Справа №127/5747/18
Провадження №1-кп/127/285/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

перекладача: ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000383 від 25.01.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Прокурор просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів, з підстав продовження існування ризиків для кримінального провадження, які існували на момент обрання останньому запобіжного заходу, а саме того, що ОСОБА_4 являючись особою раніше судимою, в тому числі за корисливі злочини, знову вчинив умисний корисливий тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, оскільки не одружений, не працює, не має постійного законного джерела доходів, а тому це свідчить про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, а також може продовжити вчиняти нові злочини.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечувала щодо продовження застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено існування ризиків в кримінальному провадженні, при цьому ОСОБА_4 має постійне місце проживання, має законні джерела доходу, оскільки до затримання працював, хоча і без офіційного оформлення трудових відносин, а тому враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої тяжкість злочину, у якому обвинувачується особа не може бути визначальною при вирішенні питання про застосування запобіжних заходів, а також враховуючи часткове визнання її підзахисним фактичних обставин вчиненого злочину, просила змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, вказав, що він має постійне місце проживання у м. Бердичеві.

Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали судового провадження, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Зважаючи на положення ст. ст. 177, 178 КПК України, суд, враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, тобто у вчиненні умисного корисливого тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, являється особою раніше судимою, зокрема за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та вчинив новий умисний злочин, переховувався від суду та був оголошений в розшук в іншому кримінальному провадженні, останній не має стійких соціальних зв`язків: не одружений, не працює, не має постійного законного джерела доходів, з врахуванням вимог ст. 5 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, приходить до переконання, що застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а саме: спробам ОСОБА_4 переховуватись від суду, а також продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення, а тому клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, а обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196-199, 331, 370-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, продовжити на 60 днів з 10 січня 2019 року до 10 березня 2019 року включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: