Справа № 308/901/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна - ОСОБА_5 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000061 старшого слідчого відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_7 , погоджене начальником відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_7 , за погодженням з начальником відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
В обгрунтування вимог клопотання посилається на те, що 10 січня 2019 року біля 16.00 годин ОСОБА_5 , перебуваючи в службовому кабінеті старшого оперуповноваженого ВКП Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , який розташований в адміністративному приміщенні Ужгородського відділу поліції, за адресою м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10а, під час надання пояснень з приводу скоєння ним крадіжки, надав пропозицію про передачу останньому грошових коштів в сумі 1000 доларів США в якості неправомірної вигоди за сприяння у непритягненні його до кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004020 від 18.12.2018.

В подальшому, 24.01.2019 близько 10.50 год. ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на надання службовій особі, неправомірної вигоди, діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись у службовому кабінеті старшого оперуповноваженого ВКП Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , який розташований в адміністративному приміщенні Ужгородського відділу поліції, за адресою м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10а, пропонував останньому за сприяння у непритягненні його до кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004020 від 18.12.2018 та надав ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 1125 гривень в якості неправомірної вигоди, однак одразу після надання неправомірної вигоди був викритий працівниками правоохоронних органів на місці вчинення злочину.

24.01.2019 о 10:58 год. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

24.01.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України.

Враховуючи невідкладність випадку, пов`язаного з безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, з метою фіксації слідів кримінального правопорушення, виявлення та вилучення речових і документальних доказів, та усунення можливості їх приховування чи знищення у період з 10 год. 58 хв. по 12 год.20 хв. проведено огляд місця події, а саме огляд службового кабінету старшого оперуповноваженого ВКП Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , який розташований в адміністративному приміщенні Ужгородського відділу поліції, за адресою м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10а, в ході якого вилучено:

- грошові кошти у сумі 1125 гривень (предмет неправомірної вигоди) у виді 9 банкнот ( 5 купюр номіналом 200 гривень кожна з такими серіями та номерами (КД 9565324; УП 3971590; ТЖ 3617534; СЄ 1934941; СБ 7378985), одна купюра номіналом 100 гривень, сері я та номер АГ 0160098; дві купюри номіналом по 10 гривень із наступними серіями та номерами ЦГ 6838764 та ХБ 1767581; одна купюра номіналом 5 гривень із серією та номером СБ 8827547.

- мобільний телефон марки Sony Ericson моделі С901 білого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 із SІМ картою оператора мобільного зв`язку МТС з нанесеними на ній цифрами НОМЕР_2 ;
- мобільний телефон марки Nokia моделі 1280 білого кольору ІМЕІ НОМЕР_3 із SІМ картою оператора мобільного зв`язку МТС з нанесеними на ній цифрами НОМЕР_4 ;

Крім того 24.01.2019 року в період часу 13.20 год. по 13.40 год. в приміщенні службового кабінету №147 СУ ГУ НП в Закарпатській області проведено особистий обшук гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено предмет схожий на диктофон чорного кольору прямокутної форми розмірами 45 мм.,Х18мм.,Х4мм., перочинний ніж, відрізок фольги, ліхтарик, дві цукерки, запальничка, паперова коробка з під сірників, 1 сигарету.

Захід забезпечення кримінального провадження тимчасове вилучення майна, застосований з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Зазначене тимчасово вилучене майно, саме по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме для з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як тимчасово вилучення майна та його арешт.

На даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані предмети та документи є доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

Слідчий зазначає, що накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у тому числі як речових доказів .

Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме та уникнення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності.

У зв`язку з наведеним виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти та мобільні телефони, що вилучені 24.01.2019 під час огляду службового кабінету старшого оперуповноваженого ВКП Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , який розташований в адміністративному приміщенні Ужгородського відділу поліції, за адресою м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10а.

З огляду на викладене, виникла необхідність у зверненні до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав та мотивів викладених у клопотанні.
Захисник власника майна ОСОБА_5 ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти, у накладенні арешту на мобільні телефони просив відмовити.
Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав доводи захисника.
Заслухавши думку слідчого та прокурора про доцільність накладення арешту на майно вилученого під час огляду 24.01.2019 року, пояснення власника майна, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000061 від 15.01.2019 року, попередня правова кваліфікація ч.3 ст.369 КК України.
24.01.2019 року під час огляду службового кабінету старшого оперуповноваженого ВКП Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , який розташований в адміністративному приміщенні Ужгородського відділу поліції, за адресою м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10а виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 1125 гривень (предмет неправомірної вигоди) у виді 9 банкнот ( 5 купюр номіналом 200 гривень кожна з такими серіями та номерами (КД 9565324; УП 3971590; ТЖ 3617534; СЄ 1934941; СБ 7378985), одна купюра номіналом 100 гривень, сері я та номер АГ 0160098; дві купюри номіналом по 10 гривень із наступними серіями та номерами ЦГ 6838764 та ХБ 1767581; одна купюра номіналом 5 гривень із серією та номером СБ 8827547, мобільний телефон марки Sony Ericson моделі С901 білого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 із SІМ картою оператора мобільного зв`язку МТС з нанесеними на ній цифрами НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки Nokia моделі 1280 білого кольору ІМЕІ НОМЕР_3 із SІМ картою оператора мобільного зв`язку МТС з нанесеними на ній цифрами НОМЕР_4 .
Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Таким чином арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів ( в тому числі цінних паперів , грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.
Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосуванняпризведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першоїстатті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання підлягає до задоволення.
Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею є забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.
Одночасно , слідчий суддя вважає , що слідчим дотримано вимог ст.ст. 170, 171 КПК України і в клопотанні слідчого наявне обґрунтування необхідності арешту виявлених під час обшуку речей, та конкретизовано підстави та мета накладення на них арешту.
Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки вилучення майна проведено згідно встановленої процедури, строк на звернення з клопотанням не порушений, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розуміючи, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна,інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності, тому слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає до задоволення в цій частині з підстав та мотивів викладених вище.
Незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому наявні правові підстави для арешту майна.
Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000061 старшого слідчого відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_7 , погоджене начальником відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на майно вилучене 24.01.2019 року під час огляду службового кабінету старшого оперуповноваженого ВКП Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , який розташований в адміністративному приміщенні Ужгородського відділу поліції, за адресою м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10а, а саме:
- грошові кошти у сумі 1125 гривень (предмет неправомірної вигоди) у виді 9 банкнот ( 5 купюр номіналом 200 гривень кожна з такими серіями та номерами (КД 9565324; УП 3971590; ТЖ 3617534; СЄ 1934941; СБ 7378985), одна купюра номіналом 100 гривень, сері я та номер АГ 0160098; дві купюри номіналом по 10 гривень із наступними серіями та номерами ЦГ 6838764 та ХБ 1767581; одна купюра номіналом 5 гривень із серією та номером СБ 8827547.
- мобільний телефон марки Sony Ericson моделі С901 білого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 із SІМ картою оператора мобільного зв`язку МТС з нанесеними на ній цифрами НОМЕР_2 ;
- мобільний телефон марки Nokia моделі 1280 білого кольору ІМЕІ НОМЕР_3 із SІМ картою оператора мобільного зв`язку МТС з нанесеними на ній цифрами НОМЕР_4 .
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня іі оголошення.
Повний текст ухвали складено і проголошено 29 січня 2019 року о 08- 35 годині.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1