Ухвала

27 лютого 2019 року
м. Київ
Провадження № 51-890 зно 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
встановив:
Як убачається зі змісту заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, за вироком Апеляційного суду Донецької області від 19 квітня 2004 року ОСОБА_4 засуджено за сукупністю злочинів, передбачених ч. 3 ст. 143, пунктами «а, г, е, і» ст. 93, ст. 42 Кримінального кодексу України (в ред. 1960 року) до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою Верховного Суду України від 10 листопада 2005 року зазначений вирок щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.
У поданій заяві засуджений ОСОБА_4 вказує на необхідність перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Перевіривши заяву ОСОБА_4 на відповідність вимогам ст. 462 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної статті.

Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначається судове рішення, про перегляд якого подається заява.

Однак, засудженим в порушення наведеної вимоги процесуального закону у поданій заяві не зазначено судового рішення, яке Верховний Суд має переглянути за нововиявленими обставинами.
Згідно з п. 4 та п. 5 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.
Проте засуджений ОСОБА_4 подав заяву без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
При цьому за змістом заяви ОСОБА_4 заперечує свою винуватість у вчиненні злочинів, за які його засуджено, вказує на порушення вимог кримінального процесуального закону, які, на його думку, були допущенні судами при постановленні судових рішень щодо нього, проте зазначені обставини не являються підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Крім того, поза увагою засудженого лишились положення ч. 1 ст. 463 КПК, відповідно до якої заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК .

Оскільки заява засудженого ОСОБА_4 не оформлена згідно з приписами ст. 462 КПК, її слід залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 429, 462, 464 КПК, суд

постановив:
Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали протягом установленого строку заява буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3