Справа № 559/216/18
Номер провадження 1-кс/559/852/2018
УХВАЛА
"22" грудня 2018 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 від 12.02.2015 про закриття кримінального провадження №0001053 від 25.10.2013,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Дубенського міськрайонного суду знаходиться скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 від 12.02.2015 про закриття кримінального провадження №0001053 від 25.10.2013,

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_5 посилається на наступні доводи. Старшии слідчим СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_6 розглянуто матеріали досудовото розслідування , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001053 від 25.10.2013 за ознаками кримінального правопорушення передбачені ч. 2 ст. 355 КК України.

21 грудня 2016 року ОСОБА_5 звернулася з відповідною заявою до начальника СВ Дубенського MB УМВС України ОСОБА_7 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0001053 від 25.10.2013 Ознайомившись із змістом постанови від 12 лютого 2015року про закриття зазначеного кримінального провадження, вважає, що вона протирічить кримінально-процесуальному законодавству, оскільки, незаконною, необґрунтованою та безпідставною є мотивація слідчого. Неправильна кваліфікація злочинів веде до порушення прав і законних інтересів як держави, так і окремих громадян, перешкоджає нормальному здійсненню правосуддя, підриває авторитет органів розслідування і суду, а в кінцевому підсумку - авторитет держави. Помилкова кваліфікація може призвести до необґрунтованого звільнення винного від відповідальності або відповідного покарання. З часу внесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину за ч.2 ст.355 КК України орган досудового розслідування СВ Дубенського MB УМВС України в Рівненській області неналежним чином дослідив обставини кримінального правопорушення. За висновками слідчого, які викладені в постанові про закриття кримінального провадження від 12 лютого 2015 року, він залишив поза увагою протокол допиту свідка від 02.06.2008 - ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . Оскаржувана постанова також не містить відомостей про наявність у матеріалах справи пояснень : ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Отже, на думку ОСОБА_5 слідчий не дослідив усіх обставин кримінального провадження, не допитав свідків, не витребував усіх доказів по справі. З таких підстав, вважає, що постанова старшого слідчого СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 12 лютого 2015 року є передчасною та підлягає скасуванню. На підставі вищевикладеного просить, поновити строк на оскарження постанови від 12 лютого 2015 року про закриття кримінального провадження №0001053 від 25.10.2013; постанову старшого слідчого СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_6 від 12 лютого 2015 року про закриття кримінального провадження №0001053 (ЄРДР від 25.10.2013 р. - скасувати.

В судове засідання ОСОБА_5 двічі не з`явилася, подала заяву про розгляд скарги, у зв`язку із хворобою, за її відсутності, скаргу підтримує, просить її задовольнити..
Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги, вважають постанову слідчого законною, яка була винесена після повної та всесторонньої перевірки матеріалів кримінального провадження, постанова винесена у відповідності до вимог ст. 284 КПК України.
Заслухавши думку прокурора з приводу скарги, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження №0001053, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Оскільки згідно матеріалів кримінального провадження, та матеріалів долучених до скарги, оскаржувану постанову ОСОБА_5 отримала 26.01.2018, а згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності., якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії, враховуючи, що матеріали кримінального провадження не містять доказів, що ОСОБА_5 отримано постанову раніше, слідчий вважає за доцільне поновити ОСОБА_5 строк на оскарження постанови.
Слідчим суддею встановлено, що СВ Дубенського МВ УМВС України проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001053.
Постановою слідчого СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_6 від 12.02.2015 кримінальне провадження №0001053 від 25.10.2013 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України. Дану постанову слідчий мотивував тим, що 27.05.2008, близько 02:20 год., невстановлена особа перебуваючи поряд із торговим центром «Галичини», що по вул.. Почаївська, 34 в м.Радивилів Рівненської області, примушувала ОСОБА_11 до виконання цивільно-правових обов`язків. Відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0001053 від 25.11.2013, за ч. 2 ст. 355 КК України та розпочато досудове розслідування. 27.01.2015 ОСОБА_11 звернувся із заявою до Дубенської міжрайонної прокуратури Рівненської області, в який просив кримінальне провадження №0001053, закрити у зв`язку із тим, що він не бажає приймати участь у кримінальному у судовому процесі та жодних претензій ні до кого не має. Згідно ч. 1 ст. 477 КПК України, ст. 355 КК України, відноситься до кримінального провадження, що здійснюється у формі приватного обвинувачення. Згідно ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках передбачених КПК України, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
У відповідності до вимог ч. 2ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2,284 КПК України).
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Між тим, зміст оскаржуваної постанови та матеріали кримінального провадження беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вищевказаних вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.
Слідчий суддя погоджується із доводами викладеними слідчим у мотивувальній частині оскаржуваної постанови, що у випадку відмови потерпілого, а у випадках передбачених КПК України, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
В матеріалах кримінального провадження міститься заява ОСОБА_11 від 27.01.2015 ОСОБА_11 з якою він звернувся до Дубенської міжрайонної прокуратури Рівненської області, в який просив кримінальне провадження №0001053, закрити у зв`язку із тим, що він не бажає приймати участь у кримінальному у судовому процесі та жодних претензій ні до кого не має (арк. 202 матеріалів кримінального провадження.). аналогічну позицію ОСОБА_11 висловив під час допиту 27.01.2015 (арк. 202-203 матеріалів кримінального провадження).
Статтею 284 КПК України визначено чіткий перелік підстав для закриття кримінального провадження.
Підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є відмова потерпілого та його представника від обвинувачення , що передбачено ст.284 ч. 1 п.7 КПК України .
Кримінальне провадження, згідно оскаржуваної постанови закрито, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.
Проте, в оскаржуваній постанові слідчим не відображено та не вказано взагалі обґрунтування щодо відсутності в діянні складу злочину.
За таких обставин визнати досудове розслідування ефективним, а прийняте за його результатами рішення законним та обґрунтованим не надається можливим, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Слідчий суддя зауважує, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria).
Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Керуючись ст. ст.303,305,306,307,309,376 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Поновити строк ОСОБА_5 на оскарження постанови слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 від 12.02.2015 про закриття кримінального провадження №0001053 від 25.10.2013.
Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 від 12.02.2015 про закриття кримінального провадження №0001053 від 25.10.2013 - задовольнити
Постанову слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 від 12.02.2015 про закриття кримінального провадження №0001053 від 25.10.2013 скасувати.

Ухвала слідчого судді остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: