У Х В А Л А
Справа № 185/11119/18

Провадження № 1-кс/185/1696/19

21 травня 2019 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , в присутності підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,, клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянину України, не одруженому, не працюючому, з повною середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , -

В С Т А Н О В И В :

Подане на розгляд слідчому судді клопотання вмотивовано тим, що в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0001762, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених: ч. 1 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин. Зокрема, 14 березня 2019 року ОСОБА_6 незаконно придбав, зберігав з метою збуту, а потім з корисливої зацікавленості, з метою отримання наживи від незаконного продажу психотропної речовини, незаконно збув оперативному закупнику ОСОБА_7 психотропну речовину «метамфетамін», маса якої становить 0,1018 г, отримавши від продажу зазначеної психотропної речовини прибуток в розмірі 200 гривень, тим самим порушивши вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» і Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», з внесеними до них змінами.
19 березня 2019 року, о 12.10, ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.
20 березня 2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.
20 березня 2019 року підозрюваному ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк тримання під вартою, визначений ухвалою слідчого судді Павлоградского міськрайонного суду Дніпропетровської області сплив о 12 годині 10 хвилин 16 травня 2019 року.
14 травня 2019 року строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців Постановою керівника Павлоградської місцевої прокуратури, а саме до 20 червня 2019 року.
17 травня 2019 року в провадження Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого подане в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0001762, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 серпня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 307 КК України, про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В провадження слідчого судді ОСОБА_1 матеріали клопотання, згідно протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді передано 20 травня 2019 року.
На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, що дає підстави вважати, що під загрозою застосування до нього суворого покарання у разі доведеності його вини у вигляді позбавлення волі, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знаходячись на свободі може перешкоджати кримінальному провадженню, у якому він підозрюється, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме осіб, які були присутні в якості понятих під час проведення обшуку за місцем його мешкання, оскільки ОСОБА_6 , володіючи відомостями щодо місця проживання останніх, може вплинути на них, з метою схилення їх до зміни показів та відмови від показів. Враховуючи також той факт, що ОСОБА_6 , є наркозалежною особою, не має постійного місця роботи та постійного джерела прибутку, є підставами вважати, що ОСОБА_6 може вчинити інші злочини. Обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, так як зібрані на нього характеризуючи дані, що вказує на наявність ризиків, передбачених до п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.
На час розгляду клопотання в порядку ст. 208 КПК України до розгляду клопотання ОСОБА_6 затримано не було.
При розгляді клопотання слідчий та прокурор з приводу підстав зазначених в ст. 177 ч. 1 КПК України підтвердили вищенаведене та наполягали на задоволенні клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_6 оспорюючи обґрунтованість підозри, та своєї провини у вчинені зазначеного кримінального правопорушення, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід.
Захисник ОСОБА_5 висловив позицію узгоджену зі своїм підзахисним. Докази наведені стороною обвинувачення не свідчать на його думку про обґрунтованість підозри.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 провадиться досудове розслідування, і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. Також, висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку передбаченому КПК України.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_6 встановлено, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, в той самий час з`ясовуючи питання про міцність соціальних зв`язків слідчим суддею встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, перебуває на диспансерному обліку у терапевта з 2012 року, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Також слідчим суддею враховується і той факт, що з моменту закінчення строку дії попереднього запобіжного заходу порушень процесуальної дисципліни ОСОБА_6 не має.
За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений слідчим суддею, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, що узгоджується з позицією, наведеною в рішенні ЄСПЛ у справі «Медвєдєв та інші проти Франції» (рішення ЄСПЛ від 29 березня 2010 року, § 76). Судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Крім того, під час визначення підстав для застосування конкретного виду запобіжних заходів також слід ураховувати правило, що закріплено ч. 3 ст. 176 КПК України, - слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику чи ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Отже, ще однією складовою підстав застосування конкретного запобіжного заходу є наявність відомостей про те, що іншими запобіжними заходами виконання завдання кримінального провадження є неможливим.

Враховуючи вказані обставини слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, з покладенням на підозрюваного передбачених у ч.5 ст.194 КПК України низки обов`язків.
Строк дії ухвали встановити в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 205 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
-прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;

-заборонити покидати квартиру АДРЕСА_2 , в якій він мешкає, цілодобово;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Строк дії ухвали до 20 червня 2019 року включно.

Зобов`язати орган Національної поліції негайно поставити на облік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.
Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , домашнього арешту покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває справа.
Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1