Справа № 592/9809/14-к
Провадження № 1-кп/592/20/18
УХВАЛА

29 листопада 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисниці обвинувачених: адвоката ОСОБА_4 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми матеріали кримінального провадження № 0003255, відомості за якими 01.07.2014 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_7 від 14.08.2014 року по справі № 592/8449/14-к, провадження № 1-кс/592/2458/14 у задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_8 про відвід захисниці ОСОБА_4 від участі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань з № 0003255, було відмовлено. Ухвала набрала законної сили 14.08.2014 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/40963980) (т. 1 а. с. 113) .

12.09.2014 року до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003255 від 01.07.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України (т. 1 а. с. 14) .

Дане кримінальне провадження знаходилося в провадженні судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_9 (справа № 592/9809/14-к, провадження № 1-кп/592/414/14) (т. 1 а. с. 15) .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.10.2014 року по справі № 5-7006впс14 клопотання захисниці ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження № 0003255 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, з Ковпаківського районного суду м. Суми до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів було залишено без задоволення. Ухвала набрала законної сили 07.10.2014 року (http://10.3.5.151/Review/40792949) (т. 1 а. с. 63) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.03.2015 року по справі № 592/9809/14-к, провадження № 1-кп/592/35/15 заяву захисниці ОСОБА_4 про відвід старшому прокурору прокуратури м. Суми ОСОБА_10 старшому прокурору групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0003255, було задоволено. Було ухвалено керівнику органу прокуратури визначити старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0003255. Ухвала набрала законної сили 10.03.2015 року (http://10.3.5.151/Review/43015315) (т. 1 а. с. 149, т. 2 а. с. 194) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.06.2015 року по справі № 592/9809/14-к, провадження № 1-кп/592/35/15 обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, було повернуто прокурору м. Суми із-за невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Ухвала не набрала законної сили (http://10.3.5.151/Review/45062353) (т. 1 а. с. 186) .

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 26.06.2015 року по справі № 592/9809/14-к, провадження № 11-кп/788/422/15 апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.06.2015 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підозрюваних у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України було повернуто прокурору через невідповідність вимогам ст. 291 КК України, було залишено без руху. Було ухвалено встановити строк до 10.07.2015 року для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали. Ухвала набрала законної сили 26.06.2015 року (http://10.3.5.151/Review/45800098) (т. 1 а. с. 198) .

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 30.07.2015 року по справі № 592/9809/14-к, провадження № 11-кп/788/422/15 апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 було задоволено. Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.06.2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003255 відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був повернутий прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України було скасовано, а обвинувальний акт було повернуто до Ковпаківського районного суду м. Суми для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання. Ухвала набрала законної сили 30.07.2015 року (http://10.3.5.151/Review/47751969) (т. 1 а. с. 218, 219) .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у розгляді даного кримінального провадження була визначена суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_12 (т. 1 а. с. 222) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.08.2015 року по справі № 592/9809/14-к, провадження № 1-кп/592/424/15 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2014 року за № 0003255 відносно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, та ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, було призначене підготовче судове засідання 10.08.2015 року на 08 годину 15 хвилин. Було ухвалено підготовче судове засідання проводити одноособово суддею. Для участі в підготовчому судовому засіданні було ухвалено викликати: прокурора прокуратури міста Суми, обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисницю ОСОБА_4 , потерпілу ОСОБА_13 . Ухвала набрала законної сили 05.08.2015 року (http://10.3.5.151/Review/47972730) (т. 1 а. с. 223) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.09.2015 року по справі № 592/9809/14-к, провадження № 1-кс/592/2661/15 заяву прокурора прокуратури м. Суми ОСОБА_14 про відвід головуючого у кримінальному провадженні № 592/9809/14-к за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, судді ОСОБА_12 було задоволено. Ухвала набрала законної сили 01.09.2015 року (http://10.3.5.151/Review/49501187) (т. 1 а. с. 245, 246) .

