21.02.2019
Справа № 359/777/18
Провадження № 1-кп/359/97/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2019 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження № 0002279, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2017 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, немаючої освіти, непрацюючої, незаміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, 04.12.2017 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в один рік, 19.12.2017 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185, 79, 76 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в три роки
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

15 жовтня 2017 року близько 21 години 15 хвилин ОСОБА_6 зайшла до приміщення магазину «АТБ маркет», що розташований за адресою: Київська обл., м. Бориспіль,
вул. Київський Шлях, 71 А. Перебуваючи у вказаному магазині, остання підійшла до торгівельної полиці, на якій знаходилися товари по догляду за тілом та обличчям. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.185 КК України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , переконавшись що за її діями ніхто не спостерігає, з вказаної полиці взяла один флакон крему денного торгової марки «Чорний жемчуг» ємністю 50 мл., антиперспірант торгової марки «Рексонамен невидимий на чорному та білому» в кількості 1 штуки, засіб миючий для дитячого посуду 0, 5 л. торгової марки «Ушастий нянь гель» в кількості 1 штуки та поклала їх до своєї сумки, яку мала при собі на той час.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення майна, ОСОБА_6 підійшла до іншої полиці, звідки взяла грудину «Своя лінія особлива» в/к вак/упак 0, 868 кг., філе куряче торгової марки «Ситий ряд» в/к 0,313 кг. та молоко 0,5 кг. торгової марки «Своя лінія незбиране згущене з цукром 8,5 %» в кількості 2-х штук, напій торгової марки «Кока кола» сильно газований ємністю 2 літри, які також поклала до своєї сумки.
Після цього ОСОБА_6 , не розрахувавшись за вказаний товар, вирушила до виходу з магазину, де при виході була зупинена охоронцем даного магазину разом з викраденим майном.
Даною крадіжкою ОСОБА_6 намагались заподіяти ТОВ «АТБ маркет» магазину «Продукти 388» , що розташований за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 71 А, майнову шкоду на загальну суму 431 (чотириста тридцять одна) грн. 99 (дев`яносто дев`ять) коп.
Таким чином, ОСОБА_6 , своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, розкаялась у скоєному, та зазначила, що зробила для себе належні висновки, просила її суворо не карати. Тривалість відсутності на території України, у зв`язку з чим оголошувався її розшук, пояснила лікуванням та хірургічним втручанням у зв`язку з наданням медичної допомоги закордоном.
По суті пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_6 пояснила, що 15 жовтня 2017 року близько 21 години 15 хвилин зайшла до приміщення магазину «АТБ маркет», що розташований за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 71 А. Перебуваючи у вказаному магазині, підійшла до торгівельної полиці, на якій знаходилися товари по догляду за тілом та обличчям та з вказаної полиці взяла один флакон крему денного торгової марки «Чорний жемчуг», антиперспірант торгової марки «Рексонамен невидимий на чорному та білому» в кількості 1 штуки, засіб миючий для дитячого посуду 0, 5 л. торгової марки «Ушастий нянь гель» в кількості 1 штуки та поклала їх до своєї сумки, яку мала при собі на той час. Після чого, підійшла до іншої полиці, звідки взяла грудину «Своя лінія особлива», філе куряче торгової марки «Ситий ряд» та молоко торгової марки «Своя лінія незбиране згущене» в кількості 2-х штук, напій торгової марки «Кока кола», які також поклала до своєї сумки, не розрахувавшись за вказаний товар, вирушила до виходу з магазину, де при виході була зупинена охоронцем даного магазину разом з викраденим майном.
Указаний товар та товари народного споживання вона викрала у зв`язку зі своїм крутним становищем, а їх перелік та властивості свідчать про намір застосування в інтересах своїх малолітніх дітей та гігієни.

З урахуванням позиції обвинуваченої, а також думки прокурора та захисника, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_6 інкримінованого їй злочину, крім допиту обвинуваченої та дослідження документів, які характеризують її особу, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, місця, часу, способу скоєння злочину тощо).

Суд дійшов до переконання, що вина ОСОБА_6 доведена повністю. Її дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України злочин передбачений ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України є умисним злочином середньої тяжкості.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Щодо наявності пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_6 обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, сприяння органу досудового розслідування в розкритті злочину, а також вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. Згідно ч. 2 даної статті на цих же підставах, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Так, в ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_6 щиро розкаялась у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Також в даному випадку, суд рахує за можливе визнати щодо ОСОБА_6 обставиною, яка пом`якшує їй покарання таку обставину, зазначену в ст. 66 КК України, як вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих і сімейних обставин, оскільки як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 , будучи матір`ю-одиначкою, маючою на утриманні двох малолітніх дітей, вихованням якої займається лише самостійно, оскільки батько дитини не надає будь-якої допомоги, не піклується, не підтримує з ними спілкування та не цікавиться життям дітей, відсутність допомоги з боку близьких родичів, була позбавлена можливості працевлаштуватися, та отримувати заробітну плату.

Також обвинувачена з березня 2018 року проходить лікування, яке передбачало операцію та післяопераційні реабілітуючі заходи, у зв`язку з чим вона перебувала в скрутному матеріальному становищі, та їй вкрай потрібні були кошти.
З цього приводу, суд додатково враховує, що викрадений товар було повернуто в повному обсязі, матеріальних претензій потерпілим юридичною особою відносно до обвинуваченої не заявлено.
Також суд в якості пом`якшуючих обставин враховує наявність у ОСОБА_6 , на даний момент, двох малолітніх дітей, які повністю знаходиться на її утриманні і яка самостійно займається їх вихованням, намагаючись створити та забезпечити належні умови для їх нормального та повноцінного життя, оскільки жодної допомоги ні збоку батька, ні з боку своїх родичів, вона не отримує.

Ці обставини в сукупності, на думку суду, істотно знижують суспільну шкідливість, вчиненого обвинуваченою ОСОБА_6 , злочину.

Аналіз даних про особу обвинуваченої ОСОБА_6 має місце реєстрації та місце постійного проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває. ОСОБА_6 являється матір`ю-одиначкою, має двох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вихованням яких вона займається самостійно та які повністю перебувають на її утриманні.

В той же час, суд враховує, що ОСОБА_6 під час допиту повністю визнала свою вину, та підтвердила, що дійсно вчинила злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченій, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останньої до скоєного нею.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням встановлених судом даних про особу винної, та відношення нею до скоєного, суд дійшов до переконання, що до ОСОБА_6 допустимо застосувати ч. 1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді визначеного часу громадських робіт.

На думку суду, дана міра покарання відносно обвинуваченої ОСОБА_6 є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів, враховуючи обставини вчиненого злочину, його тяжкість та особу обвинуваченої, а також встановлені судом обставини в порядку ст. 69 КК України.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_6 04.12.2017 засуджена Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185, 75 до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття основного покарання звільнена з випробуванням та встановлено іспитовий строк на 1 (один) рік із застосуванням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 19.12.2017 року засуджена Ірпінським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185 до 5(п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 79 КК України від відбуття основного покарання звільнена з випробуванням та встановлено іспитовий строк на 3 (три) роки із застосуванням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України в даному провадженні, вона вчинила 15.10.2017, тобто до засудження її за попередніми вироками.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду від 27.03.2018 (справа №754/2749/17) якщо особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Враховуючи, що ОСОБА_6 є особою , яка до постановлення вироку у першій справі вчинила інші злочини, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, а тому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2017, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185, 75 до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття основного покарання звільнена з випробуванням та встановлено іспитовий строк на 1 (один) рік із застосуванням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України та вирок Ірпінського міського суду Київської області від 19.12.2017 року, яким ОСОБА_6 засуджена за ч. 3 ст. 185 до 5(п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 79 КК України від відбуття основного покарання звільнена з випробуванням та встановлено іспитовий строк на 3 (три) роки із застосуванням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, виконувати самостійно.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання слід залишити обвинуваченій ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 128, 318, 322, 342-351, 358, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 15, 20, 65-69, 70, 72, 93, 94, ч. 2 ст. 185 КК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та із застосуванням ст.. 69 КК України, призначити їй покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній особисте зобов`язання.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2017, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185, 75 до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття основного покарання звільнена з випробуванням та встановлено іспитовий строк на 1 (один) рік із застосуванням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України та вирок Ірпінського міського суду Київської області від 19.12.2017 року, яким ОСОБА_6 засуджена за ч. 3 ст. 185 до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 79 КК України від відбуття основного покарання звільнена з випробуванням та встановлено іспитовий строк на 3 (три) роки із застосуванням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, виконувати самостійно.
Речові докази, після набрання вироком суду законної сили, а саме: флакон крему денного торгової марки «Чорний жемчуг» ємністю 50 мл., антиперспірант торгової марки «Рексонамен невидимий на чорному та білому» в кількості 1 штуки, засіб миючий для дитячого посуду 0, 5 л. торгової марки «Ушастий нянь гель» в кількості 1 штуки, грудину «Своя лінія особлива» в/к вак/упак 0, 868 кг., філе куряче торгової марки «Ситий ряд» в/к 0,313 кг., молоко 0,5 кг. торгової марки «Своя лінія незбиране згущене з цукром 8,5 %» в кількості 2-х штук, напій торгової марки «Кока кола» сильно газований ємністю 2 літри, - залишити у власника ТОВ «АТБ маркет» магазину «Продукти 388».

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1