ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/321/19
Провадження № 1-кп/486/83/2019

15 березня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю: прокурора - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську обвинувального акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні (зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000015 від 08.01.2019 року) за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Южноукраїнська Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, учня 12 класу ЗОШ №2 вечірньої форми навчання, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.10.2018 вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за ст.185 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу.
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21.12.2018 ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Южноукраїнську, з власної необережності втратив свій мобільний телефон та з метою його відшукання та повернення вирішив повідомити працівникам поліції про вчинення відносно нього грабежу, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, розуміючи при цьому, що таке повідомлення є завідомо неправдивим.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 30.12.2018 близько 14.00 год. прибув до Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, що розташований за адресою: м.Южноукраїнськ вулиця Спортивна,3, та діючи умисно, будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, достовірно знаючи, що подія злочину не відбулась, оскільки мобільний телефон він втратив з власної необережності, і розуміючи, що чинить протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, здійснив завідомо неправдиве повідомлення слідчому СВ Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області майору поліції ОСОБА_7 про вчинення, відносно нього, тяжкого кримінального правопорушення, про що останнім складено протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення. В зазначеному протоколі слідчим викладено зміст повідомлення ОСОБА_6 про те, що невстановлена особа 21.12.2018 близько 23:50 год., перебуваючи на перехресті вул. Дружби Народів та пр. Соборності в м. Южноукраїнськ, з застосуванням фізичного насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито заволоділа його мобільним телефоном марки «НUAWЕІ Y6» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім картою оператору «Лайф» з № НОМЕР_3 .
Протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_6 підписав та власноручно написав, що зазначена інформація в ньому записана вірно. Отриманий протокол було зареєстровано 30.12.2018 в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області за № 6862.
На підставі заяви ОСОБА_6 CВ Южноукраїнського ВП ГУНП в Миколаївській області відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 0001120 від 30.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та розпочато досудове розслідування.
В ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що відомості, які були надані ОСОБА_6 не знайшли свого об`єктивного підтвердження, у зв`язку з відсутністю події злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тому слідчим у кримінальному провадженні 08.01.2019 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України винесено постанову про закриття кримінального провадження.
Органами досудового слідства дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст. 383 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення злочину, поєднаного з обвинуваченням особи у тяжкому злочині.
Крім того, 31.12.2018 ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, розташованого по вулиці Спортивній,3 в м. Южноукраїнську під час допиту в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0001120 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдиві показання, діючи умисно, з метою відшукання працівниками поліції та повернення йому втраченого ним з власної необережності мобільного телефону, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, надав слідчому завідомо неправдиві показання в яких повідомив обставини щодо вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Правильність відображення його показів у протоколі допиту ОСОБА_6 підтвердив власноручно зробленим підписом.
В ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що відомості, які були надані ОСОБА_6 не знайшли свого об`єктивного підтвердження, у зв`язку з відсутністю події злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тому слідчим у кримінальному провадженні 08.01.2019 на підставі п. 1 ч. 1 ст.284 КПК України винесено постанову про закриття кримінального провадження.
Органами досудового слідства дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст. 384 КК України, як завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування, поєднаного з обвинуваченням особи у тяжкому злочині.
Зазначений обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості.
Згідно даної угоди ОСОБА_6 беззастережно і в повному обсязі визнає свою вину у зазначеному кримінальному правопорушенні, щиро кається. А тому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 383 КК України 2 роки обмеження волі; за ч. 2 ст. 384 КК України - 1 рік обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у вигляді 2 роки обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, строком на 1 рік якщо він протягом іспитового строку не вчинить нових злочинів. На підставі п.п. 1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. ОСОБА_6 дає згоду на застосування узгодженого цією угодою покарання та зобов`язується його виконати.
Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважає, що угода підлягає затвердженню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, які відповідно до ст.. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому, обвинувачений розуміє права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надає згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами в угоді про визнання винуватості.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про визнання винуватості. Узгоджені сторонами вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції статтей ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, тому, умови даної угоди про визнання винуватості відповідають вимогам діючого кримінально-процесуального, матеріального законодавства та особі обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Вимогами ч.4. ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та продовжити судовий розгляд у загальному порядку.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором не буде протирічити вимогам Кримінального та Кримінально-процесуального кодексам України.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.. 100 КК України.
Керуючись ст. ст. 314, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В
Затвердити угоду від 13 лютого 2019 року про визнання винуватості між прокурором Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383 та ч. 2 ст. 384 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання
за ч. 2 ст. 383 КК України - 2 (два) роки обмеження волі;
за ч. 2 ст. 384 КК України - 1(один) рік обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 2 роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Покласти на ОСОБА_6 обов`язки передбачені п.п. 1,2 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: мобільний телефон марки «НUAWЕІ Y6» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 - залишити за належністю ОСОБА_6 .
На вирок може бути подано апеляцію в Миколаївський апеляційний суд через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його оголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1