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у розгляді даного кримінального провадження була визначена суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_15 (т. 2 а. с. 2) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.12.2015 року по справі № 592/9809/14-к, провадження № 1-кп/592/424/15 на потерпілу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Суми, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , було накладено грошове стягнення за неодноразові неявки в судові засідання, в тому числі 10.12.2015 року, у виді штрафу в розмірі 0,5 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 609 гривень на користь держави. Було ухвалено направити копію ухвали в частині стягнення штрафу з ОСОБА_13 для виконання начальнику Головного територіального управління юстиції в Сумській області та для відома потерпілій. Ухвала набрала законної сили 10.12.2015 року (http://10.3.5.151/Review/54215697) (т. 2 а. с. 38, 39) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.02.2016 року по справі № 592/9809/14-к, провадження № 1-кс/592/477/16 у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_15 у кримінальному провадженні № 592/9809/14-к за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, було відмовлено. Ухвала набрала законної сили 16.02.2016 року (http://10.3.5.151/Review/55812018) (т. 2 а. с. 71) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.03.2016 року по справі № 592/9809/14-к, провадження № 1-кс/592/759/16 у задоволенні заяви обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відвід головуючого судді ОСОБА_15 у кримінальному провадженні справа № 592/9809/14-к за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, було відмовлено. Ухвала набрала законної сили 02.03.2016 року (http://10.3.5.151/Review/56213704) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.05.2016 року по справі № 592/9809/14-к, провадження № 1-кп/592/62/16 на потерпілу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Суми, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , було накладено грошове стягнення за неявку в судове засідання 27.05.2016 року, у виді штрафу в розмірі 1 (однієї) мінімальної заробітної плати, що становить 1450 гривень на користь держави. Було ухвалено направити копію ухвали в частині стягнення штрафу з ОСОБА_13 для виконання начальнику Головного територіального управління юстиції в Сумській області та для відома потерпілій. Ухвала набрала законної сили 27.05.2016 року (http://10.3.5.151/Review/57949303) (т. 2 а. с. 134, 135) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.09.2016 року по справі № 592/9809/14-к, провадження № 1-кп/592/62/16 у задоволенні клопотання захисниці ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору було відмовлено. Кримінальне провадження № 0003255 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, було призначене до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми на 15.09.2016 року на 09 годину 00 хвилин. Розгляд кримінального провадження було ухвалено здійснювати суддею одноособово. В судове засідання було ухвалено викликати прокурора, обвинувачених, захисницю, потерпілу, представника, свідків. Ухвала набрала законної сили 07.09.2016 року (http://10.3.5.151/Review/61128833) (т. 2 а. с. 204, 205) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.09.2016 року по справі № 592/9809/14-к, провадження № 1-кс/592/3418/16 заяву ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відвід судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_15 було задоволено. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, було ухвалено передати до розгляду в тому самому суді іншому судді згідно ст. 35 КПК України. Ухвала набрала законної сили 20.09.2016 року (http://10.3.5.151/Review/61423950, http://10.3.5.151/Review/61447280) (т. 2 а. с. 213, т. 3 а. с. 69 71) .

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у розгляді даного кримінального провадження був визначений суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_16 (т. 2 а. с. 215) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.10.2016 року по справі № 592/9809/14-к, провадження № 1-кс/592/3585/16 заяву про самовідвід судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_16 по кримінальному провадженню № 0003255 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, було задоволено. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, було ухвалено передати до розгляду в тому самому суді іншому судді згідно ст. 35 КПК України. Ухвала набрала законної сили 03.10.2016 року (http://10.3.5.151/Review/61748681) (т. 2 а. с. 217) .

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у розгляді даного кримінального провадження був визначений суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_17 (т. 2 а. с. 218) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.10.2016 року по справі № 592/9809/14-к, провадження № 1-кс/592/3663/16 заяву судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_17 про самовідвід у кримінальному провадженні № 592/9809/14-к, провадження № 1-кп/592/62/16 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, було задоволено. Кримінальне провадження № 592/9809/14-к, провадження № 1-кп/592/62/16 було ухвалено передати на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України. Ухвала набрала законної сили 05.10.2016 року (http://10.3.5.151/Review/61810701) (т. 2 а. с. 220) .

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у розгляді даного кримінального провадження був визначений суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_18 (т. 2 а. с. 221) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.10.2016 року по справі № 592/9809/14-к, провадження № 1-кп/592/62/16 кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, було призначене до розгляду в підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми на 02.11.2016 року на 10 годину 45 хвилин. В підготовче судове засідання було ухвалено викликати учасників судового провадження. Ухвала набрала законної сили 10.10.2016 року (http://10.3.5.151/Review/61932996) (т. 2 а. с. 222) .

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у розгляді даного кримінального провадження був визначений суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 (т. 3 а. с. 22) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.02.2018 року по справі № 592/9809/14-к, провадження № 1-кп/592/20/18 заяву захисниці обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_19 було задоволено. Було ухвалено відвести прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_19 від підтримання державного обвинувачення в суді у кримінальному провадженні № 0003255, відомості за якими 01.07.2014 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України. Ухвала набрала законної сили 16.02.2018 року (http://10.3.5.151/Review/72724529, http://10.3.5.151/Review/72816313) (т. 3 а. с. 75 77) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.11.2018 року по справі № 592/9809/14-к, провадження № 1-кп/592/20/18 у задоволенні заяви обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відвід прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 було відмовлено. Копію ухвали суду про відмову у задоволенні задоволення заяви про відвід прокурора було ухвалено направити до Сумської місцевої прокуратури (http://10.3.5.151/Review/78211114) (т. 3 а. с. 143) .

29.11.2018 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_20 про повернення обвинувального акта прокурору, в якому вони зазначили про те, що СВ Сумського МВ УМВС в Сумській області було закінчене досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0003255 та до Ковпаківського районного суду м. Суми було направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за їх обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України. 14.07.2014 року та 31.07.2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, шахрайство та підбурення до закінченого замаху на давання неправомірної вигоди, кваліфікуючими ознаками яких є попередня змова групою осіб; давання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище. Зазначено, що вина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: показаннями свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , протоколом огляду місця події від 02.07.2014 року, протоколом освідування особи від 02.07.2014 року, негласними слідчими (розшуковими) діями. Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , їхня захисниця ОСОБА_4 вважають за необхідне звернутись до суду з клопотанням про повернення обвинувального акту, виходячи з наступного. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Також, ч. 2 даної статті передбачений перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, тобто такі обставини, які у відповідності до ст. 91 КПК України входять до предмету доказування. Це подія злочину, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В даному випадку слідчий при складання обвинувального акту виклав фактичні обставини кримінальних правопорушень, але, всупереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, чітко не виклав формулювання обвинувачення кожній з обвинувачених. Так, слідчий при викладі фактичних обставин кримінальних правопорушень посилається на вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, але обвинувальний акт не містить посилання на мотив вчинення злочинів, умисел, що є обов`язковою обставиною, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України. Крім того, згідно обвинувальному акту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні підбурювання потерпілої ОСОБА_13 , що відбулося за попередньою змовою, шляхом схиляння особи до закінченого замаху на давання неправомірної вигоди особі, яка займає відповідальне становище, підбурення та заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_13 . Однак, в обвинувальному акті слідчим не вказано у який спосіб було досягнуто змови між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_5 схиляли та підбурювали, а потім заволоділи грошовими коштами ОСОБА_13 , а також не вказано мотиви та мету такого схиляння (підбурювання) та не зазначено про те, яким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_5 дійшли змови. Також не розкрито, які конкретно дії вчинила ОСОБА_6 та які конкретно дії вчинила ОСОБА_5 і не розмежовано їх відповідальність. Крім того, в цьому ж обвинувальному акті підпис прокурора прокуратури м. Суми ОСОБА_10 не скріплений печаткою вказаної установи, тим більше, що ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.03.2015 року по справі № 592/9809/14-к заяву про відвід вказаного прокурора було задоволено з підстав обґрунтованого сумніву в його неупередженості та безпосередньої зацікавленості в розгляді даного кримінального провадження, що підтверджується такою ухвалою суду. В обвинувальному акті слідчим здійснено припущення з огляду на вказане про те, що ОСОБА_5 , проходячи практику на волонтерських засадах у центрі правової допомоги Романова і партнери , шахрайським шляхом, діючи в групі за попередньою змовою з юристом центру ОСОБА_6 , шляхом схиляння, підбурила ОСОБА_13 до дачі неправомірної вигоди посадовій особі апеляційного суду Сумської області нібито для отримання позитивного рішення суду щодо визнання за ОСОБА_13 права власності на жилий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушено вимоги ст. 62 Конституції України, якою затверджено принцип того, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях та ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Всупереч вимогам чинного