КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/262/2019 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія КК: ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, вдівця, маючого на утриманні малолітню дитину 2008 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз,
16.07.2015 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, звільнений 22.12.2017 на підставі Закону України «Про амністію»,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 19 червня 2018 року, ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_8 06.02.2018 приблизно о 18 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні спортивного клубу «Прометей», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Ніколаєва, 7, вирішив повторно, таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до роздягальні вказаного спортивного клубу та підійшов до шафи з речами, де з кармана куртки повторно взяв чуже майно, яке належить ОСОБА_11 , а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy winBlack», вартістю 2300 грн.
Після чого, ОСОБА_8 , утримаючи вищевказане майно при собі, вийшов зі спортивного клубу «Прометей», а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 2300 грн.
Таким чином ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
Не погоджуючись з вироком суду заступник прокурора м. Києва ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Деснянського районного суду м. Києва від 19 червня 2018 року скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції
Мотивуючи доводи апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_8 з 2001 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з діагнозом: «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності».
Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 195 від 20.03.2018 встановлено, що ОСОБА_8 у період часу, до якого відноситься вчинення ним правопорушення, виявляв ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, стан ремісії.

Таким чином, соціально-психологічна характеристика особи обвинуваченого, наявність у нього діагностованого розладу психіки і поведінки безумовно вказує на обов`язкову участь захисника в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд першої інстанції, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, розглянув кримінальне провадження та ухвалив судове рішення з порушенням права обвинуваченого на захист.

Виправлення помилки місцевого суду можливе шляхом скасування вироку та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо про це просить прокурор в апеляційній скарзі.

Іншими учасниками судового провадження, які мають право подати апеляційну скаргу, вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржений.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданих апеляційних скарг.

Суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, та визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, оскільки учасники судового провадження правильно розуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. В зв`язку із цим, суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України, апелянтом не оспорюються та не оскаржуються, а тому відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Так, за нормами ст.370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

Тільки таке рішення, що відповідає всім вимогам закону, здатне забезпечити досягнення завдань правосуддя та захистити права і законні інтереси усіх учасників процесу.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду встановлено, що вирок суду, щодо ОСОБА_8 не відповідає вимогам законності.

Відповідно до ст. 52 КПК України є обов`язкова участь захисника щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад.

Згідно з вимогами ст.49 КПК України, суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою.

В той же час, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції вказані вимоги закону не дотримані.

Так, відповідно до довідки №394345 від 07.03.2018 року виданої Київською міською наркологічною клінічною лікарнею «Соціотерапія» /а.с. 50/, яка міститься в матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_8 з 11.04.2001 року перебуває під наркотичним диспансерно-динамічним наглядом, діагноз: розлад психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 195 від 20.03.2018 /а.с. 46-49/ встановлено, що ОСОБА_8 у період часу, до якого відноситься вчинення ним правопорушення, виявляв ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, стан ремісії.

В порушення вимог ст.ст. 49, 52 КПК України, суд першої інстанції не відклав судовий розгляд для забезпечення участі захисника, а ухвалив здійснювати судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України без участі захисника.

Таким чином, під час судового розгляду, судом першої інстанції було порушено право обвинуваченого ОСОБА_8 на захист, про що зазначає в апеляційній скарзі прокурор, тому колегія суддів доводи зазначені в апеляційній скарзі вважає обґрунтованими та такими, які знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Вказане, згідно ч.2 ст.412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і відповідно до положень ст.415 КПК України є підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржений вирок, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 412, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 , - задовольнити.
Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 19 червня 2018 року, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України , - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4