Справа № 481/1819/18
Провадж.№ 1-в/481/3/2019
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.01.2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

зі секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 , в порядку ст.409 КПК України в редакції 1960 року, про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з клопотанням, в якому, просив скасувати арешт та заборону відчуження (реєстраційний номер обтяження 3449385), накладений на підставі листа прокуратури міста Новий Буг без номера від 03.03.1997 року на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги клопотання мотивовано тим, що вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 17.06.1997 року № 1-75 ОСОБА_5 визнано винуватим за ч.2 ст.172 КК України та призначене покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст..46-1 КК України засудженому визначено іспитовий строк 2 роки.

В рамках цієї кримінальної справи, листом прокуратури міста Новий Буг без номера від 03.03.1997 року накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_5 , а саме житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 був власником, вищевказаного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку.

Заявник ОСОБА_4 , як спадкоємець ОСОБА_5 , який є його дідусем, отримавши інформацію з Державного реєстру речових прав, дізнався про наявність арешту на майно спадкодавця та вважає, що такий арешт підлягає скасуванню, оскільки вироком суду вказане питання не врегульоване.

В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву, про розгляд його клопотання в його відсутність, підтримавши його.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши пояснення заявника, прокурора, дослідивши письмові документи, суд приходить до наступного.

Згідно п.9 розділу 11 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України в редакції 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно положень ст.126 КПК України, в редакції 1960 року, арешт з майна знімається за постановою слідчого, в разі якщо в застосуванні цього заходу відпала потреба.

Відповідно до ст.409 КПК України, в редакції 1960 року, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

В рамках кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_5 , листом прокуратури міста Новий Буг без номера від 03.03.1997 року, накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_5 , а саме житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 17.06.1997 року № 1-75 ОСОБА_5 визнано винуватим за ч.2 ст.172 КК України та призначене покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України засудженому визначено іспитовий строк 2 роки. Питання щодо арештованого майна засудженого ОСОБА_5 вироком суду не вирішене.

За таких обставин доцільно вирішити це питання на підставі ст.409 КПК України в редакції 1960 року.

ОСОБА_4 звернувся до Баштанської місцевої прокуратури із заявою, в якій, посилаючись на вищевикладені норми закону та обставини, просив вжити заходів для скасування арешту щодо майна.

Згідно відповіді від 14.12.2018 року, Баштанською місцевою прокуратурою повідомлено, що згідно акту про виділення та знищення справ (документів), що не підлягають зберіганню від 16.09.2010 року, матеріали по листуванню, у тому числі за 1997 рік, на підставі яких накладено арешт на будинок по АДРЕСА_1 , знищені. Тому було рекомендовано звернутись до суду з клопотанням про скасування такого арешту.

Вирішуючи питання, суд, виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.126 КПК України в редакції 1960 року забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення

ОСОБА_5 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на який за реєстраційний номером обтяження 3449385, накладений арешт на підставі листа прокуратури міста Новий Буг без номера від 03.03.1997 року .

Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_4 , в частині зняття арешту з житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить спадкодавцеві ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 409,411 КПК України в редакції 1960 року, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 , в порядку ст..409 КПК України в редакції 1960 року, про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт та заборону відчуження( реєстраційний номер обтяження 3449385) накладений на підставі листа прокуратури міста Новий Буг без номера від 03.03.1997 року на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти діб з часу її проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1