УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Житомирської місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень по п`яти заявах від 16.11.2018 року прокурорами Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_8 , слідчими Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , -
В С Т А Н О В И В :
Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною скаргою, посилаючись на те, що в нього 16.11.2018 року Житомирською місцевою прокуратурою відібрано п`ять протоколів заяв про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень прокурорами Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_8 , слідчими Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , проте відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, а тому він просив зобов`язати уповноважену особу Житомирської місцевої прокуратури внести відповідні відомості до ЄРДР .
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у його скарзі.
Прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, оскільки вважає, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР за результатами розгляду заяв скаржника не вбачається, оскільки заяви не містять об`єктивних даних, які свідчать про ознаки злочину, крім того відсутня істотна школа заподіяна заявнику, а тому просив відмовити у задоволенні скарги.
Слідчий суддя, вивчивши скаргу, заслухавши доводи учасників судового засідання, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до ЄРДР, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Слідчим суддею встановлено, що 16.11.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Житомирської місцевої прокуратури з повідомленням про відібрання в нього протоколів заяви про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень прокурорами Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_8 , слідчими Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
16.11.2018 року прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_11 прийнято від ОСОБА_3 заяву про вчинення прокурорами Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, про що складено відповідний протокол.
Виходячи зі змісту поданої ОСОБА_3 заяви вбачається, що 05.11.2018 року прокурори ОСОБА_5 та ОСОБА_6 самоусунулись від розслідування кримінального провадження №0003038, перешкоджають у його розслідуванні, не надають інформації по вказаному кримінальному провадженню, заявник вважає, що в діях прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наявні ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України перевищення службових повноважень.
Листом від 16.11.2018 року № НП-223с-11, за підписом першого заступника керівника місцевої прокуратури ОСОБА_12 , заявника ОСОБА_3 було повідомлено про те, що його заяву з приводу вчинення прокурорами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дій, які містять ознаки злочину, які передбачені ч. 1 ст. 365 КК України розглянуто та повідомлено, що у зверненні обставин, що свідчили б про заподіяну істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб та причинний зв`язок між вказаним діями чи бездіяльністю та шкідливими наслідками, не наводиться. Таким чином, заява не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що виключає задоволення її вимог в частині внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 365 КК України.
Також, 16.11.2018 року прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_13 прийнято від ОСОБА_3 заяву про вчинення прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, про що складено відповідний протокол.
Виходячи зі змісту поданої ОСОБА_3 заяви вбачається, що 09.11.2018 року прокурор ОСОБА_7 по кримінальним провадженням № 00000207, № 00000208, № 00000209 відмовилась назвати повний склад групи прокурорів, не організувала належне досудове розслідування, не надала належних вказівок слідчому та перешкоджає у вчасному проведенню слідчих дій у даних кримінальних провадженнях, заявник вважає, що в діях прокурора ОСОБА_7 наявні ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України перевищення службових повноважень.
Листом від 20.11.2018 року № НП-223с-11, за підписом першого заступника керівника місцевої прокуратури ОСОБА_12 , заявника ОСОБА_3 було повідомлено про те, що його заяву з приводу вчинення прокурором ОСОБА_7 дій, які містять ознаки злочину, які передбачені ч. 1 ст. 365 КК України розглянуто та повідомлено, зо заява не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення, що виключає задоволення її вимог в частині внесення відомостей до ЄРДР.
Також, 16.11.2018 року прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_14 прийнято від ОСОБА_3 заяву про вчинення слідчим ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, про що складено відповідний протокол.
Виходячи зі змісту поданої ОСОБА_3 заяви вбачається, що 06.11.2018 року слідчий без належної ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира по справі № 295/11795 розпочала допит ОСОБА_3 відносно слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_15 . Вказана справа у Богунському районному суді не слухалась. Заявник вважає, що в діях слідчого ОСОБА_8 наявні ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України перевищення службових повноважень.
