Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/758/19
Провадження №: 1-кп/332/164/19
Вирок
Іменем України
14 травня 2019 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, у зареєстрованому шлюбі не прибуваючого, який не має утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
23.01.2019 року приблизно о 20год. 00хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в кафе за адресою АДРЕСА_2 помітив посвідчення водія України на ім*я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким вирішив незаконно заволодіти з метою отримання в подальшому грошових коштів від його власника за повернення вказаного документа. Реалізуючи раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння важливим особистим документом шляхом привласнення, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні вказаного кафе, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, з корисливих мотивів незаконно заволодів посвідченням водія України серії НОМЕР_1 на ім*я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 10.02.2018 року. Заволодівши посвідченням водія на ім*я ОСОБА_6 , ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши можливість розпорядитись важливим особистим документом на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, в скоєному щиро покаявся, не заперечував, що при зазначених у вироку обставинах скоїв злочин та суду показав, що 23.01.2019 року у вечірній час, він знаходився з потерпілим ОСОБА_6 у приміщенні кафе, розташованого в Заводському районі м. Запоріжжя, де побачив, що у потерпілого, який перебував у стані сп`яніння, з кишені випало посвідчення водія. Він вирішив забрати це посвідчення водія собі, для того, щоб в подальшому повернути потерпілому за винагороду, та забравши посвідче ння собі, пішов з кафе. На наступний день, він запропонував потерпілому викупити у нього це посвідчення та повернув його, отримавши винагороду у розмірі 300гривень.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду кримінального провадження повідомлявся своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надав заяву з проханням розглянути кримінальне провадження за його відсутності та призначити покарання на розсуд суду(а.с.39).
Ураховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та з урахуванням повного визнання обвинуваченим свої вини, відсутністю цивільного позову, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визначивши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога на даний час не перебуває, але перебував на профілактичному обліку у лікаря нарколога з листопада 2010 року по листопад 2011 року та був знятий з обліку по закінченню терміну нагляду.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є його щире каяття в скоєному злочині. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 доведена в повному обсязі і він підлягає кримінальному покаранню, оскільки його дії підпадають під кваліфікацію за ч.3 ст.357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом.
Обмірковуючи питання про міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до положень ст.ст.65-67 КК України враховує характер та ступень тяжкості скоєного ним злочину, який відноситься до категорії злочину невеликої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, обставину, яка пом`якшує покарання, зазначену судом раніше у вироку, до якої відносить щире каяття, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з зазначеної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Таким чином, суд також при призначенні покарання враховує ступень суспільної небезпеки і спосіб злочинних дій, а також їх наслідки.
Враховуючи, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.357 ч.3КК України санкція статті передбачає декілька альтернативних видів покарання, суд вважає, що покарання у виді штрафу призначати недоцільно внаслідок матеріального положення обвинуваченого, який офіційно не є працевлаштованим, а отже немає стабільного доходу, та з урахуванням позиції прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання, вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі.
Разом з тим, суд вважає за можливе при призначені покарання застосувати ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, оскільки суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 у даному випадку можливе без ізолювання від суспільства і без відбування ним покарання, що у відповідності до ст. 75 КК України є підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, згідно ст. 76 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, особи обвинуваченого, даних, що його характеризують, відношення обвинуваченого до скоєного, що виразилось у його щирому каятті та засудженні своєї протиправної поведінки. Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти виправленню обвинуваченого та буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений. Судові витрати відсутні. Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України, а саме: посвідчення водія України серії НОМЕР_1 на ім.»я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане 10.02.2018 року, яке належить ОСОБА_6 та знаходиться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження, слід повернути потерпілому за належністю.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд -

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 357 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання у виді 1-го(одного) року обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1(один) рік, за умови, що протягом встановленого судоміспитового строку він не вчинить новий злочин, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок іспитового строку ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку суду.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Речовий доказ: посвідчення водія України серії НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане 10.02.2018 року, яке належить ОСОБА_6 та знаходиться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження, повернути потерпілому за належністю.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням ст. 394 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок ухвалено та підписано суддею в нарадчій кімнаті в 1-му примірнику 14.05.2019 року.

Суддя ОСОБА_1