В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.03.2019 Справа №607/4690/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000367 від 04 лютого 2019 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2019 року близько 20.30 год. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні національної лотереї, що по вул. Живова, 5б в м. Тернополі, біля в`їзду до Автовокзалу, знаходячись у вказаному приміщенні та маючи довірливі стосунки з потерпілим ОСОБА_5 попросив у нього мобільний телефон під приводом фотографування документів, не маючи наміру його повертати. Потерпілий ОСОБА_5 нічого не підозрюючи, передав обвинуваченому ОСОБА_3 належний йому мобільний телефон торгової марки «Huawei P smart +», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 вартістю 5211,58 грн., який знаходився у пластиковому чохлі марки «Nova 3i», вартістю 420 грн, та з захисним склом вартістю 250 грн. Передаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вказаний телефон, потерпілий ОСОБА_5 вважав, що ОСОБА_3 після завершення фотографування документів поверне назад належне йому майно.

Проте, обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши мобільний телефон потерпілого ОСОБА_5 , вийшов з приміщення національної лотереї, переслідуючи корисливий мотив, заволодів вказаним мобільним телефоном та з місця події зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 5881,58 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

14 березня 2019 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень. Обираючи міру покарання сторонами угоди було враховано наявність ряду пом`якшуючих вину обставин, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданих збитків.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд
З А С У Д И В:

Затвердити укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винувати у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 ( п`ятсот десять) гривень

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1