Листом від 19.11.2018 року № НП-322с-11, за підписом першого заступника керівника місцевої прокуратури ОСОБА_12 , заявника ОСОБА_3 було повідомлено про те, що його заяву з приводу вчинення слідчим ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 дій, які містять ознаки злочину, які передбачені ч. 1 ст. 365 КК України розглянуто та повідомлено, що відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.
Частина 1 статті 365 КК України встановлює кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, що карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Також, 16.11.2018 року прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_16 прийнято від ОСОБА_3 заяву про вчинення слідчими Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, про що складено відповідний протокол.
Виходячи зі змісту поданої ОСОБА_3 заяви вбачається, що 19.09.2018 року слідчі не виконали ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира по справі № 295/11797/18. Заявник вважає, що в діях слідчих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 наявні ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Листом від 16.11.2018 року № НП-223с-11, за підписом першого заступника керівника місцевої прокуратури ОСОБА_12 , заявника ОСОБА_3 було повідомлено про те, що його заяву з приводу вчинення слідчими Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дій, які містять ознаки злочину, які передбачені ч. 1 ст. 382 КК України розглянуто та повідомлено, що у розглядуваному зверненні обставин, що свідчили б про невжиття службовою особою заходів для виконання ухвали та умисел таких дій, не наводиться. Таким чином, заява не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що виключає задоволення її вимог в частині внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення слідчими Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 КК України.
Частина 1 статті 382 КК України встановлює кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, що карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України.
Як вбачається з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Відповідно до ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються не є злочином.
У даному конкретному випадку, повідомлення про злочин та доводи скаржника про наявність в діях прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ознак кримінально-карних діянь зводяться до того, що прокурори неналежно здійснюють процесуальне керівництво у кримінальних провадженнях, перешкоджають його розслідуванню та не надають інформації заявнику.
Кримінальним процесуальним кодексом України 2012 року, який набрав чинності з 21 листопада 2012 року, законодавцем змінено початок кримінального провадження: досудове розслідування - перша стадія кримінального провадження - починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п. 1.2 розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України заява про кримінальне правопорушення обов`язкового повинна містити відомості визначені частиною 5 цієї статті.
Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вказані висновки проведені Судовою палатою у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 року.
При цьому, системний аналіз положень Глави 19 КПК України свідчить, що повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлені, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення (ч. 4 ст. 214 КПК України).
Відповідно до п.2.1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань облік кримінальних правопорушень, у т.ч. за заявами, які надійшли прокурору, здійснюється за дорученням керівника прокуратури шляхом внесення до ЄРДР відомостей, визначених ч. 5 ст. 214 КПК.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
З положень ст. 3 КПК України випливає, що слідчий - службова особа органу внутрішніх справ, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень; слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слід зазначити, що слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Слідчий суддя провівши системний аналіз положень КПК України, дослідивши заяви ОСОБА_3 викладені в протоколах прийняття заяв про вчинення кримінальних правопорушень від 16.11.2018 року, які кваліфікуються за ч. 1 ст. 365 КК України, врахувавши пояснення прокурора та листи прокуратури Житомирської області, які надані у відповідь на заяви скаржника, враховуючи, що слідчим суддею не встановлено істотної шкоди в службових злочинах завданої заявнику з матеріальним вираженням, що є складовою ч. 1 ст. 365 КК України, заяви ОСОБА_3 містять формальні ознаки діяння визначені в КК України, через малозначність не становлять суспільної небезпеки, тобто не заподіяно істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі, що в розумінні ст. 11 КК України не є злочином, а тому слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга у частині невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень по заявах від 16.11.2018 року відносно прокурорів Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Отже, скарга ОСОБА_3 у частині невнесення до ЄРДР відомостей відносно слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_8 , слідчих Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підлягає задоволенню.
Виходячи з вищенаведеного, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Житомирської місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень по п`яти заявах від 16.11.2018 року підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1-3, 7-29, 113, 214, 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Житомирської місцевої прокуратури виконати вимоги ч. 4 ст. 214 КПК України за повідомленнями ОСОБА_3 від 16.11.2018 року відносно слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_8 , слідчих Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарження не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя: