Справа № 404/8627/18
Номер провадження 1-кс/404/1242/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому скаргу підозрюваного ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру по кримінальному провадженню 0131 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підозрюваний ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з заявою, в якій просить скасувати вручене йому 16 січня 2019 року письмове повідомлення про підозру по кримінальному провадженню 0131 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України.

Заявлену ним вимогу обґрунтовує тим, що:

- у справі не був призначений слідчий з прокурором. Повідомлення про підозру підписав не первинний, а змінений прокурор;

- судово-медичний експерт при проведенні дослідження не оглянув потерпілу ОСОБА_6 , тому висновок експерта не відповідає дійсності;

- медичну карту амбулаторної хворої № 12188 від 07.12.2018 року на імя ОСОБА_6 у законний спосіб не вилучили, а тому цей доказ недопустимий;

Підозрюваний і захисник вимоги підтримали.

Прокурор заперечив так як зібрані докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Заслухавши доводи присутніх учасників, дослідивши долучені до скарги матеріали, зясовані наступні факти і відповідні їм обставини :

Згідно з ст. 24 КПК України, держава гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 303 КПК України підозрюваним, його захисником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Минуло більше двох місяців після вручення ОСОБА_3 письмового повідомлення про підозру. Таким чином у підозрюваного виникло право подати слідчому судді заяву про скасування рішення слідчого про вручення повідомлення про підозру.

Разом з цим, необхідно зауважити, що закінчення двомісячного строку не є безумовною підставою для задоволення заявленої підозрюваним вимоги.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що притягнення до кримінальної відповідальності починається з повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Внаслідок вручення ОСОБА_3 письмового повідомлення про підозру, він отримав додаткові процесуальні права та гарантії, а у разі реальної потреби його дії можна обмежити у спосіб передбачений Законом. Таким чином правоохоронний органи демократичної держави поінформував ОСОБА_3 про початок кримінального провадження стосовно нього, зокрема про обсяг та обставини перевірки у цьому кримінальному провадженні. Завдяки такій процесуальній дії, як вручення письмового повідомлення про підозру, ОСОБА_3 достовірно знає про кримінальне провадження, власний процесуальний статус та обсяг наданих прав, переваг і спеціальних процесуальних гарантій, завдяки яким він відстоює власну правову позицію.

16 січня 2018 року, слідчий СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області вручив ОСОБА_3 письмове повідомлення про підозру по кримінальному провадженню 0131 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до вимог закріплених у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожен кого звинуватили у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. Таким чином, слідчий виконав ч. 2 ст. 278 КПК України і не пізніше двадцяти чотирьох годин своєчасно вручив ОСОБА_3 письмове повідомлення про підозру. Дії слідчого відповідають практиці рішень ЄСПЛ, зокрема рішенню «Луценко проти України», за умовами якого правопорушення, у якому підозрюється особа, повинно бути закріплено у кримінальному законі держави.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Призначення і заміни в цьому кримінальному провадженні слідчого/прокурора документально підтверджується змістом наданого витягу з ЄРДР. Додержуючись положень ст. 214 КПКУ України, суд зможе зробити висновок про своєчасність і правомірність призначення слідчого з прокурором у цьому провадженні.

Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими. ( ч. 3 ст. 89 КПК України)

Таким чином суд, а не слідчий суддя повинен оцінювати висновок судово-медичного експерта і медичну карту амбулаторної хворої № 12188 від 07.12.2018 року на імя ОСОБА_6 за критерієм належності та допустимості, а також достатності та об`єктивності. ( ст.ст. 85-86 КПК України).

16 січня 2018 року, ОСОБА_3 вручили письмове повідомлення про підозру, яке за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України, оскільки містить такі відомості: прізвище та посаду прокурора; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис прокурора.

Заявник не надав доказів на підтвердження того, що повідомлення про підозру вручили з порушенням вимог Глави 22 КПК України.

Неминучі розбіжності у правових позиціях між представниками сторони захисту та обвинувачення є проявом демократії та способом реалізації засад судочинства на умовах змагальності.

Згідно з ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку. Судове рішення, у якому суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.( ч. 1-2 ст. 23 КПК України)

Правовий аналіз перерахованих процесуальних норм переконує у тому, що після врученого повідомлення про підозру не слідчий суддя, а суд приймає остаточне судове рішення. На початковій стадії досудового розслідування слідчий суддя суто з об`єктивних причин не має можливості оцінити факти за критерієм поза розумним сумнівом щодо правильності та повноти змісту редакції пред`явленої підозри. У випадку виникнення підстав для зміни раніше пред`явленої підозри, прокурор може змінити раніше повідомлену підозру ( ст. 279 КПК України).

Сторони цього кримінального провадження зможуть забезпечити належні їм права лише при проведенні подальшого досудового розслідування і можливого судового розгляду.

Завданням слідчого судді є забезпечення прав на стадії досудового розслідування, тоді як підозрюваний і його захисник зможуть відстоювати власну правову позицію не тільки під час досудового розслідування, але й на стадії судового розгляду. Крім того, буде гарантовано право на апеляційне, касаційне оскарження, тощо.

Зважаючи на перераховані обставини заявник не має підстав для задоволення заявлених ним вимог.

Керуючись ст. ст. 2,3,8, 24, 42, 290, 303 - 309,369- 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування врученого йому 16 січня 2019 року письмового повідомлення про підозру по кримінальному провадженню 0131 за ч. 1 ст. 125 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1