Справа № 204/3063/19
Провадження № 1-кс/204/1014/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2
за участю заявника адвоката ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро скаргу представника ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та постанову слідчого Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2019 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла скарга представника ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та постанову слідчого Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про відмову у визнанні потерпілим, в якій заявник просив:

-визнати протиправну бездіяльність слідчого Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , щодо не ознайомлення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з правами та обов`язками потерпілого після подачі заяви про визнання потерпілим;

-скасувати постанову від 23.04.2019 року слідчого Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», потерпілим у кримінальному провадженні №0001205 від 14.06.2017 року.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що в провадженні слідчого відділу Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001205 від 14.06.2017 року. Відповідно до ст.55 КПК України ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» є потерпілим, як особа, яка подала заяву про залучення в якості потерпілого, але слідчий тривалий час не виконував вимоги КПК та не ознайомив ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з процесуальними правами та обов`язками як потерпілого. 24.04.2019 року заявник отримав постанову за підписом слідчого Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , згідно якої ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001205 від 14.06.2017 року. Заявник вважає оскаржувану постанову слідчого незаконною, такою, що порушує права та законні інтереси ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», і підлягає скасуванню з наступних підстав. Постанова слідчого не є вмотивованою, так як не містить жодної підстави вважати ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій статті 55 КПК України. Також постанова складена всупереч вимог п.2 ч.5 ст.110 КПК. Крім того, кримінальним процесуальним законодавством передбачена можливість відмови слідчим чи прокурором у наданні статусу потерпілого виключно особі, якій однозначно та безсумнівно не була спричинена моральна, фізична або майнова шкода. Виходячи зі змісту вказаної норми закону, навіть наявність сумніву в тому, чи була завдана особі відповідна шкода, виключає можливість прийняття рішення про відмову у визнанні її потерпілим, оскільки для такого рішення необхідна наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що шкоду не було завдано. Однак у сторони обвинувачення не було очевидних та достатніх підстав вважати, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» не завдано шкоду. Відсутність доказів наявності такої шкоди або доказів того, що така шкода не завдана заявнику це наслідок бездіяльності слідчого, що в свою чергу стало наслідком винесення невмотивованої постанови в порушення ст.ст. 55, 110 КПК України, та відмові у наданні ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» статусу потерпілого і не ознайомлення з відповідними правами та обов`язками. Крім того, за кримінальним провадженням №0001205 Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська 04.03.2019 року було винесено ухвалу, якою було задоволено скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з тієї підстави, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» не було залучено ані в якості свідка, ані в якості потерпілої особи, у зв`язку з чим заявник вимушений звернутись до суду зі скаргою.
В судовому засіданні заявник - адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити, посилаючись на підстави, які в ній зазначені.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відсутність слідчого, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, вислухавши пояснення заявника - адвоката ОСОБА_3 ,. слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Частиною 2 ст.22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001205 від 14.06.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.190 КК України.
10.04.2019 року до Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява представника ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - адвоката ОСОБА_3 про залучення ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0001205 від 14.06.2017 року.
Постановою слідчого СВ ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 23.04.2019 року відмовлено у визнанні ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» потерпілим у кримінальному провадженні №0001205 від 14.06.2017 року.
При дослідженні оскаржуваної постанови, встановлено, що в обґрунтування відмови в задоволенні клопотання, слідчий вказав, що досудовим розслідуванням не встановлено фактів спричинення ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» матеріальних збитків. Так, як ПрАТ «СК«ПЗУ України» не виплатила ТОВ «ТВГ Альбатрос» жодних коштів за договором добровільного страхування майна юридичних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно ч. ч. 1,2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Отже, єдиною законною підставою для винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано такої шкоди.
Вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак, слідчим при винесенні постанови, вказані вимоги проігноровані, оскільки у вказаному рішенні слідчий не вказав очевидних та достатніх підставах вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.
Вказані обставини свідчать, що при дослідженні змісту оскаржуваної постанови слідчого від 23.04.2019 року, встановлено, що вона не відповідає вказаним вимогам у ч. 5 ст. 55 КПК України, оскільки у мотивувальній частині слідчий не вказав очевидних та достатніх підставах вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, а відтак вказане рішення підлягає скасуванню, з повторним розглядом питання про визнання особи потерпілою.
Разом з тим, що стосується інших вимог скарги, зазначених заявником, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні, оскільки таке оскарження не передбачено в порядку ст.303 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку по наявність правових підстав для часткового задоволення скарги представника ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та постанову слідчого Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про відмову у визнанні потерпілим, а саме скасувати постанову слідчого Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 23.04.2019 року про відмову у визнанні ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» потерпілим у кримінальному провадженні №0001205 від 14.06.2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 24, 42, 36, 40, 46, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та постанову слідчого Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про відмову у визнанні потерпілим задовольнити частково.

Постанову слідчого Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 23.04.2019 року про відмову у визнанні ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» потерпілим у кримінальному провадженні №0001205 від 14.06.2017 року скасувати.
В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1