Справа № 509/157/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшого майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 28.11.2018 р.,-

ВСТАНОВИВ :

15.01.2019 року, заявник ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив суд, визнати рішення слідчого Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження відомості щодо якого внесені до ЄРДР 24.05.2018 року за № 0001079 за ч. 1 ст. 286 КК України незаконним, визнати бездіяльність слідчого Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 , яка полягає у невизнанні його в якості потерпілого, та в порушенні прав потерпілого згідно ч.1, 2,3 ст. 55, ст. 56, п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України та невизнанні його цивільним позивачем згідно ст. 62; п.1 ч.1 ст. 303 КПК України в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР 24.05.2018 року за № 0001079 за ч.1 ст. 286 КК України незаконною, скасувати постанову слідчого Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 від 28.11.2018 р. про закриття кримінального провадження відомості щодо якого внесені до ЄРДР 24.05.2018 року за № 0001079 за ч.1 ст. 286 КК України та зобов`язати слідчого, визнати його потерпілим згідно ст. 55 КПК України по кримінальному провадженню відомості щодо якого внесені до ЄРДР 24.05.2018 року за № 0001079 за ч.1 ст. 286 КК України та продовжити кримінальне провадження з урахуванням його показань, мотивуючи це однобічністю і неповною досудового розслідування, допущених слідчим.
В судове засідання заявник та його представник адвокат ОСОБА_5 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, надіславши до суду письмове клопотання, в якому, просили суд, задовольнити скаргу і провести судове засідання за їх відсутністю.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили, надіславши до суду письмові заяви, в яких просили суд відмовити у задоволенні скарги, вважаючи, що вказаному кримінальному провадженню були проведені всі необхідні слідчі дії і постанова слідчого є законною та проханням про слухання справи за їх відсутністю

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0001079 внесеного до ЄРДР від 24.05.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, суд вважає, що скаргу слід задовольнити частково наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Частиною другою статті 9 цього кодексу встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 4 статті 38 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно ч. 2 ст. 93 КПК сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України - на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора : рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 1 статті 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Частина 3 статті 306 КПК України вказує, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Частина 3 статті 307 передбачає - ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що згідно ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Суд встановив і це підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0001079 внесеного до ЄРДР від 24.05.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що 24.05.2018 року, приблизно о 07 год.10 хв. на автодорозі Одеса-Б.-Дністровський, на відстані 140 метрів до повороту на Дальницьке сміттєзвалище, стався наїзд а/м «Mitsubishi Lancer» д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по вказаній автодорозі з боку с. Прилиманське в напрямку с. Нова Долина на велосипед під керуванням Моха, який рухався в попутному напрямку руху по ходу руху автомобілю, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а велосипедист Мох отримав тілесні ушкодження виді закритого перелому лівої ключиці в середній третині, закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, забійної рани тім`яно-потиличної області зліва, підапоневротичної гематоми тім`яної області справа, садна лобно-тім`яно-скроневої області справа, області правого променево-зап`ясткового суглобу, області обох колінних суглобів, 1 та 2 пальців правої стопи, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1132 від 11.06.2018 р/ не були небезпечними для життя, а викликають тривалий розгляд здоров`я строком понад три тижні (більше ніж 21 день) і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

З матеріалів кримінального провадження вбачається непослідовність і суперечність в показаннях водія ОСОБА_7 , який під час його допитів якості свідка, додаткових допитів та під час проведення слідчого експерименту - вказував на різну швидкість його руху під час керуванням ним а/м «Mitsubishi Lancer» д/н НОМЕР_1 , змінюючи свої показання як щодо швидкості його руху, так і про те, що виїзд на зустрічну смугу руху він не здійснював, як і постійно змінював свої показання свідок ОСОБА_8 щодо знаходження велосипеду то на роздільній смузі руху, то на смузі зустрічного руху, біля роздільної смуги.

Суд встановив, що слідчим не було досліджено розбіжності та усунуто суперечки у вказаних вище показаннях як свідка ОСОБА_7 , так і свідка ОСОБА_8 і не надано їм оцінку з огляду на різність їхніх показань, і які суттєво відрізняються від показань велосипедиста Моха, який у вказаній ДТП отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості згідно висновку експерта.

На думку суду, без усунення суперечностей вищевказаних учасників події, слідчий не мав права закривати кримінальне провадження своєю постановою.

Відповідно до ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, а тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, і скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Однак, в задоволенні скарги в частині визнання бездіяльності слідчого Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 , яка полягає у невизнанні його в якості потерпілого, та в порушенні прав потерпілого згідно ч.1, 2,3 ст. 55, ст. 56, п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України та невизнанні його цивільним позивачем згідно ст. 62; п.1 ч.1 ст. 303 КПК України в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР 24.05.2018 року за № 0001079 за ч.1 ст. 286 КК України незаконною та зобов`язання слідчого визнати його потерпілим згідно ст. 55 КПК України по кримінальному провадженню відомості щодо якого внесені до ЄРДР 24.05.2018 року за № 0001079 за ч.1 ст. 286 КК України слід відмовити з огляду на те, що Мох хоча і звертався до слідчого з письмовим клопотанням про визнання його потерпілим, однак слідчим не було йому відмовлено у вказаному клопотання і в матеріалах кримінального провадження відсутня постанова слідчого про відмову у задоволенні такого клопотання ОСОБА_9 , як і відсутня заява (клопотання) ОСОБА_10 з проханням про визнання його цивільним позивачем і таке клопотання слідчому не заявлялося і ним не розглядалося і тим більше не відмовлялось Моху слідчим, а тому вказані процесуальні (процедурні) питання є предметом розгляду слідчим на стадії продовження досудового розслідування і необхідністю останнім прийняти процесуальні рішення з цього приводу.

Вимога скарги ОСОБА_10 щодо визнання рішення слідчого Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження фактично дублює його вимогу про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження з приводу чого, суд висловився вище, а тому в задоволенні скарги в цій частині також слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:

1.Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшого майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 28.11.2018 р. задовольнити частково ;
2.Постанову слідчого Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження відомості щодо якого внесені до ЄРДР 24.05.2018 року за № 0001079 за ч. 1 ст. 286 КК України скасувати ;
3.Матеріали кримінального провадження № 0001079 внесеного до ЄРДР від 24.05.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - направити до СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області для продовження досудового розслідування ;
4.В задоволенні решти скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1