Провадження №1-кс/760/41/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про відмову у виконанні процесуальних дій та про встановлення процесуальних строків, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до слідчого судді із скаргою в якій просить:
- скасувати постанову детектива відділу запобігання корупції та інформаційної безпеки Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 від 20.08.2018 року про відмову у виконанні процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 р.;
- зобов`язати уповноважених детективів Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 р. протягом трьох днів з дня отримання ухвали суду, виконати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 06.08.2018 року.
Мотивує скаргу тим, що оскаржувана постанова слідчого (детектива) є неповною, невсебічною, невмотивованою та незаконною, винесена з порушенням норм кримінального процесуального права.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Детектив Національного антикорупційного бюро України в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що постанова про відмову у виконанні процесуальних дій від 20.08.2018 року є обґрунтованою.
Вивчивши скаргу, додані до неї документи, приходжу до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Національне антикорупційне бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №000686 від 23.03.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 370 Кримінального кодексу України.
Із матеріалів скарги в судовому засіданні встановлено, що 02.06.2018 року ОСОБА_3 було подано до Національного антикорупційного бюро України заяву про виконання процесуальних дій у кримінальному провадженню №000686 від 23.03.2018 року. Яке не було розглянуто в порядку ст. 220 КПК України.
Ухвалою Солом`янського районного суду від 06.08.2018 року скаргу ОСОБА_3 задоволено та зобов`язано детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №000686, розглянути клопотання про проведення слідчих дій від 02.06.2018 року.
12.09.2018 року ними отримано постанову про відмову у виконанні процесуальних дій від 20.08.2018 року, якою детектив відмовив у виконанні процесуальних дій, зазначених у заяві ОСОБА_3 від 02.06.2018, у кримінальному провадженні №000686 від 23.03.2018 року за ч.2 ст. 370 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що заявником оскаржується постанова слідчого, яка на його думку є незаконною та необґрунтованою.
У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно положень п.п. 3, 4, 6, 7 ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право: подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В положеннях ч. 2 ст. 56 КПК України серед іншого зазначається, що під час досудового розслідування потерпілий має право: подавати докази на підтвердження своєї заяви, брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі.
Відповідно до приписів частин 1 та 4 ст. 58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. Представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.
Стаття 91 КПК України передбачає обставини у кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно положень ч.ч. 1, 3 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Частиною 3 статті 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених Кримінально процесуальним кодексом України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

З аналізу положень ст.110 КПК України вбачається, що постанова про відмову у задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу

Вбачається, що при прийнята постанови про відмову у виконанні процесуальних дій від 20.08.2018 року детективом не було дотримано всіх вимог ст. 110 КПК України, оскільки у вказаній Постанові не зазначено належного обґрунтування причин відмови у задоволенні клопотання, що не узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 110 КПК України.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на той факт, що обґрунтування детектива, що ОСОБА_3 не є потерпілим у даному кримінальному провадженні, а тому не належить до тих учасників кримінального процесу, які мають право подавати клопотання щодо виконання тих чи інших процесуальних дій, не є належним, оскільки відповідно до ч.2 ст.55 КПК України встановлено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги про скасування постанови детектива відділу запобігання корупції та інформаційної безпеки Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 від 20.08.2018 року про відмову у виконанні процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 р.
Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2019 року задоволено заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого (детектива) ОСОБА_6 , та останнього відведено від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 р.
Також, статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання потерпілого і його представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься мотивована постанова.
Судом встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва 06 серпня 2018 року зобов`язано уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України розглянути заяву ОСОБА_3 від 02.06.2018 року у кримінальному провадженні № 0000686 від 23.03.2018 р.
Відповідно до вимог ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані ( мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне, також встановити процесуальний строк у межах граничного строку та зобов`язати уповноважений детективів Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 р. протягом трьох днів з дня отримання ухвали суду, виконати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 06.08.2018 року.
З наведених вище підстав слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 113, 114, 220, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити.

Скасувати постанову детектива відділу запобігання корупції та інформаційної безпеки Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 від 20.08.2018 року про відмову у виконанні процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 р. .

Зобов`язати уповноважених детективів Національного антикорупційного бюро України, які здійснють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 р. протягом трьох днів з дня отримання ухвали суду, виконати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 06.08.2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1