Справа № 215/447/19
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001931 від 31.10.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, інвалідності не маючого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуваючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 24.01.2019 р. Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185, ч.1 ст.125, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.. Згідно з довідкою штраф сплачений в повному обсязі 21.02.2019 р.
ВСТАНОВИВ:

30.10.2018 року приблизно об 11.00 годині ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 .

В цей час та місці у ОСОБА_4 виник прямий злочинний умисел направлений на повторне таємне заволодіння чужим майном, поєднане з проникненням в інше приміщення, а саме: лому алюмінію, що належить ПрАТ «ПівнГЗК», який знаходиться у приміщенні ремонтного майданчику секції №4 РЗФ-1, розташованого на території ПрАТ «ПівнГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу.

З метою реалізації свого раптово виниклого, зазначеного вище прямого умислу, ОСОБА_4 за місцем свого мешкання підшукав та взяв сумку і поліетиленовий пакет, після чого направився до приміщення зазначеного ремонтного майданчику.

В цей же день, приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_4 прибув до секції №4 будівлі РЗФ-1 ремонтного майданчику, що належить ПрАТ «ПівнГЗК», де побачив, що вхід до нього здійснюється через незачинені металеві двері.

Перебуваючи у вказаний час та місці, ОСОБА_4 реалізуючи свій зазначений вище прямий умисел, діючи повторно, з корисливих мотивів, таємно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені зазначені вище металеві двері проник до вказаної будівлі, таким чином, проник у інше приміщення, що належить ПрАТ «ПівнГЗК». Там на підлозі він побачив лом алюмінію, який визначивши об`єктом свого злочинного посягання, зібрав та склав до заздалегідь заготовлених ним сумки та поліетиленового пакету у загальній кількості 23 кг.

Далі ОСОБА_4 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, зберігаючи вищевказане майно у вказаних сумці та поліетиленовому пакеті, та взявши їх у руки, скориставшись відсутністю очевидців, вийшов з приміщення ремонтного майданчику секції №4 будівлі РЗФ-1 ПрАТ «ПівнГЗК», щоб покинути територію ПрАТ «ПівнГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу із зазначеним вище майном даного підприємства та отримати реальну змогу розпорядитись викраденим майном у власних корисних інтересах. Однак в цей час ОСОБА_4 був помічений охоронцями ПрАТ «ПівнГЗК», які викрили та зупинили його злочинні дії.

Таким чином, ОСОБА_4 не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно до кінця, а саме: лому алюмінію вагою 23 кг, який належить ПрАТ «ПівнГЗК», так як злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки останній був зупинений з викраденим майном охоронцями ПрАТ «ПівнГЗК» та не отримав змоги розпорядитись ним на власний розсуд.

Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №34/12.1/8 від 04.01.2019 р., вартість лому алюмінію вагою 23 кг станом на момент скоєння злочину складає 667,00 (шістсот шістдесят сім гривень).

Таким чином, ОСОБА_4 , у разі доведення свого злочинного умислу до кінця, міг спричинити матеріальну шкоду ПрАТ «ПівнГЗК» на загальну суму 667,00 гривень.

Ці умисні дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, за ознаками незакінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Обвинувачений свою винуватість визнав повністю, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення.

Учасники судового процесу не заперечували визнати недоцільним дослідження доказів, шляхом допиту потерпілих, свідків відносно фактичних обставин справи, що ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Судом роз`яснено учасникам процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, про те, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченому, а також досудову доповідь органу пробації.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає його щире каяття в скоєному.
Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим та ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого оцінюються як середні.
Ухвалюючи вирок суд враховує ступінь тяжкості та громадську небезпеку вчиненого кримінального правопорушення (злочинів), який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані, що характеризують особу обвинуваченого, який є раніше судимою особою, проте повторно вчинив злочин проти власності до винесення попереднього вироку суду; його ставлення до скоєного, наявність у нього постійного місця проживання, досудову доповідь органу пробації, а також те, що обвинувачений упродовж судового провадження давав визнавальні показання щодо обставин вчинення правопорушення і не оспорював фактичних обставин їх учинення, що дало суду підстави розглядати провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Цим обвинувачений сприяв здійсненню правосуддя, а отже, і розкриттю правопорушення. Зазначене у своїй сукупності суттєво знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та значно пом`якшує покарання. Тому, призначаючи обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті, суд вважає можливим його виправлення без відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, у відповідності до ст. ст. 75-76 КК України, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Суд не знаходить підстав для застосування ч.4 статті 70 КК України, оскільки покарання, призначене вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2019 р. у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн., обвинуваченим сплачено 21.02.2019 р., тобто він вважається таким, що відбув покарання.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому іспитовий строк, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На думку суду, призначення цього покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Згідно зі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №34/12.1/8 від 04.01.2019 р. у розмірі 572 гривні.

Речові докази: - корпус редуктора та верхню кришку редуктора, що належать ПрАТ «ПівнГЗК» та передані на зберігання головному механіку РЗФ-1 ПрАТ «ПівнГЗК» ОСОБА_5 повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду, через районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з дня отримання його копії.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

СУДДЯ: