Справа № 481/1369/18
Провадж.№ 1-кп/481/51/2019
В И Р О К
Іменем України

14.03.2019 р. Новобузький районний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новий Буг кримінальне провадження № 0000118 від 15.02.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, співмешкаючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу вимог ст. 89 КК України такого, що немає судимості,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України
Учасники судового провадження:
прокурори: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
його захисник ОСОБА_6 ,
потерпіла ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Судом встановлено та визнано доведеним, що 14.02.2018 року близько 14:10 год. водій ОСОБА_3 в порушення вимог п.п. 31.4 та 31.4.5 «г» Правил дорожнього руху України рухався на автомобілі марки "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 (польської реєстрації), робоча гальмівна система та рульове керування якого не мали технічних несправностей, а ходова частина якого перебувала в технічно несправному та працездатному стані (технічна несправність полягала у встановленні на задню вість транспортного засобу шин різних розмірів, моделей та з різними малюнками протектора) по вулиці Грушевського в м. Новий Буг Миколаївської області в напрямку до перехрестя вулиць Грушевського та вулиці Площа Свободи. На перехресті вищевказаних вулиць ОСОБА_3 звернув на суху, з асфальтобетонним покриттям, забруднену, з наявністю частин бруду та пилу, проїжджу частину в м. Новому Бузі Миколаївської області вулиці Площі Свободи, де в порушення вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» ПДР, зупинив керований ним автомобіль на лівій частині дороги, тобто в зоні дії вищевказаного знаку. В цей час водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Ford Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись в напрямку від вулиці Софіївська по вулиці Грушевського, під`їхав до перехрестя вулиць Грушевського та вулиці Площа Свободи, де зупинив керований ним транспортний засіб частково на ділянці проїжджої частини вулиць Площа Свободи та частково поза її межами, в положенні майже перпендикулярному до проїжджої частини вулиці Площа Свободи, при цьому передня частина автомобіля спрямована в напрямку до вулиці Руденко в м. Новий Буг, в зоні дії знаку 3.21 «В`їзд заборонено» ПДР, тобто порушив його вимоги. До автомобіля марки «Ford Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_2 зі сторони передніх пасажирських дверцят підійшла ОСОБА_7 , яка, відчинивши їх, почала спілкуватись з пасажиром даного авто.
В цей час ОСОБА_9 , грубо порушивши пункти 10.1,10.9 ПДР України перед початком руху та зміною напрямку руху не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, для забезпечення безпеки руху, не звернувшись за допомогою до інших осіб, керуючи легковим автомобілем марки "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 (польської реєстрації), розпочав рух заднім ходом в напрямку до перехрестя вулиць Грушевського та вулиці Площа Свободи, та в процесі руху зі швидкістю V = 0,91 м/с, здійснив наїзд задньою частиною керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_7 , а в подальшому допустив зіткнення задньою частиною зазначеного автомобіля правою бічною частиною (в районі задньої кромки передніх правих дверцят) автомобіля марки «Ford Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 та знаходився в статичному положенні.
Внаслідок вказаної ДТП пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у виді комбінованого перелому кісток тазу зліва (перелом лонної кістки зліва з переходом на дах вертлюжної западини; перелом гілки седалищної кістки зліва); крововиливів в ділянці кісток тазу; крововиливів на лівому стегні та гомілці, які згідно висновків СМЕ № 46/15 від 10.05.2018 року, відносяться до середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше ніж 21 добу.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п.10.1,10.9 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог дорожнього знаку 3.21 ПДР України «В`їзд заборонено» не перебуває в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Порушення водієм ОСОБА_8 вимог дорожнього знаку 3.21 ПДР України «В`їзд заборонено» не перебуває в причинному зв`язку з ДТП, що виникла. Крім того, перебуваючи на момент зіткнення вищевказаних транспортних засобів в нерухомому стані, водій автомобіля марки «Ford Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власними односторонніми діями не міг вплинути на розвиток ДТП.
Причинний зв`язок між технічною несправністю ходової частини автомобіля марки "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 (польської реєстрації), яку водій ОСОБА_3 міг виявити завчасно (порушення вимог п.п. 31.4 та 31.4.5 «г» ПДР України) та ДТП, в даному випадку не вбачається з технічної точки зору.
Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та, пояснив, що 14.02.2018 року близько 14:10 год. він, виїжджаючи заднім ходом з місця зупинки на площі Свободи в м. Новому Бузі Миколаївської області легковим автомобілем марки "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 (польської реєстрації), перед початком руху та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не був уважний, у зв`язку з чим здійснив наїзд задньою частиною керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_7 , а в подальшому допустив зіткнення задньою частиною зазначеного автомобіля з правою бічною частиною автомобіля марки «Ford Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який стояв позаду його автомобіля. Щиро розкаявся у вчиненому. Цивільний позов визнав частково, в частині матеріальної шкоди повністю; моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. вважає неспівмірною великою з завданими тілесними ушкодженнями потерпілій та визнав суму моральної шкоди 2000 гривень .
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Крім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його винуватість повністю підтверджується наступними доказами, які суд безпосередньо дослідив під час судового розгляду.

