ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 618/55/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/484/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне легке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченої - ОСОБА_7

потерпілої - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Борівського районного суду Харківської області від 8 вересня 2017 року відносно ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Водяне Дворічанського р-ну Харківської обл., громадянку України, українки, з повною середньою освітою, пенсіонерку, не заміжню, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

Визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1700 грн.

На підставі п.»ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 13 026 грн. 52 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду завдану злочином в сумі 10 000 грн.

Згідно вироку ОСОБА_7 29 жовтня 2015 р. близько 12 год. 30 хв. перебуваючи на АДРЕСА_1 , маючи намір на навмисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , на підставі раптово виниклих особистих неприязних відносин, в ході обопільної сварки, нанесла потерпілій ОСОБА_8 один удар внутрішньою стороною долоні лівої руки по обличчю в область носу, в результаті чого спричинила потерпілій ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи №523-КП/15 від 27.11.2015 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді перелому кісток носа в середній третині без особливого зміщення з наявністю синців в області верхніх повік обох очей.

Після чого, ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії нанесла принесеною із собою дерев`яною палицею ОСОБА_8 , один удар в області ліктьового суглобу лівої руки та один удар в область колінного суглобу лівої ноги, в результаті чого спричинила потерпілій ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи №474-КП/15 від 30.10.2015, легкі тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м`яких тканин по внутрішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині з наявністю на його тлі синця.

У змінених доводах та вимогах апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо неї закрити у зв`язку зі сплином строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора та обвинувачену, які просили закрити кримінальне провадження, потерпілу, яка заперечувала проти цього, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, передбачено, що особа звільняється від

кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання

вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку з звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Санкція ч.2 ст. 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Отже цей злочин у відповідності до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Як вбачається з матеріалів провадження, злочин передбачений ч.2 ст. 125 КК України, за який засуджено ОСОБА_7 вчинено нею 29 жовтня 2015 р, таким чином строк притягнення до кримінальної відповідальності станом на 23 квітня 2019 року сплинув.

Таким чином, колегія суддів вважає, що на підставі ст. 49 КК України ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо неї закриттю.

При цьому обвинуваченій ОСОБА_7 , роз`яснено, що застосування до неї положення статті 49 КК України не є реабілітуючою підставою звільнення її від кримінальної відповідальності, а відтак не позбавляє потерпілу права звертатись до суду із позовом про відшкодування завданої їй злочином шкоди, але в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409,417,418, 419 КПК України, ст. ст. 284, 49 КК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Борівського районного суду Харківської області від 8 вересня 2017 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Закрити кримінальне провадження ч.2 ст.125 КК України та звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий-

Судді-