печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3122/19-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням старшого слідчого Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000227, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:
24.01.2019 старший слідчий Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000227, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Слідчим відділом Печерського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного 23.12.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 за ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу від 15.11.2005 № 60 ОС філії ВАТ «Морський Транспортний Банк» у м. Києві ОСОБА_5 призначено на посаду заступника Керуючого філією Відкритого акціонерного Товариства «Морський Транспортний Банк» у м. Києві. Згідно наказу № 32-ОС/4 від 01.09.2006 ВАТ «Морський Транспортний Банк» ОСОБА_5 призначено на посаду Керуючого Філією ВАТ «Морський Транспортний Банк» у м. Києві.

Так, в період часу з 2007 по 2012 рр. службовими особами Банку видано кредити в сумі 200 000 (двісті тисяч) доларів США понад 200 фізичним особам, які не можуть підтвердити джерела своїх доходів. ОСОБА_5 , будучи Керуючою Філією ВАТ «МТБ» у м. Києві, використовуючи своє службове становище, діючи з корисливих мотивів, маючи намір на особисте незаконне збагачення та третіх осіб, вирішила заволодіти коштами банку в особливо великих розмірах.

Згідно розробленого ОСОБА_5 плану злочинної діяльності, вона за допомогою членів кредитного комітету Банку та підставних фізичних та юридичних осіб організували схему розкрадання грошових коштів Банку, під виглядом видачі споживчих кредитів під купівлю земельних ділянок в Київській області.

Крім того, ряд громадян України, перебуваючи у місті Києві, упродовж 2007-2012 років, діючи за попередньою домовленістю з рядом невстановлених осіб, діючи навмисно, будучи співзасновниками та директорами ряду компаній, у тому числі так званих «фіктивних», вирішили незаконно, за допомогою документів, що містять завідомо неправдиві дані, шляхом зловживання довірою та за допомогою третіх осіб отримати кредитні кошти в банківській установі, а саме у Печерському відділенні ПАТ «МАРФІН БАНК», які у подальшому наміру повертати не збирались.

Після укладання угод про надання кредитних коштів ПАТ «МАРФІН БАНК», ОСОБА_5 , діючи спільно та за допомогою інших невстановлених осіб, у тому числі банківських працівників, здійснили перерахування грошових коштів, що знаходилися на розрахункових рахунках вказаних осіб та були отримані в банківській установі, в касі залу за адресою: м. Київ, вул. Щорса (Є. Коновальця), буд. 15/1.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння коштами банку, ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, отримавши кошти та здійснивши виведення з під фінансового контролю ПАТ «МАРФІН БАНК», використовуючи своє службове становище та можливість впливу на пов`язані юридичні особи, у тому числі так звані «фіктивні», здійснила переведення безготівкових коштів у готівкові та привласнила їх, без мети повернення або виконання умов щодо використання таких коштів, відповідно до специфікації договорів кредитування.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яка на думку слідства обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи при цьому наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини на думку слідчого виправдовують застосування до підозрюваної домашнього арешту, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є єдиним можливим заходом, в зв`язку із тяжкістю кримінального правопорушення, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. Разом з тим, прокурор зазначив, що не встановлено підстав переховування підозрюваної від слідства, тобто відсутній даний ризик. Також просили суд врахувати, що підозрювана є особою похилого віку, пенсіонеркою, на утриманні якої знаходяться онука та свекруха.

В судовому засіданні підозрювана та її захисник заперечували щодо задоволення клопотання та просили відмовити у задоволенні клопотання, вказавши на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

18.01.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, уродженки м. Макіївка Донецької області, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимій, була вручена підозра від 29.11.2018 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: обґрунтовується наступними доказами, які зібрані у провадженні, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 27.02.2017; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.07.2018; висновком судово-економічної експертизи № 128/7 від 15.11.2018 та іншими матеріалами у даному кримінальному провадженні.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, інкримінованого їй стороною обвинувачення, а відтак доводи сторони захисту про протилежне слідчий суддя не приймає.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу необхідно враховувати, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Як особа, ОСОБА_5 характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є пенсіонером, має на утриманні малолітню онуку, має міцні соціальні зв`язки, вищу освіту та визначене місце проживання, за якими характеризується позитивно.

Судовим розглядом, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , даних, що характеризують її особу, встановлено, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваної наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Долучені до клопотання докази, містять переконливі дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Доказів того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчому судді не надано. Твердження з приводу існування таких ризиків прокурором у судовому засіданні не було спростовано.

При цьому ризик переховування підозрюваної не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому.

Щодо інших ризиків, на які посилався слідчий, такого як незаконно впливати на свідків, потерпілих; вчинити інше кримінальне правопорушення, то вони є сумнівними, з урахуванням встановлених обставин вчинення кримінального правопорушення та даних, які характеризують особу підозрюваної, та як наслідок розцінюється як домисел, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями сторони обвинувачення.

Дані про особу підозрюваної, яка є раніше не судимою, її пенсійний вік, стан здоров`я і те, що має постійне місце проживання та родину свідчить на користь останньої, та з урахуванням обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_5 , в свою чергу спростовує доводи слідчого щодо можливості існування неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, враховуючи, що стороною обвинувачення було доведено наявність обґрунтованої підозри, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0000227, а саме до 24.03.2019 включно, з одночасним покладенням на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання старшого слідчого Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної у кримінальному провадженні №0000227, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Макіївка Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0000227, а саме до 24.03.2019 включно.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчих слідчої групи слідчого Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві та процесуальних керівників у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України;

- утримуватися від спілкування (поза проведенням процесуальних дій) із свідками у кримінальному провадженні.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на слідчого у кримінальному провадженні №0000227.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1