в Україні законодавства слідчим в обвинувальному акті не зазначено про те, яким чином та в який спосіб ОСОБА_6 та ОСОБА_5 схилили ОСОБА_13 до дачі неправомірної вигоди посадовій особі апеляційного суду Сумської області підкуп, погроза, примус, наказ і таке інше, в який спосіб виражалось підбурення письмовий, в усній формі або за допомогою міміки та жестів, адресованих ОСОБА_13 , тим більше, що ч. 4 ст. 27 КК України, встановлено, що підбурювачем є особа, яка схилила іншого співучасника до вчинення злочину, а, відповідно до ч. 1 ст. 27 КК України, співучасниками злочину, поряд із виконавцем, є організатор, підбурювач та пособник, а в даному випадку ОСОБА_13 визнана потерпілою, а ніяк не організатором, не підбурювачем та не пособником. Тим більше, що під час повідомлення про кримінальне правопорушення 01.07.2014 року о 13 годині 05 хвилин сама ОСОБА_13 зазначила про те, що до неї не був застосований примус чи інші неправомірні дії, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01.07.2014 року. Тим більше, що в указаному протоколі зазначено про те, що ОСОБА_13 в інший спосіб не має можливості отримати судове рішення на свою користь, що спростовується копією журналу судового засідання апеляційного суду Сумської області від 01.07.2014 року, зі змісту якого вбачається, що рішення суду було проголошено 01.07.2014 року об 11 годині 28 хвилин, а заява про злочин була подана через півтори години після того, як вже рішення на її користь було проголошене. Також, слідчий кваліфікував дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України як замах на пропозицію чи обіцянку службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. Диспозиція частини третьої вказаної норми КК України передбачає діяння, передбачені частиною першою та другою цієї статті, якщо неправомірна вигода надавалась службовій особі, яка займає відповідальне становище. Слідчим в обвинувальному акті не вказано на посадову особу, якій надавалась така неправомірна вигода, а тому з обвинувального акту не зрозуміло, в який час, в якому розмірі та яка посадова особа отримала неправомірну вигоду. Як замах на пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди службовій особі можуть бути кваліфіковані дії особи, якщо запропонована неправомірна вигода не прийнята. В обвинувальному акті відсутні будь-які відомості щодо повідомлення посадових осіб апеляційного суду Сумської області про неприйняття неправомірної вигоди. Слідчим в обвинувальному акті не зазначено в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторони вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України. Далі, всупереч вимогам ч. 1 ст. 9, ч. 5 ст. 17 КПК України, якими передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства; поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою, слідчий, в повідомленні про підозру зазначив про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили кримінальні правопорушення злочини, передбачені ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України. З огляду на конституційний принцип презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України) , а також вимог ст. 277 КПК України, щодо змісту підозри, правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, наявність таких формулювань підозри у повідомленні є неприпустимим, та таким, що завчасно, до початку судового розгляду, виявляє упереджене ставлення слідчого та прокурора до підозрюваних, з обвинувальним ухилом, що також підтверджується тим, що в матеріалах кримінального провадження, на а. с. 62 в дорученні слідчого ОСОБА_8 про передання грошових коштів ОСОБА_13 вказано про те, що ці грошові кошти є грошовими коштами, що не були нею передані винним у вчиненні кримінального правопорушення, а процесуальний керівник прокурор, погоджував такі процесуальні документи та рішення слідчого. Європейський суд з прав людини, констатуючи порушення Урядом принципу презумпції невинуватості, як окремої гарантії справедливого судового розгляду кримінальної справи, встановленої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, в п. 81 свого рішення по справі Шагін проти України від 10.12.2009 року (заява № 20437/05) зазначив: Суд повторює, що принцип презумпції невинуватості, закріплений в п. 2 ст. 6 Конвенції, є одним з аспектів права на справедливий судовий розгляд кримінальної справи, гарантованого п. 1 ст. 6 (рішення у справі Альне де Рібемон проти Франції (Allenet de Ribemont v. France) від 10.02.1995 року, п. 35, серія А, № 308) . Цей принцип не лише забороняє передчасне висловлення думки самим судом про те, що особа, яку обвинувачено у вчиненні злочину , є винною, тоді як це ще не доведено відповідно до закону, а й поширюється на заяви, що їх роблять інші державні посадові особи стосовно проваджень, що тривають, у кримінальних справах і які спонукають громадськість до думки про вину підозрюваного та визначають наперед оцінку фактів компетентним судовим органом (висновки з відповідної практики Суду, наприклад, в рішенні у справі Хужин та інші проти Росії (Khuzhin and Others v. Russia) , № 13470/02, п. 93, від 23.10.2008 року) . Достатньо мати навіть за відсутності будь-якого формального висновку певні підстави припускати, що відповідна посадова особа вважає обвинуваченого винним (рішення у справі Бьомер проти Німеччини (Bohmer v. Germany) , № 37568/97, п. 54, від 03.10.2002 року) .. Викладені обставини свідчать про неповноту проведеного розслідування та про