Справа № 373/2282/16-к
УХВАЛА

22 лютого 2019 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 за ч.ч.2, 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 24 лютого 2019 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий, ухилявся від суду, що стало причиною обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 просить застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту: він усвідомив негативність своєї поведінки, має постійне місце проживання, проживає із сім`єю брата.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вважають, що клопотання не підлягає до задоволення.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обвинувальний акт подано до суду, підстав для його повернення прокурору встановлено не було. Таким чином, суд вважає, що прокурором доведені обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 цього Кодексу.

Також, на думку суду, прокурором доведенні і обставини, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 194 цього Кодексу, зокрема існування ризику переховування від суду, зважаючи на його поведінку щодо явки до суду до обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, суд вважає, що прокурором не доведено, з врахуванням часу, що пройшов з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та відсутності інших ризиків, наявність обставин недостатності застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику (п.3 ч.1 ст. 194 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 194 цього Кодексу, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В силу ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка, зокрема, обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_3 , передбачає покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин в їх сукупності суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_3 може бути застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 194, 331, 350 КПК України, суд
у х в а л и в:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Змінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, окрім часу необхідного для явки до суду та участі в судовому розгляді, з 22 лютого 2019 року по 22 квітня 2019 включно.

Зобов`язати ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду та утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими, потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали: по 22 квітня 2019 року.

Передати дану ухвалу для виконання до Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області у відповідності до п. 1 ч. 3ст. 202 КПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1