Справа№751/2900/18
Провадження №1-кп/751/72/19
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2019 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові в режимі відеоконференцзв`язку з Луцьким міськрайонним судом Волинської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000059 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської обл., українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

14.01.2015 Президентом України видано Указ «Про часткову мобілізацію» №15/2015, затверджений Законом № 113-VIIІ від 15.01.2015, у зв`язку з чим почав діяти особливий період.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №270 від 08.10.2015 солдата ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги артилерійського взводу артилерійської батареї артилерійського дивізіону.

За наказом командира військової частини НОМЕР_1 №339 від 27.11.2015 солдат ОСОБА_6 вибув у відрядження до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

В свою чергу, солдат ОСОБА_6 грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 04.12.2015 близько 08 год., в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на ухилення від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в ході слідування на залізничному вокзалі у АДРЕСА_2 , який знаходиться за адресою: м. Чернігів, просп. Перемоги, 1, з метою ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без наміру її проходити взагалі.

29.04.2018 ОСОБА_6 прибув у супроводі службових осіб Військової служби правопорядку до військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, ОСОБА_6 обов`язки військової служби у період з 04.12.2015 до 29.04.2018 не виконував, будь-яких заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 не вживав, проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Вказаними умисними діями солдат ОСОБА_6 вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 , який приймав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку, свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та пояснив, що залишив військову частину оскільки були часті переїзди і йому необхідно було заробляти кошти на утримання родини. До правоохоронних органів з`явився добровільно. У скоєному розкаюється, просив суворо не карати.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_6 , а також роз`яснив, що в даному випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши характеризуючі матеріали на нього, суд вважає доведеною його винність у дезертирстві, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, а його дії кваліфікуються за ч.3 ст.408 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 відсутні.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 характеризується негативно.

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.408 КК України та доходить висновку про можливість його виправлення без відбуття покарання.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.408 КК України і за цей злочин призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя ОСОБА_1