Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/7126/18
Провадження № 1-в/644/72/19
У Х В А Л А
Іменем України
20 лютого 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_2

засудженого - ОСОБА_3

представника Харківської виправної колонії № 43 ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про застосування до нього положень ст. 81 КК України.

Зазначив, що з 18.03.2014 року відбуває покарання у виді 6 років 3 місяців позбавлення волі, призначене за вироком суду за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, посилаючись не те, що відбув більше ніж частини строку призначеного покарання,

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою заяву підтримав та зазначив, що став на шлях виправлення, 8 стягнень, які він мав раніше погашені, має 2 заохочення, відбуваючи покарання здобув професію зварювальника, на цей час не працює через відсутність роботи в установі.

Представник адміністрації установи виконання покарань заперечував проти задоволення клопотання засудженого, зазначивши, що засуджений характеризується посередньо, за час відбування покарання мав 8 стягнень та 2 заохочення і своєю поведінкою не довів, що став на шлях виправлення.

Прокурор вважав заяву такою, що не підлягає задоволенню оскільки матеріали особової справи не мстять даних про виправлення та сумлінне ставлення до праці засудженого за час відбування покарання. Адміністрацією установи виконання покарань йому відмовлено в умовно-достроковому звільнення оскільки він не став на шлях виправлення.

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, засудженого, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_3 відбуває покарання в ХВК №43, призначене вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01.12.2014 року за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185; ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України у виді 6 років 3 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахується з часу його затримання 18.03.2014 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 січня 2016 року ОСОБА_3 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 18.03.2014 року по 02.09.2014 року та з 11.09.2014 року по 28.04.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином строк відбуття покарання ОСОБА_3 призначений вироком суду у виді 6 років 3 місяців позбавлення волі рахується з 18.03.2014 року по 16.05.2019 року.

Згідно ст. 81 КК України - до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 81 КК України, є не тільки відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Згідно до наданої державною установою «Харківська виправна колонія № 43» особової справи ОСОБА_3 характеризувався посередньо. За матеріалами особової справи за час відбування покарання мав 8 стягнень та 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Підтримує рівні стосунки з іншими засудженими, адекватно реагує на критику.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

Намагається утримувати в чистоті спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.

Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і переметів, якими користується при виконанні дорученої роботи.

Безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

В організації виховних заходів, які проводяться в установі, особистої участі не приймає, зарахований до участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», але зацікавленості у реалізації програми не виявляє.

За час відбування покарання 27.06.2014 р., 23.07.2015 р., 31.08.2015 р., 29.06.2016 р., 11.07.2016 р. засудженому оголошено догани, 10.10.2014 р. поміщено на 3 доби до карцеру, 24.06.2016 р. поміщено на 3 доби до ДІЗО, 25.10.2017 р. оголошено попередження. Разом з тим 20.06.2017 р. та 15.06.2018 року оголошено подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Згідно до витягу з протоколу № 16 засідання комісії від 19.04.2017 року Харківської виправної колонії № 43 з розгляду питань про умовно-дострокове звільнення засуджених на підставі ст. 81 КК України, вирішено не направляти матеріали до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, оскільки він не довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з п.17 вказаної Постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому суд зазначає, що недопущення засудженим порушень порядку відбування покарання з жовтня 2017 року та погашення 8 стягнень не є тією обставиною, якої достатньо для висновку про те, що засуджений за весь час відбування покарання довів своє виправлення, цей факт лише підтверджує обставину звичайного додержання ОСОБА_3 режиму відбування покарання за останній час.

ОСОБА_3 раніше судимий: 13.02.2008 року Люботинським міським судом Харківської області

за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, 09.12.2008 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 20.09.2012 року умовно - достроково на 3 місяці 24 дні, 05.03.2014 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців, 31.07.2014 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 9 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Доводи засудженого про можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є непереконливими, оскільки з урахуванням перевірених матеріалів справи, особи засудженого, який неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності та не довів свого виправлення, суд не вбачає підстави для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: