Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/3754/18
Провадження №: 1-кп/332/424/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 р.м. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, маючого на триманні двох неповнолітніх дітей 2003 року народження та 2011 року народження, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

08.08.2018 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.389 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2018 року засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.

Копія вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від. 08.08.2018року відносно ОСОБА_5 надійшла для виконання до Заводського районного сектору Запорізького міскрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного межрегіонального управління з витань виконання кримінальних покарань та пробації 14.09.2018 року та прийнята до виконання.

17.09.2018 року ОСОБА_5 був ознайомлений під підпис з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та був зобов8язаний сумлінно ставитися до праці, працювати на встановленому об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до Заводського сектору пробації, повідомляти сектор пробації про зміну місця проживання, з`являтися до сектору пробації у встановлені дні на реєстрацію та не виїжджати без дозволу інспекції за межі України.

Також, ОСОБА_5 було роз`яснимо, що в разі ухилення від відбування покарання він буде притягнений до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України.

17.09.2018року ОСОБА_5 видано направлення до КП «Титан», згідно якого останній повинен був з 19.09.2018 року приступити до відпрацювання 120 годин громадських робіт. Після чого, ОСОБА_5 , ігноруючи письмові попередження про порушення порядку та умов відбування покарання, до відбування покарання не приступив.

19.09.2018року ОСОБА_5 прийшов у Заводський РС ЗМРВ, де йому повторно було видано направлення до КП «Титан», згідно якого останній повинен був 24.09.2018 року приступити до відпрацювання 120 годин громадських робіт. Після чого, ОСОБА_5 , приступив до відпрацювання громадських робіт з 24.09.2018 року, однак, з 25.09.2018 року на роботу не з`являвся.

Відповідно наданого табелю виходу на громадські роботи до КП «Титан» із запланованих на вересень 20годин ОСОБА_5 відбув лише 4 години. Станом на 02.10.2018року відбутий строк покарання у вигляді громадських робіт становить 4 години. Загальний строк не відбутої частини покарання у вигляді громадських робіт становить 116 годин.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи особою, засудженою до кримінального покарання у вигляді громадських робіт, ігноруючи письмові попередження про порушення порядку та умови відбування покарання, не маючи поважних причин, порушуючи порядок відбування призначеного йому покарання, маючи умисел на ухилення від нього. Достовірно знаючи та будучи належним чином повідомленим про необхідність його відбуття, в період з 24.09.2018 року по 02.10.2018року без поважних причин для відпрацювання 120годин громадських робіт в КП «Титан» не з`явився, тобто, безпричинно протягом тривалого періоду часу на роботу до КП «Титан» не вийшов, про причину своєї неявки не попередив та довідок, які б засвідчували поважну причину невиконання не надав, громадські роботи не відбув, тим самим ухилився від призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт.

Вказані дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ст.389 ч.2 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

31.10. 2018 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №00000053 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, у приміщенні Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області, укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.389 ч.2 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ст.389 ч.2 КК України у вигляді 1 місяця арешту. Остаточне покарання слід призначати за правилами ч.1 ст.71 КК України, тобто за сукупністю вироків, приєднуючи не відбуту частину покарання за попереднім вироком, з урахуванням вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2018 року, за яким ОСОБА_5 засуджено до 120 годин громадських робіт, та з урахуванням того, що ОСОБА_5 відбув з них лише 4 години громадських робіт та правил складання покарань згідно ст.72 КК України, виходячи із такого співвідношення: 1 дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити по кримінальному провадженні № 0002100 угоду про визнання винуватості від 31 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні № 0002100, укладену між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим за ч.2 ст.389 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді 1 місяця арешту.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2018 року 14,5 днів арешту та остаточне покарання до відбування призначити у вигляді 1 (одного) місяця і 14,5 днів арешту.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Запорізького Апеляційного суду через Заводський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1