те, що обвинувальний акт не містить обов`язкових складових, є некоректним, що в подальшому може вплинути на судовий розгляд, з урахуванням того, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Відповідно до вимог ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строки його застосування. В порушення вимог ст. 109 КПК України в реєстрі матеріалів досудового розслідування в хронологічному порядку не відображені всі процесуальні рішення, прийняті в ході досудового розслідування, а також не зазначено їх реквізити. Зокрема, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні дані про захисницю ОСОБА_4 . Крім того, в реєстрі взагалі відсутні дані про призначення прокурора в даному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим на даний час немає можливості визначитись з питанням чи належна особа здійснює повноваження прокурора, затвердила обвинувальний акт і прибула до суду для підтримання державного обвинувачення. Також, відсутні дані щодо визначення слідчого, який здійснював досудове розслідування. Також, даний реєстр не відображає повних відомостей про проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії та прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення, а саме: - відсутні відомості про ознайомлення підозрюваних та їх захисниці з висновками судової хімічної експертизи; - не вказано про прийняті постанови слідчим за клопотаннями захисниці. Також, відповідно до ч. 4 ст. 278 КПК України слідчим та прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про дату та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України. Проте, в наданому реєстрі, в повідомленні про підозру слідчим не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа. Відповідно до ч. 3 ст. 283 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань прокурором також вносяться відомості такої процесуальної дії як закінчення досудового розслідування. Проте, такі відомості в реєстрі взагалі відсутні. Також, в реєстрі відсутні відомості про проведення такої процесуальної дії, як повідомлення захисниці та обвинувачених про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, а також про відкриття матеріалів та документів, які були представлені стороною захисту під час досудового розслідування, що є також порушенням вимог ст. 290 КПК України. В зв`язку з цим наявна невідповідність обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування в частині речових доказів по кримінальному провадженню. В реєстрі зазначено про проведення виїмки та огляду місця події, з яких не вбачається, які саме предмети, де, у кого вилучались та оглядались, відсутня інформація про прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення щодо захисниці обвинувачених, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить інформацію про докази на підтвердження вручення копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченим та захисниці, не повідомлено потерпілу про закінчення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження. Тим більше, що обвинувальний акт був складений поза межами строків досудового розслідування. Так, відповідно до ст. 3 КПК України, досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту . Виходячи з вищенаведених вимог кримінального процесуального законодавства, стадія досудового розслідування закінчується не складанням обвинувального акту, а направленням його до суду, що, в свою чергу, відбулося поза межами строків досудового розслідування. П. 3 ч. 2 ст. 109 КПК України встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити, в тому числі, вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строки його застосування. Так, в порушення вимог вказаної норми КПК України, слідчим в реєстрі, а саме в Розділі ІІІ. Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в ході досудового розслідування, не вказано на такий захід як накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_6 , що був здійснений за клопотанням слідчого Ковпаківським районним судом м. Суми 22.08.2014 року (справа № 592/9122/14-к) , що підтверджується такою ухвалою. З огляду на викладене слідує, що слідчим не виконано вимоги ст. 291 КПК України та ст. 91 КПК України, оскільки, обвинувальний акт не містить в собі всі дані, а саме: час, місце, спосіб і мету дій, тобто обставини, які згідно з вимогами ст. 91 КПК України підлягають доказуванню в судовому засіданні, а саме: не викладено, відповідно до вимог ст. 2 КК України, підстави кримінальної відповідальності, якими є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, а також не виконано вимоги ст. 109 КПК України. Тим більше, що дана справа перебуває в суді з 2014 року та за цей час в кримінальному провадженні були задоволені відводи головуючому судді, декільком прокурорам з підстав їх упередженості та зацікавленості в розгляді кримінального провадження. Так і на даний час в кримінальному провадженні бере участь прокурор ОСОБА_3 , якому обвинуваченими було заявлено відвід, якого обвинувачені бояться із-за його неналежної поведінки та його не процесуальна поведінка безпосередньо впливає на стан розгляду справи. На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод; ст. ст. 109, 314 КПК України, вони просили обвинувальний акт з додатками та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003255 від 01.07.2014 року за підозрою вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, повернути прокурору (вхідний № 62670 від 29.11.2018 року) (т. 3 а. с. 133 139) .

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, категорично заперечував проти задоволення клопотання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки, на його думку, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтримали своє клопотання, просили його задовольнити та повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.

В підготовчому судовому засіданні захисниця обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 просила задовольнити клопотання обвинувачених та повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.

В підготовче судове засідання не прибула потерпіла ОСОБА_13 , яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Вона не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок з невідомих суду причин, тому суд дійшов висновку про недоцільність накладення на неї грошового стягнення.

Вислухавши думку прокурора, обвинувачених, захисниці, ознайомившись з обвинувальним актом, з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003255, суд дійшов наступного висновку.

Із змісту п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України вбачається, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, в тому числі, повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

У відповідності до ст. 57 КПК України потерпілий зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття; 2) не перешкоджати встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення; 3) не розголошувати без дозволу слідчого, прокурора, суду відомості, які стали йому відомі у зв`язку з участю у кримінальному провадженні і які становлять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення. Цивільний позивач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень потерпілому.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 146 КПК України під час судового провадження питання про накладення грошового стягнення на особу розглядається негайно після його ініціювання. Слідчий суддя, суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення. Копія відповідної ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надсилається особі, на яку було накладено грошове стягнення.

У відповідності до ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених ст. ст. 342 345 КПК України, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.

Згідно обвинувальному акту потерпілою у кримінальному провадженні є ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Суми, українка, громадянка України, освіта середня, студентка Київського національного університету культури і мистецтва, не судима, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 16.07.2010 року Ковпаківським РВ СМУ УМВС України в Сумській області (т. 1 а. с. 42) . Вірне написання вулиці, на якій, на думку органа досудового розслідування, проживає потерпіла ОСОБА_13 , є вулиця 3-тя Продольна (https://kv.su.court.gov.ua/sud1806/gromad/dislokacia/) , а не вулиця Третя Продольна, як зазначено в обвинувальному акті. Отже, обвинувальний акт не містить анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) . Зазначене, на думку суду, свідчить про недотримання органом досудового розслідування імперативних вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто в цій частині обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.

У відповідності до ч. ч. 3, 6 ст. 22 КПК України під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 КПК України) ; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Отже, у відповідності до ч. 1 ст. 291 КПК України, наслідком складання слідчим обвинувального акту є: а) його затвердження прокурором; б) відмова у затвердженні обвинувального акту та надання прокурором вказівок слідчому щодо виправлення недоліків; в) відмова у затвердженні обвинувального акту, складеного слідчим та самостійне складення прокурором обвинувального акту. В останньому випадку обвинувальний акт має підписати тільки прокурор (ч. 3 ст. 291 КПК України) . Зміст обвинувального акту має відповідати вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України. До обвинувального акту, направленого до суду, мають бути долучені додатки, зазначені в ч. 4 ст. 291 КПК України. Невиконання зазначених вимог КПК України слідчим, прокурором є підставою для повернення обвинувального акту відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України. Слід зауважити на тому, що, згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 291 КПК України, прямо заборонено надавати до суду до початку судового розгляду інші документи, аніж зазначені в цій статті. Це викликано тим, що згідно з вимогами КПК України, суд не має права проявляти ініціативи у дослідженні доказів, а має право сприймати лише ті докази, клопотання про дослідження яких заявлять у судовому засіданні сторони кримінального провадження. Внаслідок дотримання цих вимог закону суд якраз тільки і в змозі зберегти неупередженість, не підміняючи собою сторони обвинувачення та захисту, як того вимагають ч. ч. 3, 6 ст. 22 КПК України. Крім того, треба мати на увазі, що наданню доказу для дослідження у судовому засіданні передує певна процедура. Так, перш ніж допустити дослідження будь-якого поданого стороною доказу, суд має пересвідчитися, що цей доказ було попередньо відкрито протилежній стороні (ч. 12 ст. 290 КПК України) , в окремих випадках попередньо вирішити питання про допустимість цих доказів (наприклад, згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 89 КПК України) тощо. Відтак отримання судом всіх матеріалів кримінальної справи до початку судового розгляду (як це було встановлено КПК України 1960 року редакції) є порушенням встановленого діючим КПК України порядку отримання судом доказів та їх дослідження, позбавленням сторін кримінального провадження права заперечувати проти дослідження певних доказів судом у встановленому законом порядку. Наслідком нехтування зазначеними вимогами закону буде можлива упередженість суду, коли він буде фактично сприймати ті докази, які у силу положень КПК України не можуть бути допущені судом (очевидно недопустимі докази, докази, не відкриті протилежній стороні та інше) . Відтак можливо зробити висновок про те, що, на відміну від КПК України 1960 року редакції, суд не має права витребувати у сторони обвинувачення які-небудь матеріали кримінального провадження (справу ) окрім тих, що прямо зазначені в ст. 291 КПК України, а сторона обвинувачення надавати такі матеріали. Сторона обвинувачення (як і сторона захисту) має право надавати матеріали кримінального провадження (докази) виключно під час судового розгляду, до того ж не гамузом , а послідовно з тим, щоб суд мав змогу перевірити, чи було той чи інший доказ відкрито протилежній стороні, чи не є він очевидно недопустимим тощо, а відповідна сторона кримінального провадження скористатися своїми правами щодо можливих заперечень відносно надання доказів суду.