Так потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 14.02.2018 року близько 14:10 год. в м. Новому Бузі Миколаївської області вона прийшла до перехрестя площі Свободи та вул. Грушевського, для того щоб привітатися з батьком, який їхав на пасажирському сидінні в автомобілі марки «Ford Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який зупинив даний автомобіль частково на ділянці проїжджої частини на площі Свободи та частково поза її межами. Вона підійшла до пасажирських дверцят даного авто, і, відчинивши двері, стала спілкуватись з батьком. В салон авто вона не сідала. В цей час заднім ходом став рухатись автомобіль марки "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 (польської реєстрації) під керуванням ОСОБА_3 , який задньою частиною притиснув її до дверцят автомобіля марки «Ford Тransit Connect», коли вона почала кричати він, замість того щоб проїхати вперед став вивертати кермо в бік, тим самим став викручувати її затиснуте тіло між автомобілями, що завдало ще більше тілесних ушкоджень. Зменшила розмір свої вимог за цивільним позовом, посилаючись на те, що обвинувачений відшкодував частину завданих збитків у розмірі 2200 грн., тому просила стягнути в рахунок відшкодування матеріальних збитків 534,86 грн. На стягненні моральної шкоди, посилаючись на обставини викладені нею у позові, наполягала, у сумі 50000 грн., вказавши додатково, що спричинені протиправними діями ОСОБА_3 тілесні ушкодження створили дискомфортним її повсякдення життя. А саме, їй стало боляче тривалий час сидіти, у зв`язку з чим стало значно утрудненим її перебування на робочому місці, де вона переважно сидить за робочим столом, її дочка проживає у віддаленому населеному пункті і їй тепер стало важче ніж раніше відвідувати дочку та онуку, оскільки висидіти поїздку тривалий час у транспорті стало нестерпно. Також вона просила суд суворо не карати обвинуваченого.
Аналізуючи показання обвинуваченого та потерпілої, суд приймає їх до уваги, оскільки вони в узгоджуються між собою та іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, а саме протоколами огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, висновками експертиз, які, в свою чергу, свідчать про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Так з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.02.2018 року, схеми та фото таблиць до нього вбачається, що оглядом встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди по вулиці Площа Свободи неподалік перехрестя вулиць Грушевського і Площа Свободи міста Новий Буг Миколаївської області, де було вчинено наїзд на потерпілу( а.с.79-126).

Вказані у протоколі та додатках до нього відомості підтверджують встановлені судом обставини щодо місця дорожньо-транспортної пригоди, що в свою чергу в цілому відповідає поясненням обвинуваченого та показанням потерпілої.

