Справа № 485/2030/18
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

15.05.2019 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження № 0000683 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новокиївка Снігурівського району Миколаївської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 26.06.2007 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ст. 121 ч. 2 КК України до покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі, з місць позбавлення волі звільнений 06.03.2012 року відповідно до постанови Снігурівського районного суду Миколаївської області від 27.02.2012 року умовно-достроково на 2 роки 5 місяців 21 день; 11.04.2018 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, які в повній мірі не відпрацьовані,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У середині жовтня 2018 року, у нічний час, більш точної дати та часу не встановлено, в с. Новопетрівка Снігурівського району Миколаївської області ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину проти власності, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою вчинення крадіжки, шляхом вільного доступу через металеві ворота проник на територію господарчого двору домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_3 , де з трьох зачинених кліток з кролями з корисливих спонукань, таємно повторно, відчинивши дверцята кліток та просунувши руку всередину кліток, викрав одного кроля, віком 3 роки, вагою 3 кг, вартістю 360 грн, та трьох кролиць, віком 2 роки кожна, вагою 3 кг кожна, вартістю 360 грн кожна. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків в сумі 1440 грн.

Крім того, 28.10.2018 року близько 01.30 години в с. Новопетрівка Снігурівського району Миколаївської області ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину проти власності, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішив здійснити крадіжку майна з домоволодіння ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу через металевий паркан проник на територію двору домоволодіння ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_4 , де із зачиненої клітки з кролями з корисливих спонукань, таємно повторно, відчинивши дверцята клітки та просунувши руку всередину клітки, викрав п`ять кролів, віком 8 місяців кожен, вагою 2,16 кг кожен, вартістю 240 грн кожен. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків в сумі 1200 грн.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникнення у сховище.

Свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів ОСОБА_3 визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема те, що у середині жовтня 2018 року у нічний час він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через ворота з городу проник у двір домоволодіння ОСОБА_6 , звідки з зачинених на засув кліток, що знаходилися на території господарчого двору, здійснив крадіжку чотирьох кролів. Також приблизно через тиждень у нічний час він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через паркан проник у двір домоволодіння ОСОБА_7 , звідки із зачиненої на засув клітки, що знаходилася на подвір`ї домоволодіння, здійснив крадіжку п`яти кролів. Вартість викраденого майна, вказану в обвинувальному акті, обвинувачений визнає. Про те, що потерпілий ОСОБА_7 є особою похилого віку, йому не було відомо, оскільки вік потерпілого обвинувачений не знав. У вчиненому розкаюється.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у скоєному підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Із заяви ОСОБА_6 від 20.11.2018 року слідує, що невідома особа в середині жовтня 2018 року з його домоволодіння по АДРЕСА_3 здійснила крадіжку чотирьох кролів з кліток, які знаходились на території домоволодіння.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 20.11.2018 року та фототаблиці місцем вчинення злочину є три клітки для кролів, які знаходяться на господарчому подвір`ї домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_3 .

Із заяви ОСОБА_7 від 20.11.2018 року слідує, що невідома особа в ніч з 27 на 28 жовтня 2018 року з його домоволодіння по АДРЕСА_4 здійснила крадіжку п`яти кролів, які знаходились в клітці.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 20.11.2018 року місцем вчинення злочину є клітка для кролів, яка знаходиться на території подвір`я домоволодіння ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_4 .

Протоколом проведення зважування від 21.11.2018 року підтверджується вага викрадених кролів.

Довідкою ПП «Снігурівський ринок» підтверджується вартість кроля віком вісім місяців та вагою 2 кг.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 05.12.2018 року слідує, що ОСОБА_3 на місці в присутності понятих та захисника добровільно розповів та показав як вчиняв крадіжку кролів із зачинених кліток з домоволодінь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Суд не може погодитись з позицією захисника, що дії обвинуваченого мають кваліфікуватись за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки клітки, з яких обвинувачений викрадав кролів на є сховищем.

З висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 19.11.2018 року №205/5830/16-к огороджена територія, може бути віднесена за своїми ознаками до поняття «сховище», виходячи з характеру огорожі (розміру, конструкції, цілісності тощо), наявності інших пристосувань, засобів (охорони, сигналізації, собак, освітлення, засувів, гачків, замків на воротах і хвіртках тощо), які об`єктивно перешкоджають вільному доступу сторонніх осіб, а також інших ознак, які дозволяють ідентифікувати вказану територію як таку, що має призначення постійного або тимчасового зберігання матеріальних цінностей (тобто є сховищем). Відсутність загальної доступності території, наявність на ній пристосувань, засобів, які перешкоджають доступу сторонніх осіб (собак, освітлення, засувів чи гачків, а тим більше, замків на воротах та хвіртках), огорожі, яка за своїми розмірами, матеріалами, конструкцією призначена обмежити чи утруднити доступ сторонніх осіб, вказує на те, що така територія в кримінально-правовому розумінні набуває статусу сховища. Про те, що територія виконує роль сховища, вказує його фактичне використання для зберігання майна.

В даній справі з протоколів огляду місця події від 20.11.2018 року слідує, що клітки, з яких були викрадені ОСОБА_3 кролі, призначались саме для утримання (зберігання) в них кролів, клітки зачиняються і виконані в такій конструкції та з такого матеріалу, що об`єктивно перешкоджають вільному доступу до них сторонніх осіб.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 05.12.2018 року слідує, що ОСОБА_3 в присутності понятих та захисника вказав, що крадіжку кролів він вчиняв із зачинених кліток, в яких утримувались кролі.

Крім того, допитаний в суді за участі захисника обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що щоб викрасти з кліток кролів йому необхідно було відчинити засуви, якими зачинялись двері кліток.

Комплекс вказаних обставин з врахуванням правової позиції Верховного Суду вказує на те, що в даному конкретному випадку обвинувачений вчиняв крадіжки саме поєднанні з проникненням до сховищ (зачинених кліток, де утримувались кролі).

Вказане вище свідчить про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує особу винного, який є раніше судимим та вчинив нові злочини не відбувши покарання за попереднім вироком, характеризується негативно, не працює, стан здоров`я обвинуваченого (страждає на легку розумову відсталість, ускладнену синдромом залежності від алкоголю), визнання ним своєї вини, характер вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння, що віднесене до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину (оскільки він при проведенні слідчого експерименту повідомив про відомі лише йому обставини вчинення злочину з врахуванням таємного характеру його вчинення, крім того повідомив про обставину того, що він при вчиненні злочинів перебував в стані алкогольного сп`яніння і іншим чином така обставина не могла бути встановлена стороною обвинувачення)..

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд не визнає вказану в обвинувальному акті обставину вчинення злочину щодо особи похилого віку (відносно потерпілого ОСОБА_7 ), як таку, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки, в суді обвинувачений пояснив, що не знав вік потерпілого ОСОБА_7 та те, що він є особою похилого віку, при цьому, стороною обвинувачення не надано доказів, які б спростували показання обвинуваченого в цій частині та підтвердили б, що він достеменно знав, що вчиняє злочин відносно особи похилого віку, крім того, злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України був вчинений не відносно власне особи потерпілого, а відносно його майна. За такого, суд не вважає встановленою таку обтяжуючу покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставину, як вчинення злочину щодо особи похилого віку.

У досудовій доповіді орган з питань пробації прийшов до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства через високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення.

З врахуванням наведених обставин, при наявності обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11.04.2018 року (справа № 485/162/18), остаточно до відбуття визначивши ОСОБА_3 три роки десять днів позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня затримання з метою приведення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів.

суддя: