Справа № 610/2499/18
Провадження № 1-в/610/19/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Балаклія клопотання Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» про уточнення вироку від 05.12.2018р. відносно засудженого ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И В :

Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05.12.2018року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, та призначено покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Вирок не набрав законної сили. На даний вирок прокурором подано апеляційну скаргу.

03.01.2019 року від начальника відділу по контролю виконання судових рішень ДУ «Харківський слідчий ізолятор» надійшло клопотання про уточнення вироку суду в частині призначення остаточного покарання за вимогами ч.4 ст.70 КК України, оскільки в ході вивчення матеріалів особової справи ОСОБА_4 було виявлено, що він вчинив злочин 03.07.2018 року після ухвалення вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 11.01.2018 року. У резолютивній частині вироку від 05.12.2018 року при призначенні покарання було зазначено, що відповідно до ч.4 ст.70 КК України новопризначений вирок повністю поглинув покарання, призначене за попереднім вироком від 11.01.2018 року.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти клопотання, вказавши на те, що дане питання може бути вирішене тільки Харківським апеляційним судом.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Статтею 537 КПК України визначений перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків. Так, у пункті 14 частини першої ст.537 КПК України зазначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Окремі роз`яснення щодо питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, зокрема щодо тлумачення сумнівів і протиріч, які виникають при виконанні вироку, містить Постанова Пленуму ВСУ від 21.12.1990 року №11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироку».

У пункті 4 даного Пленуму роз`яснено, що суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків:

- про застосування акта амністії, якщо його застосування є обов`язковим і суд при постановленні вироку не обговорював цього питання;

- про звільнення з-під варти особи, засудженої умовно чи до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або із застосуванням до неї ст.46-1 КК України, якщо підсудний був під вартою і суд не вирішив питання про зміну запобіжного заходу;

- про скасування запобіжного заходу, якщо при виправданні підсудного чи засудженні його зі звільненням від покарання суд у вироку не вказав про його скасування;

- про зарахування попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, якщо таке зарахування не проведено судом або допущено неточність при його обчисленні;

- про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані;

- про застосування відстрочки виконання вироку не тільки щодо основного, але й щодо додаткового покарання, якщо рішення суду про застосування ст.46-1 КК України неконкретизоване;

- про виключення з акта опису майна, на яке за законом не допускається звернення стягнення, якщо у вироку не вирішено питання про це майно;

- про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду;

- про визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань;

- про оплату праці захисника;

- про долю неповнолітніх дітей засудженого, які залишилися без догляду, і передачу їх для піклування установам, родичам або іншим особам, якщо у вироку нема такого рішення;

- про уточнення посади чи виду діяльності, якщо при призначенні покарання (основного або додаткового) у вигляді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю допущено неточні, неконкретні формулювання;

- про призначення громадського вихователя неповнолітньому в разі його умовного засудження або застосування до нього міри покарання, не пов`язаної з позбавленням волі, або відстрочки виконання вироку відповідно до ст.46-1 КК України;

- про усунення неточностей, допущених у вироку при написанні прізвища, імені, по батькові чи інших біографічних даних засудженого, а також описок та арифметичних помилок, коли вони очевидні і виправлення їх не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища засудженого.

Відповідно до ст.379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необгрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що клопотання про уточнення вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 05.12.2018р. не підлягає задоволенню, оскільки дане питання буде вирішено при розгляді апеляційної скарги в Харківському апеляційому суді.

На підставі викладеного суд уважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, за відсутності клопотань сторін, під час ухвалення даного рішення, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання начальника відділу по контролю виконання судових рішень Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» про уточнення вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 05.12.2018р. відносно засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у семидобовий термін.

Суддя: