Дата документу 18.03.2019 Справа № 334/2902/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 334/2902/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/518/19 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,
представником потерпілого ОСОБА_10

розглянула 18 березня 2019 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2018 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новотроїцбкого Оріхівськогорайону Запорізької області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, водія ТОВ «Старавто», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Встановлені ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2018 року обставини:
19 березня 2018 року приблизно о 13.30 год. водій ОСОБА_7 , керуючи автобусом «Volkswagen LT 35» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи пасажирські перевезення за маршрутом №49, сполученням «вул. Товариська вул. Василя Сергієнка» (перевізник ТОВ «Старавто»), рухався по проїзній частині вул. Дніпровське шосе, що знаходиться на території Дніпровського району м. Запоріжжя з боку Василя Сергієнкав напрямку вул. Товариської зі швидкістю не менше 70 км/год, що перевищує дозволену швидкість руху в населеному пункті.
В салоні його автобусу перебувало приблизно 15-18 пасажирів.
В цей час, у попутному з автобусом «Volkswagen LT 35» реєстраційний номер НОМЕР_1 напрямку, попереду нього рухався автомобіль швидкої медичної допомоги «Citroen Jumper» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 .
Під час руху в районі будинку № 42по вул. Дніпровське шосе в м. Запоріжжі водій ОСОБА_7 з метою виконання обгону попутного автомобіля «Citroen Jumper» реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїхав на смугу зустрічного руху, по якій випередив вказаний автомобіль, після чого не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, з метою повернення на свою смугу руху, змінив напрямок руху вправо, допустив занос керованого ним автобусу, виїзд за межі проїзної частини вправо та його перекидання.
Своїми діями водій ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 10.1, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України№1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:
-п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якого зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
-п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;
-п. 12.9 «Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 -12.7»
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, згідно з висновками судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди №9-251 від 24.04.2018 року з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автобусу «Volkswagen LT 35» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 отримав тілесні пошкодження середньої тяжкості з якими був госпіталізований до лікарні.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №559 від 11 квітня 2018 року у ОСОБА_12 були виявлені наступні тілесні пошкодження: закритий перелом середньої третини лівої ключиці зі зміщенням кісткових фрагментів, синець з набряком м`яких тканин в області лівого надпліччя, які у сукупності кваліфікуються як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості, що не були небезпечними для життя в момент їх спричинення, але потягли за собою довготривалий розлад здоров`я, більш як 21 день. Дані пошкодження утворилися від дії тупих предметів та могли утворитися в результаті ударів о виступаючі предмети всередині салону автомобіля в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

У підготовчому судовому засіданні захисником заявлено клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею на поруки.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя
від 26 жовтня 2018 року:

Клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу задоволено.
Звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.286 КК України, передавши на поруки трудовому колективу ТОВ «Тревел-Авто», якщо він протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст.47 КК України закрито.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ПАТ «Стразова компанія «Оранта-Січ» про відшкодування шкоди залишено без розгляду.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, просить її скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вважає, що суд задовольняючи клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу не врахував обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення стосовно перевищення максимальної допустимої швидкості руху в насаленому пункті, при цьому при обгоні попутного автомобіля виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив занос керованого ним автомобіля, виїзд автомобіля за межі проїзної частини та його перекидання, та матеріали, що характеризують його особу, який, здійснюючи пасажирські перевезення пасажирів, 5 разів притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що свідчить про систематичне грубе порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху, чим наражає на небезпеку пасажирів.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора директор ТОВ «СТАРАВТО», з підстав необґрунтованості, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, зазначивши про грубе порушення обвинуваченим вимог ПДР.
Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні зазначив про згоду із застосуванням відносно ОСОБА_7 положень ст. 47 КК України та про відшкодування обвинуваченим моральної шкоди та прощення обвинуваченого, висловив категоричне заперечення вимогам апеляційної скарги прокурора, вказуючи на невиправдане затягування таким чином даного кримінального провадження, що призведе до перепон у отриманні страхового відшкодування, яке потрібно для проведення оперативного медичного втручання. Додатково потерпілий зазначив, що спілкувався із представниками ТОВ «СТАРАВТО» та переконався ц дійсності намірів останніх взяти обвинуваченого на поруки.

Представник потерпілого у судовому засіданні не наполягав на задоволенні апеляційної скарги прокурора та підтримав позицію потерпілого.
Захисник обвинуваченого у судовому засіданні висловив заперечення доводам та вимогам апеляційної скарги прокурора та вказав на наявність всіх підстав для застосування до ОСОБА_7 ст. 47 КК України.
Обвинувачений у судовому засіданні висловив заперечення вимогам апеляційної скарги прокурора.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 286 КК України, прокурором не оспорюються та не оскаржуються, а тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України ухвала суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданої апеляційної скарги.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України встановлено, що суд закриває кримінальне провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

При цьому положеннями ст. 285 цього ж Кодексу визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, зокрема у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, і щиро розкаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру і не порушуватиме громадського порядку.

Суд першої інстанції при розгляді відповідного клопотання сторони захисту, на переконання колегії суддів, дотримався вказаних вимог закону, у підготовчому судовому засіданні з`ясував фактичні обставини справи, правильно врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, щире розкаяння ОСОБА_7 у вчиненому, ретельно дослідив доводи заявленого клопотання про передачу обвинуваченого на поруки трудового колективу ТОВ «Тревел-авто», де він працює, і керуючись законом прийшов до обґрунтованого висновку про можливість звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, з передачею на поруки колективу ТОВ «Тревел-авто».

При цьому, суд першої інстанції, взявши до уваги визнання обвинуваченим провини у інкримінованому злочині, встановив фактичні обставини справи та вірність кваліфікації дій ОСОБА_7 , а при розв`язанні клопотання сторони захисту предметом дослідження суду були як відповідне клопотання ТОВ «Тревел-авто», так і протокол зборів трудового колективу даного Товариства, які наявні у матеріалах кримінального провадження.

Щире розкаянні обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні, що не оспорюється в апеляційній скарзі, виявляється у визнанні останнім провини, відшкодуванні моральної шкоди та висловленні жалю з приводу вчиненого, вибачення перед потерпілим.

Отже, встановлені ст. 47 КК України передумови для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудовому колективу існували, що, з урахуванням відомостей стосовно особистості обвинуваченого, засвідчує наявність підстав для прийняття місцевим судом оскаржуваного рішення.

Додатково судова колегія звертає увагу, що, на користь прийнятого рішення свідчать позитивні дані про особу обвинуваченого, який вперше притягуються до кримінальної відповідальності, працює водієм у ТОВ «Тревел-авто», за місцем роботи характеризуються виключно позитивно, та позиція потерпілої сторони, який не заперечував щодо закриття кримінального провадження та передання обвинуваченого на поруки трудового колективу.
Таким чином, суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження повною мірою врахував обставини, що мають значення для прийняття рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею на поруки трудовому колективу.
Вказане в свою чергу спростовує доводи апеляційної скарги прокурора в частині не врахування судом матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, з огляду на положення ст. 47 КК України та наявність усіх підстав для її застосування відносно ОСОБА_7 , рішення суду першої інстанції про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та передачу його на поруки трудовому колективу є законним та обґрунтованим.

Крім того, колегія суддів враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», згідно яких особу можна звільнити від кримінальної відповідальності з передачею на поруки за ст. 47 КК за умови, що вона вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Підставою такого звільнення є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням крім колективу можуть ініціювати сам обвинувачений (підсудний) або його родичі, потерпілий, а також прокурор, слідчий чи особа, яка провадить дізнання. Порушене колективом клопотання має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання, суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

З урахуванням зазначеного вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення, повністю дотримався вимог матеріального та процесуального законів, а тому підстави для його скасування відсутні.

Аргументи прокурора щодо неврахування судом фактичних обставин справи, з огляду на встановлені ст. 47 КК України критерії застосування даної норми, пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, яке визнано доведеним та класифікацію даного злочину як невеликої тяжкості, слід визнати неспроможними.

Стосовно доводів прокурора щодо систематичного порушення ОСОБА_7 правил дорожнього руху у зв`язку із притягненням останнього до адміністративної відповідальності, судова колегія зауважує, що зазначене не створює перешкод для застосування до особи положень ст. 47 КК України, оскільки дана норма не містить таких обмежень.

На переконання колегії суддів, ухвала суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні обставин.
Істотних порушень кримінального процесуального закону судом першої інстанції, які були б підставами для скасування ухвали, колегією суддів не встановлено, що обумовлює відхилення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2018 року, якою обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.286 КК України та передано на поруки трудовому колективу ТОВ «Тревел-Авто» залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4