Справа № 362/18/19
Провадження № 1-кс/362/33/19
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04 січня 2019 року

слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 25.12.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою в обґрунтування якої зазначив, що постановою від 25.12.2018 року слідчий місцевого відділу поліції ОСОБА_4 відмовив в задоволенні його клопотання про надання для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 120 151 101 400 007 22 від 30.04.2015 року.

Заявник вважає таку постанову слідчого неправомірною, оскільки він, як потерпілий у даному кримінальному провадженні має право на ознайомлення із матеріалами, а тому просить скасувати постанову слідчого, залучити його як потерпілого, зобов`язати слідчого надати матеріали кримінального провадження для ознайомлення та постановити окрему ухвалу.

Особа, яка подала скаргу в судовому засіданні підтримала вимоги скарги та просила їх задовольнити з викладених у ній підстав.

Слідчий в судове засідання не прибув.

Вислухавши пояснення особи, яка подала скаргу та дослідивши матеріали скарги в повному обсязі, приходжу до наступних висновків.

Постановою слідчого Васильківського ВП ГУ НП Київської області ОСОБА_4 від 25.12.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження № 120 151 101 400 007 22 від 30.04.2015 року.

Відповідно до частини другої статті 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частина п`ята статті 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Факт винесення слідчим постанови про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 120 151 101 400 007 22 від 30.04.2015 року, під час розгляду скарги не встановлено.

Отже, згідно із наведеною нормою кримінального процесуального закону права і обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 120 151 101 400 007 22 від 30.04.2015 року виникли у ОСОБА_3 з моменту подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення.

Тобто, з урахуванням змісту вказаної статті КПК України та відсутності обов`язку прийняття процесуального документу про визнання особи потерпілою, приходжу до висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги у цій частині.

Згідно із статтею 56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом з цим, з мотивувальної частини оскаржуваної постанови вбачається, що висновки слідчого передчасні та не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).

Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим неправомірно відмовлено в клопотанні потерпілого про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.

Отже, рішення слідчого прийнято із порушенням положень КПК України, а висновки слідчого про необхідність відмови в задоволенні клопотання є помилковими.

Зазначене, стало наслідком передчасного і помилкового висновку слідчого про наявність підстав для відмови в задоволенні клопотання з підстав вказаних у постанові.

Вказані обставини прямо свідчать про неправомірність постанови слідчого, що оскаржується.

Таким чином, скарга є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220, 303 307, 369, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Постанову слідчого Васильківського ВП ГУ НП Київської області ОСОБА_4 від 25.12.2018 року у кримінальному провадженні № 120 151 101 400 007 22 від 30.04.2015 року скасувати.

Зобов`язати слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 надати потерпілому ОСОБА_3 для ознайомлення матеріали кримінального провадження № 120 151 101 400 007 22 від 30.04.2015 року.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя