ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1524/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004007 від 04.05.2018 р. за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на ст. 177 КПК України, якою встановлені ризики, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, а також продовжити злочинну діяльність.

Обвинувачений не заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.
Вирішуючи питання про доцільність продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд керується наступним.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Водночас ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Відповідно до положень ст. 183 ч.1 КПК України запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.
Вислухавши позиції учасників судового провадження, суд оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: ступінь тяжкості злочину, інкримінованого обвинуваченому, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у цьому кримінальному правопорушенні у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років без можливості призначення інших видів покарання, кількість епізодів злочинної діяльність, вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність непогашеної судимості за скоєння тяжкого умисного корисливого злочину, що свідчать про наявність ризиків, які обумовлюють можливість продовження обвинуваченим злочинної діяльності або перешкоджанню правосуддю.
Аналіз наведених обставин дозволяє суду зробити висновок про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та відносно ОСОБА_4 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Передбачених підстав, які б свідчили про зменшення зазначених ризиків та про можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який судом не встановлено.
На підставі вимог ч. 3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Окрім того, обвинуваченому підлягають роз`ясненню обов`язки, передбачені ст.ст. 182, 194 КПК України, які будуть покладені на нього у разі внесення застави та наслідки їх невиконання.
Відповідно до п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України - розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи наведені обставини та тяжкість злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а також відомості про його особу, суд вважає задовольнити клопотання захисника ОСОБА_5 в цій частині та зменшити обвинуваченому розмір застави, визначивши її в межах п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме: у 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 123 340 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 178, 183, 184, 194, 196, 197, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 29 жовтня 2018 р. включно.
Визначити розмір застави у 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 123 340 / сто двадцять три тисячі триста сорок/ гривень обвинуваченому та негайно звільнити ОСОБА_4 з під варти, якщо протягом дії цієї ухвали обвинуваченим або заставодавцем буде внесено заставу на спеціальний депозитний рахунок (Отримувач: ТУДСАУ в м. Києві, , банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, МФО 820172, рахунок № 2089).
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі внесення застави на нього покладаються обов`язки прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання. В разі невиконання покладених на обвинуваченого обов`язків застава буде звернута в дохід держави.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1