсязі інформацію про всі проведені процесуальні дії та прийняті процесуальні рішення під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. При цьому, згідно із вимогами ст. ст. 291, 109 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком і повинен містити, зокрема, номер та найменування кожної процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення. При цьому, виходячи зі змісту п. 4 ч. 2 ст. 36, ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 116, ч. 2 ст. 280, ст. 561, ст. 7 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України тощо, зміст процесуальної дії не обмежується поняттям слідчої (розшукової) дії і є значно ширшим. Зі змісту вказаних статей слідує, що у вказаному реєстрі повинні бути вказані всі, без виділення основних або додаткових, процесуальні дії, які були проведені під час досудового розслідування і прийняті по ним процесуальні рішення. Реєстр не містить інформації про всі процесуальні дії, вчинені під час даного кримінального провадження, зокрема відсутні дані про повідомлення підозрюваній про її процесуальні права та вручення відповідної пам`ятки ( є посилання на проведення процесуальних дій без вказання анкетних даних осіб з якими вони проводилися); відсутні дані про здійснені слідчим запити документів ( в т.ч. щодо попередніх судимостей, характеризуючих даних підозрюваної, її стану здоров`я, тощо), не зазначено, що вилучалися речові докази і не вказані дані про їх місце знаходження та процесуальне рішення прийняте щодо них (у зв`язку із зверненням до суду з угодою з узгодженою мірою покарання у вигляді спец конфіскації). В порушення вимог ст.. 109 КПК України , реєстр не містить даних про всі процесуальні рішення, прийняті під час даного кримінального провадження. Тобто в реєстрі не зазначені всі процесуальні рішення та реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування. В реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено номер та найменування такої процесуальної дії при проведенні досудового розслідування, як складання обвинувального акту, який відповідно до ч.4 ст.110 КПК України є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Так, відповідно до вимог ст. 337 КПК України розгляд справи в суді проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Зі змісту останнього вбачається, що ОСОБА_5 оголошено про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст.204 КК України (№ 0000033 в межах якого були й інші особи, по яких вносилися дані в ЄРДР).
Відповідно до ч.4 ст.474 КПК України, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого чи цілком він розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У відповідності до вимог ч.6 ст.474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Якщо під час судового провадження суд встановить, що обвинувачений не в змозі виконати взяті на себе зобов`язання, він відповідно до п. 5 ч. 7 ст. 474 КПК України має відмовити у затвердженні угоди. При цьому, в судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердила, що вона є пенсіонером, що в неї відсутні кошти на сплату штрафу, у зв`язку з чим вона має намір їх позичити. Зі змісту угоди про визнання винуватості слідує, що сторони визначили ОСОБА_11 покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з спеціальною конфіскацією незаконно виготовленої продукції. При цьому, в угоді не зазначено обставин, які відповідно до вимог КК України та КПК України впливають на призначення покарання, зокрема, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої.

З приводу виконання умов угоди, в частині сприяння у виявленні та припиненні інших кримінальних правопорушень, то чітких пояснення по механізму виконання взятих зобов`язань та способів контролю їх виконання, ні прокурор, ні ОСОБА_5 назвати не змогли.

Крім того, відповідно до ст. 470 КПК України, прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини:

1) ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб;

2) характер і тяжкість обвинувачення (підозри);

3) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень;

4) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

З дослідження змісту поданої суду для затвердження угоди про визнання винуватості слідує, що умови угоди суперечать вимогам КПК України та чинного законодавства України, зокрема, умови угоди не відповідають інтересам суспільства. Крім того, відповідно до умов угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 зобов`язується взяти на себе відповідні зобов`язання, в тому числі і «…б) сприяти у виявленні та припиненні інших відомих її кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним збутом підакцизних товарів…». При цьому, в обвинуваченні вказаному в угоді вказано: «…на початку червня 2018 року…», «…на початку вересні 2018 року…» «…отримала від невстановленої слідством особи чоловічої статті, яка перевезла їх за допомогою вантажного автомобіля, білого кольору, за вказаною адресою , де в подальшому, ОСОБА_5 незаконно зберігала з метою збуту вказаний підакцизний товар - спирт етиловий…».
Як встановлено судом, зазначені обвинувальний акт та угода про визнання винуватості від 26 жовтня 2018 року не відповідають вимогам КПК України і КК України. У зв`язку із цим, суд вважає, що необхідно відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості. Оскільки угоду про визнання винуватості було укладено під час досудового розслідування, - обвинувальний акт та угода про визнання винуватості підлягають поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 472, 474, 372 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0000033 від 30 травня 2018 року відносно ОСОБА_5 , якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та повернути обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 26 жовтня 2018 року прокурору відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1