Справа № 168/27/19
Провадження № 1-кп/168/9/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар с/з - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000007 про обвинувачення за частиною 1 статті 190 КК України

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого,

з участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , представника потерпілої особи ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що на підставі рішень управління соціального захисту населення Старовижівської районної державної адміністрації «Про призначення допомоги» від 21 лютого 2017 року, «Про призначення допомоги» від 21 вересня 2017 року, «Про призначення допомоги» від 15 лютого 2018 року, «Про призначення допомоги» від 17 серпня 2018 року, в період з 01 лютого 2017 року по 31 грудня 2018 року, відповідно до статті 5 Закону України «Про психіатричну допомогу» та постанови Кабінету Міністрів України від 02 серпня 2000 року № 1192 «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І групи, внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської медичної комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду за ним» отримував на рахунок у «Ощадбанку» щомісячну грошову допомогу як особа, яка проживає разом з інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду та йому призначались і виплачувались щомісячні компенсаційні виплати.

З метою протиправного отримання бюджетних коштів як державних компенсаційних виплат особі, яка здійснює догляд за інвалідом І групи, внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, з корисливих мотивів, шляхом обману, що виразилось у приховуванні відомостей про нездійснення соціального догляду за інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, в період часу з 28 березня 2017 року по 12 травня 2017 року, з 28 травня 2017 року по 27 червня 2017 року, з 13 серпня 2017 року по 08 жовтня 2017 року, 08 листопада 2017 року по 03 грудня 2017 року, з 12 лютого 2018 року по 21 березня 2018 року, з 25 квітня 2018 року по 25 травня 2018 року, з 22 серпня 2018 року по 03 жовтня 2018 року, з 23 листопада 2018 року по 29 грудня 2018 року виїздив за кордон на тривалий період часу на сезонні заробітки до Республіки Польща, у зв`язку з чим йому були безпідставно нараховані державні компенсаційні виплати у розмірі 18 869 грн. 90 коп.

Таким чином ОСОБА_3 своїми діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинив злочин, передбачений частиною 1 статті 190 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю та подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. Своє клопотання обґрунтував тим, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, збитки відшкодовано та суспільно небезпечних наслідків не спричинено.
Прокурор ОСОБА_4 не заперечила проти задоволення клопотання ОСОБА_3 та вважає, що існують усі законні підстави звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відповідальності на підставі статті 45 КК України.
Представник управління соціального захисту населення ОСОБА_5 не заперечила проти задоволення клопотання, наслідки закриття провадження їй зрозумілі, жодних претензій до обвинуваченого не має.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 КК України підставне та підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно зі статтею 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (стаття 45 КК України) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Передбачене у статті 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до частини 8 статті 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 цієї статті не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.
Відповідно до частини 3 статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Частинами 1, 3 статті 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Пунктом 2 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадках встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності за злочин, який, відповідно до положень статті 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, визнав вину, розкаявся, добровільно відшкодував надмірно сплачені кошти, активно сприяв розкриттю злочину, представник потерпілого також просить звільнити його від кримінальної відповідальності.

Судом роз`яснено ОСОБА_3 суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Судом з`ясовано, що підозрюваний правильно розуміє ту обставину, що він звільняється від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав і правові наслідки закриття кримінального провадження з вказаних підстав.

За таких обставин та відповідно до наведених норм процесуального закону, а також враховуючи, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності за злочин, який є злочином невеликої тяжкості, визнав вину, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану ним шкоду, проти закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям не заперечує, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 КК України та закриття кримінального провадження.

Керуючись статтями 12, 45, 190 КК України, статтями 100, 284, 286-288, 314, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000007 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям на підставі статті 45 КК України.
Кримінальне провадження №0000007 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України, закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1