УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділення Солом`янського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0013850 від 06.12.2018 за ч.3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням про арешт на вилучене майно, яке було вилучене під час проведення обшуку від 06.12.2018, а саме на автомобіль марки «Alfa Romeo», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 на строк проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0013850 від 06.12.2018, з забороною відчуження, розпорядження та користування.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.

Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0013850, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим Житомирським районним судом за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, звільнився 03.08.2015 року умовно-достроково, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин:

Так, в невстановлений слідством час та невстановленому слідством місці ОСОБА_5 увійшов у злочинну змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по вчиненню нового корисливого злочину, а саме крадіжки з квартири АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 06.12.2018 приблизно о 18:00 годині, на автомобілі марки Alfa Romeo, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , прибули за адресою: м. Київ, вул. Тополева 5, та підійшовши до третього під`їзду вказаного будинку впевнились у відсутності сторонніх осіб та тому, що за їх діями ніхто не спостерігає. Далі розподіливши між собою ролі, ОСОБА_6 , по решітці встановленій на вікні квартири першого поверху заліз на другий поверх, та фомкою, яку він мав при собі заздалегідь для цієї мети, віджав вікно та проник до приміщення квартири АДРЕСА_2 . В цей час ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , згідно відведеної їм ролі знаходилися біля вказаного під`їзду та спостерігали чи їх дії ніхто із сторонніх людей не бачить. В подальшому ОСОБА_6 з вікна дав команду ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зайти до квартири АДРЕСА_2 через вхідні двері.

Перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, здійснили пошук цінних, на їх погляд, речей та викрали майно, а саме: плазмовий телевізор «Samsung», вартістю 10000 гривень, сіру флісову ковдру вартістю 100 гривень, ноутбук марки «Делл інспіріон» чорного кольору із зарядним пристроєм вартістю 3000 гривень, сумку для ноутбука сірого кольору вартістю 1000 гривень, настільний годинник вартістю 500 гривень. Вказані речі ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розподілили між собою та винесли з квартири до автомобіля марки Alfa Romeo, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 .

Усього, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 таємно повторно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_8 на загальну суму 14600 гривень, розпорядившись ним на власний розсуд.

06.12.2018 о 19 годині 40 хвилин працівниками відділу боротьби зі злочинними проявами, пов`язаними з діяльністю радикальних молодіжних угруповань і розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно управління карного розшуку ГУНП у місті Києві були затримані у порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які на момент затримання знаходились в автомобілі «Alfa Romeo», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 .
06.11.2018 старшим слідчим слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП в м. Києві на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України враховуючи невідкладний випадок, пов`язаний з виявленням та фіксацією відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, приймаючи до уваги, що дану слідчу дію необхідно провести відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу, та у розумні строки, беручи до уваги повноту процесуального розслідування було проведено обшук у автомобілі «Alfa Romeo», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , яким користувався ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Автомобіль марки «Alfa Romeo», д.н.з. НОМЕР_1 ,визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0013850 від 06.12.2018, про що винесена вмотивована постанова слідчим слідчого відділу про визнання речовим доказом.

В зв`язку із зазначеним слідчий просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до положень частини 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Слідчим доведено наявність підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме, що вищезазначене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, та можуть бути використані, як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на викладене вище, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що вищезазначене майно підлягає арешту, оскільки детективом було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні детектива та може бути виконане завдання, для виконання якого детектив звернувся із клопотанням про арешт майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт майна (відчужувати його, розпоряджатися ним будь яким чином та використовувати), яке було вилучене під час проведення обшуку від 06.12.2018, а саме на:
- автомобіль марки «Alfa Romeo», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 на строк проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0013850 від 06.12.2018.

Визначити порядок виконання ухвали про арешт майна наступним чином: зобов`язати будь-яку особу, у володінні та/або користуванні якої перебуває зазначене майно, на яке цією ухвалою накладено арешт, невідкладно після надання цій особі слідчим або прокурором ухвали про арешт майна, передати зазначене майно органу досудового розслідування в особі слідчого або прокурора, що входить до складу групи у кримінальному провадженні та надати останньому у письмовому вигляді інформацію про виконання ухвали про арешт майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення

Слідчий суддя ОСОБА_1