Дата документу 01.03.2019 Справа № 554/1045/19
Провадження №1-кс/554/2343/2019
У Х В А Л А
іменем України

01 березня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2019 року заявник ОСОБА_3 через свого представника адвоката ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеною скаргою. В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 23.01.2019 року ОСОБА_5 звернувся із заявою в порядку ст.214 КПК України до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, у якій виклав факти невиконання рішень суду адміністрацією ДУ «Харківський слідчий ізолятор», однак станом на день звернення зі скаргою жодних дій всупереч положень ст.214 КПК України зі сторони ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, спрямованих на внесення вказаних відомостей до ЄРДР не вчинено, досудове розслідування не розпочато. На підставі викладеного, а також доводів, зазначених у скарзі, заявник просить зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, розглянути заяву від 23.01.2019 року в порядку ст.214 КПК України та внести відповідні відомості до ЄРДР.

У судовому засіданні, призначеному в режимі відеоконференції, заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Від слідчого другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_6 на адресу суду надійшла заява про розгляд скарги за її відсутності, у заяві просила відмовити у задоволенні скарги у зв`язку з відсутністю у заяві відомостей щодо вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

За змістом ч.1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, заявник ОСОБА_3 через свого захисника адвоката ОСОБА_4 29.01.2019 року направив на ім`я директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, заяву від 23.01.2019 року в порядку ст.214 КПК України про вчинення кримінального правопорушення, у якій вказував на такі обставини. 15.12.2018 року ОСОБА_3 було оголошено безстрокове голодування до закінчення тортур та репресій політув`язнених, які утримуються в Харківському СІЗО. Як вказує ОСОБА_3 , 09.01.2019 року він був доставлений у судове засідання з явними слідами тілесних ушкоджень на обличчі та тілі у вигляді численних забоїв та гематом, завданих заявнику в Харківському СІЗО за прямою вказівкою начальника СІЗО ОСОБА_7 , його заступника ОСОБА_8 та полковника внутрішньої служби ОСОБА_9 . Внаслідок цього судом винесено ухвалу, якою надано доручення прокурору провести перевірку вказаних обставин щодо умов тримання під вартою та порушень законодавства, застосування тиску у виді фізичного, психологічного насильства; зобов`язано начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» забезпечити невідкладене проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_3 , в разі необхідності надати відповідну медичну допомогу. Заявник вказує, що керівництво СІЗО проігнорувало рішення колегії суддів. У зв`язку з цим, 16.01.2019 року суд виніс нову ухвалу, якою зобов`язав начальника Харківського СІЗО, завідувача медичної частини №27 Центру охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби у Харківській та Луганській областях забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_3 для встановлення наслідків голодування та призначення необхідної медичної допомоги, поза межами установи, із залученням відповідних спеціалістів, та зобов`язав повідомити про результати виконання ухвали у строк до 23.01.2019 року. Незважаючи на це, керівництвом Харківського СІЗО ухвалу суду не виконано. Вказані дії, на думку заявника, свідчать про вчинення вищевказаними посадовими особами злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. На підставі викладеного, заявник просив внести відповідні відомості до ЄРДР та визнати його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів скарги, вказана заява ОСОБА_3 від 23.01.2019 року відповідає вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України.

Однак, відомості, викладені у заяві, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, згідно з копією листа №Д-472/02-2 від 15.02.2019 року Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, по заяві ОСОБА_3 від 23.01.2019 року щодо можливих неправомірних дій окремих працівників Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» повідомлено заявнику про те, що підстав для внесення заяви (повідомлення) до ЄРДР у порядку ст.214 КПК України не вбачається.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Беручи до уваги, що в порушення вимог ст.214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення згідно із заявою не були внесені, а факти щодо невиконання ухвал Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09.01.2019 року та від 16.01.2019 року потребують належної перевірки згідно вимог Закону, а тому суд вважає задовольнити скаргу та зобов`язати уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 23.01.2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити.

Зобов`язати службову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 23.01.2019 року відповідно до вимог ст.214 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1