Проте, в додатках до вказаного обвинувального акту містяться й інші документи: - довідка про осіб, які підлягають виклику у судове засідання (т. 1 а. с. 10) ; - довідка про список суддів, які приймали рішення по кримінальному провадженню (т. 1 а. с. 11) . Отже, у порушення вимог ст. 291 КПК України, попри існуючу заборону, слідчим СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 до початку судового розгляду було надано суду, в тому числі, й інші документи, ніж ті, що зазначені в ч. 4 ст. 291 КПК України. Зазначене, на думку суду, свідчить про недотримання органом досудового розслідування імперативних вимог ст. ст. 22, 291 КПК України, тобто в цій частині обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається, в тому числі, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 КПК України) .

Із змісту ч. 1 ст. 293 КПК України вбачається, що одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 КПК України) , його захиснику, законному представнику.

Отже, склавши (затвердивши) обвинувальний акт прокурор має самостійно скласти реєстр матеріалів досудового розслідування або надати відповідне доручення слідчому. Перед направленням до суду обвинувального акту прокурор зобов`язаний: а) під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику (ч. 1 ст. 293 КПК України) ; б) долучити цю розписку та інші документи, передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акту; в) надати їх суду. Невиконання прокурором зазначених вимог закону є підставою для повернення судом обвинувального акту згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Проте, в додатках до вказаного обвинувального акту міститься розписка про отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (т. 1 а. с. 9) , в якій відсутні відомості про дату отримання захисницею обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (т. 1 а. с. 9) . Крім того, в розписці про отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування відсутнє зазначення прізвища, ім`я, по батькові та підпис захисниці обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 . Таке нехтування органом досудового розслідування імперативних вимог ст. ст. 291, 293 КПК України свідчить про недотримання органом досудового розслідування імперативних вимог ст. ст. 22, 291 КПК України, тобто в цій частині обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.

Таким чином, оскільки зазначений обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, відтак це зумовлює неможливість дотримання судом вимог ч. 1 ст. 370 КПК України про законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення. А обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях (ч. 3 ст. 62 Конституції України) . Відтак, призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту зумовить відсутність захисту гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та неможливість реалізації проголошеного Конституцією України принципу верховенства права.

Отже, суд дійшов висновку про те, що клопотання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту слід задовольнити частково та повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003255, відомості за яким 01.07.2014 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, прокурору Сумської місцевої прокуратури для приведення його у відповідність до вимог КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод; ст. 62 Конституції України; ст. ст. 3, 17, 22, 35, 55, 57, 58, 61, 89, 109, 110, 277, 278, 283, 291, 293, 314, 325, 337, 342 345, 369 372, 375, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту задовольнити частково.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003255, відомості за яким 01.07.2014 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, повернути прокурору Сумської місцевої прокуратури для приведення його у відповідність до вимог КПК України.

На ухвалу суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1