Справа № 1-кп/593/73/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області
"06" березня 2019 р.
у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

з участю:

Прокурора - ОСОБА_3

Потерпілого - ОСОБА_4

Обвинуваченого - ОСОБА_5

Захисника ( адвоката) - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальне провадження №- 0000014 від 10 січня 2019 року про обвинувачення:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, інваліда III-групи, тимчасово не працюючого, депутатом не обирався, уродженця м. Бережани, Тернопільської області, проживаючого без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , з 12 лютого 2019 року відбуває покарання за вироком Бережанського районного суду від 27 грудня 2018 року у Державній установі «Чортківська установа виконання покарань №26» за адресою: вул. Л. Українки, 3, м. Чортків, Тернопільська область, раніше судимого:
- 18 червня 2008 року засуджений вироком Бережанського районного суду Тернопільської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки іспитового строку;
-14 листопада 2008 року засуджений вироком Бережанського районного суду Тернопільської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання по вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 червня 2008 року та засуджено до 4 років позбавлення волі;
- 08 лютого 2013 року засуджений вироком Бережанського районного суду Тернопільської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 11 місяців, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання по вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2008 року у виді одного місяця позбавлення волі і остаточне покарання призначено у виді 4 років позбавлення волі; від відбування якого умовно-достроково звільнений на підставі ст. 81 КК України за рішенням Шевченківського районного суду м. Львів 05.04.2016 року на невідбутий термін 11 місяців;
- 27 грудня 2018 року засуджений вироком Бережанського районного суду Тернопільської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 08 місяців, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання по вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 08 лютого 2013 року у виді шести місяців позбавлення волі і остаточне покарання призначено у виді З років 2 місяців позбавлення волі,- за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
10 січня 2019 року близько 15 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у обвинуваченого ОСОБА_5 , який перебував у парку на розі вулиць Чорновола та Тернопільської у м. Бережани Тернопільської області та побачив на гілці дерева чоловічу куртку, залишену ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу оглянувши яку, у правій зовнішній кишені виявив паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та грошові кошти в сумі триста п`ятдесят гривень, що були вкладені за обкладинку паспорта, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: вказаних грошових коштів у сумі триста п`ятдесят гривень, які належать ОСОБА_4 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету особистої наживи, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, близько 15 години 10 січня 2019 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у парку на розі вулиць Чорновола та Тернопільської у м. Бережани Тернопільської області, побачив на гілці дерева чоловічу куртку, залишену ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу оглянувши яку, виявив у правій зовнішній кишені паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за обкладинкою якого знаходилися грошові кошти в сумі 350 грн. (номіналом 3 купюри по 100 грн. та 1 купюра номіналом 50 грн.), переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії носять таємний характер, умисно таємно викрав вказані грошові кошти в сумі 350 гривень, які заховав собі у кишеню куртки. З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення пішов, таким чином отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 350,00 гривень.
Такі дії ОСОБА_5 досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Окрім цього, 10 січня 2019 року близько 15 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 , який перебував у парку на розі вулиць Чорновола та Тернопільської у м. Бережани Тернопільської області та побачив на гілці дерева чоловічу куртку, залишену ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу оглянувши яку, у правій зовнішній кишені виявив паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел на незаконне заволодіння, шляхом таємного викрадення, паспортом громадянина України, що є важливим особистим документом.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, близько 15 години 10 січня 2019 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у парку на розі вулиць Чорновола та Тернопільської у м. Бережани Тернопільської області та побачив на гілці дерева чоловічу куртку, залишену ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу оглянувши яку, у правій зовнішній кишені виявив паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, шляхом таємного викрадення, незаконно заволодів вказаним паспортом, виданим Бережанським PC УДМС України в Тернопільській області 01.07.2014 року, який є важливим особистим документом та втрата якого істотно утруднює ОСОБА_7 реалізацію своїх прав, свобод і законних інтересів. Викрадений паспорт на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заховав у кишеню своєї куртки та місце вчинення кримінального правопорушення покинув, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим документом на власний розсуд.
Такі дії ОСОБА_5 досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч. З ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння, шляхом таємного викрадення, паспортом громадянина України.
06 березня 2019 року в м. Бережани Тернопільської області між обвинуваченим ОСОБА_5 з однієї сторони, за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 з другої сторони у даному кримінальному провадженні укладено угоду про примирення.

Згідно із умовами угоди, потерпілий ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 та ч.3 ст. 357 КК України. За текстом угоди сторони виклали фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень так, як зазначено у обвинувальному акті та вказано вище. Згідно з угодою обвинувачений також повністю визнав свою вину у зазначених діяннях, щиро розкаявся у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення з врахуванням беззастережного визнання ним своєї винуватості у їх вчиненні, а саме :

-за фактом вчиненої потворно крадіжки майна потерпілого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України - сторони погодилися на міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за фактом незаконного заволодіння, шляхом таємного викрадення, паспортом громадянина України потерпілого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 357 КК України - сторони погодилися на міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді 2 (двох) місяців арешту.

Окрім цього, сторони угоди про примирення досягли згоди про те, що відповідно до ч.1 ст. 70 КК України слід призначити обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно визначити термін покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

В угоді про примирення також передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також отримана згода обвинуваченого ОСОБА_5 на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.3 ст. 357 КК України визнав повністю, не оспорює та визнає всі без винятку обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 06 березня 2019 року й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання і дає свою згоду на призначення йому покарання, яке визначене у згаданій угоді про примирення. Також розуміє, що остаточне призначення покарання у даному кримінальному провадженні буде проводитися із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, із врахуванням покарання, яке визначене йому вироком суду від 27 грудня 2018 року.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 також просить затвердити дану угоду про примирення, наслідки якої йому також відомі й зрозумілі. Фактично погодився із правовою позицією сторони обвинувачення з приводу того, що остаточне призначення покарання у даному кримінальному провадженні буде проводитися із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, із врахуванням покарання, яке визначене його підзахисному вироком суду від 27 грудня 2018 року.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України й просить затвердити зазначену угоду, дав свою згоду на призначення обвинуваченому покарання, яке визначене в угоді про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні також не має заперечень щодо затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим. Одночасно просить суд, при вирішенні питання про можливість затвердження згаданої угоди та постановлення вироку, призначити обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю вироків, з врахуванням вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2018 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі; також вирішити питання про речові докази та стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати по справі. Окрім цього уточнив, що просить суд зарахувати у відбуте покарання обвинуваченому за даним вироком період протягом якого він перебуває під вартою за попереднім вироком суду, а саме: з 12 лютого 2019 року.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Укладена угода між сторонами відповідає вимогам закону. Сторонами угоди є обвинувачений та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Злочини, передбачені ч.2 ст. 185 та ч.3 ст. 357 КК України у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним згідно із ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних правопорушень відповідно середньої та невеликої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд вважає, що узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною Кримінального Кодексу України.

Так, покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає вимогам санкцій ч.2 ст. 185 та ч.3 ст. 357 КК України. При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів, добровільно відшкодував завдані збитки, обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин не встановлено. Поряд з цим суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних та корисливих злочинів, не став на шлях виправлення після відбування покарання раніше призначеного судом, а знову вчинив два умисні злочини, один з яких корисливий. Відтак суд вважає, що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів, не є можливими без ізоляції обвинуваченого від суспільства, а тому визначене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі обвинувачений повинен відбувати реально.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 й призначення йому у даному кримінальному провадженні за інкримінованими йому епізодами кримінальних правопорушень покарання, узгодженого в такій угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної в м.Бережани Тернопільської області 06 березня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №- 0000014 від 10 січня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 з однієї сторони та з іншої сторони обвинуваченим ОСОБА_5 за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 , відповідають вимогам КПК та КК України, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_5 , раніше вчинивши злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, а тому діючи повторно, 10 січня 2019 року, близько 15 годин, перебуваючи у парку на розі вулиць Чорновола і Тернопільської в м. Бережани Тернопільської області, шляхом вільного доступу оглянувши куртку потерпілого ОСОБА_4 , яка висіла на гілці дерева, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, умисно, викрав із кишені куртки потерпілого належні останньому 350,00 грн. та паспорт громадянина України, з місця вчинення кримінального правопорушення пішов, викрадене привласнив, відтак його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а також за ч.3 ст. 357 КК України, як умисне незаконне заволодіння, шляхом таємного викрадення, паспортом громадянина України, який є важливим особистим документом потерпілого.

За такими кримінальними правопорушеннями обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 06 березня 2019 року у виді позбавлення волі на строк два роки, яке слід відбувати реально.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов по цьому кримінальному провадженню не заявлявся.

Витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування, слід стягнути із обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

У судовому засіданні також встановлено, що вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2018 року, затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 26 грудня 2018 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309 КК України й призначено узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі терміном 2 (два) роки 8 (вісім) місяців. Із застосуванням ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Бережанського районного суду від 08 лютого 2013 року у виді шести місяців позбавлення волі і остаточне покарання призначено у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі. Також визначено рахувати строк відбування покарання за вказаним вироком суду з часу фактичного затримання.
На виконання зазначеного вироку, ОСОБА_5 був затриманий працівниками правоохоронних органів 12 лютого 2019 року.

Отже, з врахуванням доведених фактичних обставин щодо часу вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень за цим (теперішнім) вироком, судом встановлено, що після постановлення вироку 27 грудня 2018 року, обвинувачений вчинив ще два кримінальних правопорушення, які є предметом цього судового рішення. А тому, остаточне призначення покарання за цим (теперішнім) вироком суду, слід призначити за правилами ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків.

Також, в строк відбування остаточно призначеного ОСОБА_5 покарання, слід зарахувати покарання, яке відбуте ним за вироком суду від 27 грудня 2018 року, а саме: період з 12 лютого 2019 року по день постановлення даного вироку суду (тобто 06 березня 2019 року), що складає 23 дні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 06 березня 2019 року укладену в м.Бережани Тернопільської області між обвинуваченим ОСОБА_5 з однієї сторони, за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 з другої сторони у кримінальному провадженні, внесеному 10 січня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №- 00 00014.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та ч.3 ст. 357 КК України й призначити йому за це узгоджене сторонами угоди про примирення від 06 березня 2019 року покарання :

-за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 3 ст. 357 КК України - у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за вказаними кримінальними правопорушеннями покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

З врахуванням ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за новим вироком (від 06 березня 2019 року) у виді 2 (двох) років позбавлення волі, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком суду від 27 грудня 2018 року у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, приєднавши до нового покарання 1 (один) рік 4 (чотири) місяці позбавлення волі.

Остаточно вважати засудженим обвинуваченого ОСОБА_5 за сукупністю вироків, до покарання у виді позбавлення волі на термін 3 (три) роки 4 (чотири) місяців позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк остаточно призначеного судом покарання період з 12 лютого 2019 року по день постановлення даного вироку суду (по 06 березня 2019 року включно), що становить 23 (двадцять три) дні.

Час відбування покарання за даним вироком суду рахувати ОСОБА_5 з 12 лютого 2019 року.

Речові докази по справі:

- Паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 01 липня 2014 року Бережанським РС УДМС України в Тернопільській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одну купюру номіналом 50 грн. серії ФИ №1737600 вважати повернутими потерпілому ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі: 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень 00 коп. за проведення судової технічної експертизи документів (висновок №-1.1-33/19 від 04 лютого 2019 року).

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Обвинуваченому також роз`яснюється його право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1