Справа № 589/5035/18
Провадження № 1-кп/589/375/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шостка Сумської області, громадянина України, освіта вища, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В один з днів серпня 2018 року в денний час ОСОБА_4 , знаходячись біля очисних споруд в м. Шостка Сумської області, побачив кущ дикорослої рослини коноплі, та будучи обізнаним, що з даної рослини можна виготовити наркотичний засіб, маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо-небезпечного наркотичного засобу канабісу, без мети збуту, для особистого споживання, зірвав стебла рослини разом з листям та верхівками та, незаконно зберігаючи при собі, переніс їх за місцем свого мешкання, а саме: за адресою: АДРЕСА_1 , де поклав сушитись на підвіконні. Через кілька днів ОСОБА_4 , знаходячись за місцем мешкання, подрібнив вже сухі стебла та листя, відділив верхів`я та насіння, після чого розклав рослинну речовину до різних пакунків: три паперові згортки та один прозорий пакет з полімерного матеріалу поклав до сумки та поставив до шафи в великій кімнаті квартири, а один паперовий згорток та прозорий пакет з полімерного матеріалу поклав до навісних кишень, які розташовані в коридорі квартири, де став зберігати.

Після чого ОСОБА_4 неодноразово брав частки цієї рослинної речовини, яку він зберігав, та вживав шляхом викурювання.

30.08.2018 в ході санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , працівники поліції виявили та вилучили з сумки, яка була в шафі великої кімнати, та з навісних кишень в коридорі шість пакунків, в яких знаходилась суха подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальною вагою (у перерахунку на висушену речовину) 21,332 г. Відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», (Таблиця 1, Список 1) канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що дійсно в серпні 2018 року, точний день він не пам`ятає, він йшов повз очисні споруди м. Шостка та побачив кущ коноплі, якій зірвав, приніс до себе додому, де висушив на підвіконні, а потім подрібнив і розклав по пакунках, які заховав. Потім він вживав коноплю шляхом викурювання, лише сам, більше нікому не пропонував. 30 серпня 2018 року прийшли працівники поліції та під час обшуку виявили і вилучили коноплю, яку він зберігав. У скоєному розкаюється, зазначив, що перебуває на обліку у лікаря-нарколога, отримує замісну терапію, щоб не вживати наркотичні засоби, але має багато хвороб, а викурювання коноплі полегшувало його стан.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 Кримінального кодексу України.

На підтвердження обгрунтованості зазначеної кваліфікації прокурором надано вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.09.2012, яким ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1 700 грн, що набрав законної сили 16.10.2012 року, та відповідь Шосткинського міськрайонного суду від 26.09.2018, згідно якої відомості про сплату штрафу ОСОБА_4 за вказаним вироком відсутні.

Таким чином, сторона обвинувачення вважає, що оскільки ОСОБА_4 на момент вчинення даного злочину штраф за вищезазначеним вироком не сплатив, то судимість за попереднім вироком не погашена.

Однак, з такими висновками неможливо погодитися.

Згідно ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки : зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Згідно ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання не вчинять нового злочину.

Відповідно до ст. 90 КК України до строку погашення судимості зараховується час, протягом якого вирок не було виконано, якщо при цьому давність виконання вироку не переривалася. Якщо вирок не було виконано, судимість погашається по закінченні строків давності виконання вироку.

Як зазначив у своєму рішенні від 24.12.2015 року ВСУ (справа № 5-324 кс 15) стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Отже ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

З огляду на це лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.

Отже, беручи до уваги ті обставини, що у межах даного кримінального провадження відсутні підстави вважати, що ОСОБА_4 ухилявся від відбування покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.09.2012 року, тому на підставі ст. 80, 89, 90 КК України судимість за цим вироком є погашеною, а отже відсутня така кваліфікуюча ознака злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, як вчинення злочину особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Зважаючи на зазначене, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, судом об`єктивно встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2010 р. з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів (синдром залежності).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 570 від 19.11.2018 ОСОБА_4 на момент скоєння інкримінованого йому злочину будь-якими психічними захворюваннями не страждав, не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 будь-якими психічними захворюваннями не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Як особа, що не є душевнохворою, ОСОБА_4 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Також суд при призначенні покарання враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, який перебуває на замісній метадоновій програмі, стан здоров`я обвинуваченого, який має діагноз: ЗЗТБ верхньої частки правої легені (інтенсивні вогнища ), кат. 5.1 та перебуває на обліку в Шосткинському міжрайонному протитуберкульозному диспансері, суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 309 КК України, у виді громадських робіт, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого суд не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі покласти на ОСОБА_4 .

Цивільний позов не пред`являвся.

Питання речових доказів вирішити в порядку п. 3 ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 337, ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді громадських робіт строком на 60 годин.

Речовий доказ: наркотичний засіб канабіс, вагою 21,332 г, що знаходиться в спец- пакеті в камері зберігання речових доказів Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування вартості проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів 858 грн 00 к.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1