ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/904/18 Справа № 203/3407/18 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2018 року про повернення обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0001192, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлики, Козельщанського району, Полтавської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, працюючого старшим майстром КП «Жилсервіс 2» ДМР, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2018 року клопотання захисника ОСОБА_8 щодо повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, прокурору - задоволено.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001192 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, повернуто прокурору другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області для приведення у відповідність до вимог кримінально-процесуального закону.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що реєстрація відомостей про злочин з правовою кваліфікацією ст. 190 ч. 4 КК України за № 0000009 проведена 04.01.2017. В подальшому 12.09.2018 року прокурор ОСОБА_11 виніс постанову про об`єднання кримінальних проваджень № 0000039 від 02.08.2016 за ч. 2 ст. 375 КК України та № 0000009 від 04.01.2017 за ч. 4 ст. 190 КК України. Об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно номер № 0000039 від 04.01.2017 року. 25.09.2018, як вбачається з реєстру досудового розслідування, відомості про злочин відносно ОСОБА_12 зареєстровано у ЄРДР за № 0001192 за кваліфікацією за ч. 4 ст. 190 КК України. 28.09.2018 ОСОБА_12 оголошено про закінчення досудового розслідування та вручено обвинувальний акт. Таким чином, фактично у кримінальному провадженні № 0001192 від 25.09.2018 року досудове розслідування не проводилося.
Згідно ч.1 ст. 216 КПК України слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.
Згідно п.1 Розділу Х «Прикінцеві положення» КПК положення ч. 4 ст. 216 цього Кодексу вводяться в дію з дня початку діяльності Державного бюро розслідувань України, але не пізніше п`яти років з дня набрання чинності цим Кодексом.
Абзацом 2 пункту 1 Розділу XI «Перехідні положення» КПК визначено, що після введення в дію положень частини четвертої ст. 216 цього Кодексу кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років. Після закінчення дворічного строку кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, у тримісячний строк передаються слідчим органів державного бюро розслідувань.
З огляду на вищевказані положення КПК, слідчі органів прокуратури втратили повноваження щодо здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, розпочатих після 19.11.2017.
Таким чином, у слідчого відділу прокуратури Дніпропетровської області відсутні будь-які повноваження щодо проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001192, яке було розпочато 25.09.2018 року після втрати слідчими органів прокуратури повноважень слідчих, визначеним КПК України.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що злочин, у якому повідомлено про підозру ОСОБА_6 не віднесено до підслідності слідчих органів прокуратури.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для її скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Зазначає, що станом на 25.09.2018 року слідчим управлінням прокуратури Дніпропетровської області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000039 за ч. 2 ст. 375 КК України за ч. 4 ст. 190 КК України за фактом заволодіння шляхом шахрайства нежитловими приміщеннями: №№ 16,17,18, по вул. Пастера, 16 у м. Дніпро та за підозрою ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190 КК України за фактом заволодіння шляхом шахрайства одним з цих житлових приміщень - АДРЕСА_3 .
25.09.2018 року прокурором відповідно до ст. 217 КПК України винесено постанову про виділення з матеріалів досудового розслідування за № 0000039 матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190 КК України, якому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань присвоєно новий номер №0001192.
У виділеному кримінальному провадженні №0001192 відповідно до доручення керівника органу досудового розслідування від 25.09.2018 року проведення досудового розслідування доручено слідчому в ОВС 1-го слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_13 , яким в подальшому складено та підписано обвинувальний акт.
Відповідно до ч. 7 ст. 217 КПК України днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали.
Прокурор зазначає, що датою початку досудового розслідування виділеного кримінального провадження №0001192 за обвинуваченням ОСОБА_6 є дата початку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000009, тобто 04.01.2017 року.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, думку захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишити ухвалу суду без змін, думку представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведенні в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право із стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Вимоги до обвинувального акту у кримінальному провадженні визначені ст. 291 КПК України.
За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України та обов`язково містити:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого;
3) анкетні відомості кожного потерпілого;
4) прізвище, ім`я по батькові, займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують покарання чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8) розмір витрат на залучення експерта;
9) дату та місце його складання та затвердження.
Недотримання вищезазначених вимог ч. 2 ст. 291 КПК України згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Будь-які інші зауваження до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи й підставами для повернення обвинувального акту прокурору бути не можуть.
Вивченням матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_6 встановлено, що обвинувальний акт відносно останнього, направлений до суду, відповідає вимогам п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України і підстави для його повернення, на думку колегії суддів, відсутні.
Суд першої інстанції дійшов до висновку, що злочин, у якому повідомлено про підозру ОСОБА_6 , не віднесено до підслідності слідчих органів прокуратури, проте колегія суддів не може погодитись з цим висновком, виходячи з такого.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що реєстрація відомостей про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 190 КК України за № 0000009 проведена 04.01.2017 року (а.кп. 60). В подальшому 12.09.2018 року прокурором відділу прокуратури області ОСОБА_11 винесено постанову про об`єднання кримінальних проваджень № 0000039 від 02.08.2016 року за ч. 2 ст. 375 КК України та № 0000009 від 04.01.2017 року за ч. 4 ст. 190 КК України. Об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно номер № 0000039 від 04.01.2017 року (а.кп. 61).
Як убачається з реєстру досудового розслідування, 25.09.2018 року керівником групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури області ОСОБА_5 винесено постанову про виділення матеріалів кримінального провадження, якою виділено з матеріалів досудового розслідування за № 0000039 матеріали у оригіналах та у копіях і виділеному матеріалу кримінального провадження присвоєний номер реєстрації у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0001192 від 25.09.2018 року (а.кп. 63-70, 71).
У виділеному кримінальному провадженні № 0001192 відповідно до доручення начальника першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_14 , проведення досудового розслідування від 25.09.2018 року доручено слідчому в ОВС 1-го слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_13 (а.кп.73).
Згідно ч. 1 ст. 216 КПК України слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.
Згідно п. 1 Розділу Х «Прикінцеві положення» КПК положення ч. 4 ст. 216 цього Кодексу вводяться в дію з дня початку діяльності Державного бюро розслідувань України, але не пізніше п`яти років з дня набрання чинності цим Кодексом.
Абзацом 2 пункту 1 Розділу XI «Перехідні положення» КПК визначено, що після введення в дію положень частини четвертої ст. 216 цього Кодексу кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років. Після закінчення дворічного строку кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури ,у тримісячний строк передаються слідчим органів державного бюро розслідувань.
Враховуючи вищевикладене, слідчі органів прокуратури втратили повноваження щодо здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, розпочатих після 19.11.2017 року.
Повертаючи обвинувальний акт, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001192 від 25.09.2018 року, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, суд першої інстанції зазначив, що виділені матеріали слід вважати новим та окремим кримінальним провадженням, здійснювати досудове розслідування у якому має орган, наділений такими повноваженнями процесуальним законом, однак колегія суддів не погоджується з таким висновком, з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч. 7 ст. 217 КПК України днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.
Облік кримінальних правопорушень та кримінальних проваджень здійснюється відповідно до Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженому наказом Генеральної прокуратури України № 139 від 06.04.2016 року, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 05.05.2016 року за № 680/28810.
Відповідно до абз. 4 п.1 Розділу 3 Облік кримінальних проваджень, Параграфу ІІ Порядок формування та ведення Реєстру під час виділення досудового розслідування в окреме провадження, виділеному присвоюється новий номер кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що датою початку досудового розслідування виділеного кримінального провадження № 0001192 за обвинуваченням ОСОБА_6 є дата початку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000009, тобто 04.01.2017 року.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акту до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2018 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001192 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, прокурору скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
________________ ________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3