КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу директора ТОВ «ТЕХНОАЛЕКС» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 серпня 2018 року у кримінальному провадженні № 0003630 від 13.11.2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, які відкрито у різних банківських установах, в тому числі на рахунок № НОМЕР_1 , який належать ТОВ "ТЕХНОАЛЕКС" () та який відкрито в ПАТ "БАНК IНВЕСТИЦIЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" (МФО 380281).
В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання прокурора містить достатньо правових підстав для його задоволення у відповідності до вимог ст. 98, ст.170 КПК України,оскільки вказане майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді директор ТОВ «ТЕХНОАЛЕКС» ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді та посилаючись на її незаконність та необґрунтованість просить скасувати рішення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання був здійснений без виклику власника майна.

Апелянт зазначає, що прокурором не було надано достатніх доказів того, що арештоване мано відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а також докази того що будь-хто з посадових осіб обґрунтовано підозрюється в будь-якому кримінальному правопорушення, оскільки жодної підозри не висунуто.

Також зазначає, що слідчим суддею було задоволено клопотання за відсутності правових підстав, так як грошові кошти, що обліковуються в безготівковому вигляді не могли бути використані як знаряддя вчинення злочину. Додає, що твердження про те що ТОВ «ТЕХНОАЛЕКС» відноситься до суб`єктів господарювання, які мають ознаки фіктивності та залучені до документального оформлення безтоварних операцій не підтверджуються належними доказами.

Вказує, що ТОВ «ТЕХНОАЛЕКС» є товариством що здійснює правомірну підприємницьку діяльність і не має відношення до обставин кримінального провадження

Апелянт неодноразово не з`являвся в судові засідання по розгляду поданої апеляційної скарги, заявляючи клопотання про перенесення розгляду на інші дати. Про причини своєї неявки в суд 28.02.2019 року не повідомив, хоча про дату, час та місце кожного судового засідання був завчасно проінформований належним чином. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності апелянта, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Що стосується пропуску строку на апеляційне оскарження ТОВ «ТЕХНОАЛЕКС», колегія судді приймає до уваги те, що клопотання прокурора про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без участі власника майна, а відомості щодо отримання ними копії оскаржуваної ухвали у справі відсутні. За таких обставин, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 серпня 2019 року вважається пропущеноз поважних причин, а апеляційну скаргу такою що подана в строк, згідно вимог абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003630 від 13 листопад 2017 року, за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що на території м. Києва та інших областей діє організоване злочинне угрупування, учасники якого організували функціонування «конвертаційного центру», спрямованого на мінімізацію доходів, отриманих в ході протиправних діянь: ухилення від сплати обов`язкових платежів до бюджету, зменшення податкового навантаження на вітчизняні суб`єкти господарської діяльності (далі - СГД), проведення безтоварних фінансових операцій з використанням реквізитів фіктивних підприємств..

Оглядом інформаційно-аналітичних баз даних ДФС України від 14 серпня 2018 року встановлено низку пов`язаних суб`єктів господарювання, які мають ознаки фіктивності та невстановленими слідством особами залучені до документального оформлення безтоварних операцій, серед яких: ТОВ "ТЕХНОАЛЕКС" (), ТОВ "СКАЙТРЕЙДІНГ+" (), ТОВ "СІГМА ПРОФІТ" (), ТОВ "ПРЕМІУМ СТІЛ ТЕХНОЛОДЖІ" (), ТОВ "ФІРМА "ПАРМА ЛТД" (), ТОВ "МЕЛЬМАРК" (), ТОВ "МЕГАХРОМ" () , ТОВ "МАРСОЛ ТОРГ" (), ТОВ "ЛОРАНТ КОМПАНІ" (), ТОВ "ЛІДЕР-ГРУПА" (), ТОВ "КРОКСІ" (), ТОВ "КОЛОРІ ТРЕЙД" (), ТОВ "ЕКСПРЕС КОНТРАКТ" (), ТОВ "ДОГІС" (), ТОВ "ДНІПРООПТОРГ ПЛЮС" (), ТОВ "ДЕЛАФЕР" (), ТОВ "ДАРІОН ПРО" (), ТОВ "ГІДРОПРОФ" (), ТОВ "АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ" (), ТОВ "АНРЕСТ" (), ТОВ "АМАЛЬТЕЇДА" ().

Також встановлено, що вищевказані товариства використовують рахунки відкриті у наступних банківських установах: ПАТ "БАНК "УКРАЇН.КАПIТАЛ" (МФО 320371); ПАТ "БАНК IНВЕСТИЦIЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" (МФО 380281); АКБ "IНДУСТРIАЛБАНК" (МФО 313849); АТ "УкрСиббанк" (МФО 351005); ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНIПРО" (МФО 305749); АТ "ПРАВЕКС БАНК" (МФО 380838); ПАТ "АЛЬФА-БАНК" (МФО 300346); АТ "СБЕРБАНК" (МФО 320627); АБ "УКРГАЗБАНК" (МФО 320478); ПАT "ПУМБ" (МФО 334851); АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" (МФО ).

20 серпня 2018 року старшим слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 винесено постанову про визнання грошових коштів розміщених на зазначених рахунках, речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003630.

Прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду з клопотанням про накладення арешту в рамках даного кримінального провадження з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 серпня 2018 року клопотання органу досудового розслідування задоволено.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання прокурора, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційних скарг такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання прокурора в межах кримінального провадження № 0003630 про арешт майна, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.

Твердження апелянтів про те, що товариства не мають жодного відношення до протиправної діяльності, яка розслідується, не є підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки метою накладення арешту у даному випадку є забезпечення збереження речових доказів, тобто це не вимагає доведення причетності особи до кримінального правопорушення

Доводи апеляційної скарги в частині того, що оскаржувана ухвала та клопотання слідчого не містять обґрунтування потреб у застосуванні арешту, є непереконливими, з урахуванням відповідності ухвали слідчого судді вимогам ст. 370 КПК України та відповідності клопотання слідчого вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Крім того, твердження апелянта про відсутність підстав для накладення арешту на майно, окільне останнє не відповідає вимогам речового доказу, спростовуються постановою про визнання вилученого майна речовимдоказом від 20 серпня 2018 року, відповідно до якої, майно, на яке прокурорпросить накласти арешт, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадження.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, зазначене у клопотанні прокурора, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянтів щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.

Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 серпня 2018 року, якою частково задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, що відкриті у банківських установах, в тому числі :ПАТ "БАНК IНВЕСТИЦIЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" (МФО 380281), рахунки:№ НОМЕР_1 , який належать ТОВ "ТЕХНОАЛЕКС" () залишити без змін.

Апеляційну скаргу директора ТОВ «ТЕХНОАЛЕКС» ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/52/2019
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1