Згідно висновку експерта за № 432 від 29.08.2018 року, дії водія автомобіля "Opel Astra", р/н НОМЕР_1 регламентувалися вимогами дорожнього знаку 3.21 та п.10.1,10.9 ПДР. Дії водія автомобіля а/м «Ford Transit Connect», р/н НОМЕР_2 регламентувалися вимогами дорожнього знаку 3.21 ПДР. Водій автомобіля "Opel Astra", р/н НОМЕР_1 мав технічну можливість запобігти події в даній дорожній ситуації. Оскільки водій автомобіля «Ford Transit Connect», р/н НОМЕР_2 , на момент зіткнення знаходився у нерухомому стані, то своїми односторонніми діями він не міг вплинути на розвиток даної ДТП. В діях водіяавтомобіля "Opel Astra", р/н НОМЕР_1 вбачається невідповідність вимогам дорожнього знаку ПДР України 3.21 «В`їзд заборонено» та п. 10.1, 10.9 ПДР України. В діях водія автомобіля «Ford Transit Connect», р/н НОМЕР_2 вбачається невідповідність вимогам дорожнього знаку ПДР України 3.21 «В`їзд заборонено». Оскільки ДТП сталося в місці, де в`їзд транспортних засобів заборонений, це потребує юридичної оцінки, ініціатор може встановити дії кого з учасників ДТП знаходяться в причинному зв`язку з подією самостійно з урахуванням даного дослідження ( а.с134-140).
З висновку експерта за № 46/15 від 10.05.2018 року вбачається, що у ОСОБА_7 мались ушкодження у виді: комбінованого перелому кісток тазу зліва (перелом лонної кістки зліва з переходом на дах вертлюжної западини; перелом гілки седалищної кістки зліва); крововиливів в ділянці кісток тазу; крововиливів на лівому стегні та гомілці, які відносяться до середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше ніж 21 добу (п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р.). Характер переломів кісток тазу свідчить про те, що, найбільш вірогідно, вони утворилися внаслідок стискання тазової області між тупими твердими предметами (можливо між двома автомобілями). Наявні тілесні ушкодження могли бути спричинені 14.02.2018 року( а.с.130-131).

Отже, експертом було встановлено причину та ступінь тяжкості ушкоджень, виявлених у громадянки ОСОБА_7 .

Дані докази за кримінальним провадженням, суд знаходить належними та допустимими, так як вони підтверджують існування обставин, щодо вчинення даного злочину обвинуваченим ОСОБА_3 , достовірність яких не заперечувала сторона захисту.
Аналіз та оцінка приведених належних та допустимих доказів за кримінальним провадженням в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 .
Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
Протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, які, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття та часткове відшкодування матеріальної шкоди.
Обставин, які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлені.
Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, вчинив злочин невеликої тяжкості.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, його соціально - психологічні риси, те, що останній, не судимий, хоча офіційно не працює, але має дохід від тимчасових заробітків за межами України, за місцем проживання характеризується позитивно, а також дані досудової доповіді Новобузького районного сектору філії ДУ "Центр пробації" від 07.12.2018 року, яким визначений середній ризик вчинення ним повторного злочину.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , враховуючи тяжкість злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, його наслідки для потерпілої ОСОБА_7 , яка не наполягала на призначенні йому суворої міри покарання, зважаючи на те, що ОСОБА_3 відшкодував більшу частину завданих збитків потерпілій на її лікування, в тому числі під час перебування в лікарні, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає можливим призначити йому основне покарання в виді штрафу, в мінімальних межах визначених санкцією ч.1 ст.286 КК України та з урахуванням вимог ч.2 ст.53 КК України, у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.
Крім того, суд враховує ті обставини, що на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 у стані сп`яніння не перебував, раніше до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не притягувався та враховуючи і приймаючи до уваги думку та позицію сторони обвинувачення, потерпілої, які не вважали за необхідне призначити обвинуваченому додаткове покарання, суд вважає за необхідне не призначати обвинуваченому ОСОБА_3 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження, до початку судового розгляду, пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Частинами 1 та 2 ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає серед іншого у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправмірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При цьому ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» (далі Закон) передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), так і для захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Отже, згідно з ст.3 Закону та ст.1194 ЦК України , питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застраховано, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст.33 Закону обов`язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір, повідомлення про ДТП встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у виді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого ст..33 Закону обов`язку з`ясовується судом першої інстанції, у зв`язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами визначеними КПК України і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

З копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів складеного іноземною мовою, яка надана в судовому засіданні стороною обвинувачення вбачається, що 18.10.2017 року цивільно-правова відповідальність Usenko Oleksandr була застрахована за межами України, забезпечений транспортний засіб - автомобіль марки "Opel Astra", р/н НОМЕР_1 . Строк дії полісу по 12 серпня 2018 року включно (а.с.154-155).

Згідно вимог ст.51 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Це право цивільного позивача обмежене в часі тобто, вказані вимоги закону передбачають можливість залучення співвідповідача у справі лише за клопотанням позивача під час підготовчого провадження до початку судового розгляду.

Як видно з матеріалів справи, потерпіла, не вважала за необхідне на підготовчому судовому засіданні пред`явити позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до страховика, зазначивши відповідачем лише обвинуваченого.

З пояснень обвинуваченого та потерпілої видно, що вони не звертались до страховика по питанню відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, а тому стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого вирішується судом, з урахуванням заявлених позовних вимог та з`ясованих обставин.

Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості, що потягло за собою тривале лікування. Надані потерпілою документи, обґрунтовано свідчать про понесення нею грошових витрат у зв`язку з лікуванням, у розмірі 2734,86 грн. Під час судового розгляду справи позивачка зменшила заявлені вимоги, вказуючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 добровільно їй передав грошову компенсацію за завдані збитки у розмірі 2200 грн. За таких обставин вимоги про відшкодування матеріальних збитків на решту суми, яка складає 534,86 грн. в силу ст.1166, 1177 ЦК України належить задовольнити у повному обсязі.

Вирішуючи позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000,00 грн., суд виходить з характеру та обсягу страждань, які понесла потерпіла ОСОБА_7 внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у душевних стражданнях потерпілої, її морально-психологічними переживаннями, пов`язаних з турботою про стан свого здоров`я, а також організацією його відновлення. Крім того, потерпіла ОСОБА_7 у зв`язку з отриманими внаслідок ДТП тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, змушена була проходити обстеження та відповідне лікування у медичних закладах, тривалий час відчувала фізичний біль.

Також при вирішенні питання стягнення моральної шкоди, суд приймає до уваги зміст ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів», яка передбачає, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка з урахуванням здобутих доказів складає незначну суму у розмірі 136 гривень 74 копійки, які б підлягали стягненню з страховика.

З урахуванням суті позовних вимог, а також глибини, тривалості та обсягу фізичних та душевних страждань, спричинених потерпілій, а також з урахуванням принципів розумності та справедливості, у відповідності з вимогами ст.ст.23,1167 ЦК України, та враховуючи ті обставини, що злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також приймаючи до уваги поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 з приводу добровільного часткового відшкодування спричиненої ним матеріальної шкоди, тому суд вважає, що заявлені потерпілою ОСОБА_7 позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, в сумі 10000 гривень, яку суд вважає виваженою, розумною та справедливою та яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_7 в судовому порядку. В іншій частині цих вимог належить відмовити.

По справі наявні процесуальні витрати, які понесені на залучення експерта для проведення інженерно-транспортної експертизи за № 432 від 29.08.2018 року вартістю 1144,00 грн., які на підставі ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до приписів п. 5 ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Речові докази:

-автомобіль марки "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 (польської реєстрації), який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , виданого Республікою Польща, належить Usenko Oleksandr, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , залишити останньому як законному володільцю.
-автомобіль марки «Ford Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 , належить ОСОБА_10 та передано останньому на відповідальне зберігання, залишити йому як законному володільцю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, понесені за проведення інженерно-транспортної експертизи , у розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні 00 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 534 (п`ятсот тридцять чотири) гривні 86 коп., та в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) гривень.

В задоволенні іншої частини цивільного позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1