Справа № 128/1471/18
ВИРОК
Іменем України

10 квітня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 , обвинуваченого- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Вінниці Вінницької області кримінальне провадження внесене 20.03.2018 в ЄРДР за №0000295 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянинаУкраїни, холостого, не працюючого, раніше не судимого, інвалідності не маючого -
у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ч.3 ст.297 КК України,

УСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 19.03.2018 близько 14 год. 00 хв., перебуваючи на кладовищі, розташованому по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливого мотиву, спрямованого на незаконне заволодіння металевими виробами, що знаходяться на могилі, а саме - хвірткою, що являється частиною огорожі навкруги могил ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , нехтуючи суспільними нормами, що стосуються шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, з металевої огорожі навколо вказаних могил зняв металеву хвіртку, вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2103/18-21 від 29.03.2018 становить 130,80 гривень, відкрутивши руками дріт, яким ця хвіртка була прикріплена до огорожі.
Після вказаних дій ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник та металевою хвірткою розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , визнав себе винним за ч.3 ст.297 КК України у повному обсязі, суду показав, що 19.03.2018 у денну пору він ходив по селу Якушинці Вінницького району у пошуках металобрухту , який можна було би продати. Однак його не знайшовши , та близько о 14.00 годин він пішов на кладовище, яке розташоване по АДРЕСА_2 , де підійшовши до могил , які огороджені були навкруги металевою огорожою побачив та зняв з неї металеву хвіртку. Потім її приніс на пункт прийому металобрухту. У подальшому працівники поліції вилучили цю хвіртку, передали потерпілій, а він відремонтував пошкоджену огорожу, підчепивши цю хвіртку. У скоєному кається, просить не позбавляти його свободи.

Потерпіла ОСОБА_8 до судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про проведення розгляду даного кримінального провадження у її відсутності; претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, не наполягала на призначені судом суворого покаранні обвинувачену.

Враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого; процесуальних витрат та речових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене з корисливих мотивів і його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.297 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує особу винного, який офіційно не працює, не одружений, має постійне місце мешкання, за місцем проживання характеризується посередньо, перебував на обліку у лікаря психіатра в психіатричній лікарні ім. акад. О.І. Ющенка; на даний час перебуває на обліку в лікаря нарколога в КП ВОНД «Соціотерапія».

Також суд враховує досудову доповідь органу пробації від 13.03.2019, з якої убачається, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі, оскільки він не становить високої небезпеки для суспільства.
Крім цього, суд враховує і міркування потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні.

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкритті злочинів, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обвинуваченого обставин; відомостей, що характеризують його особистість, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_5 , не представляє суспільної небезпечності і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції його від суспільства та йому слід обрати покарання виді позбавлення волі , із звільненням від відбування покарання з випробуванням, застосувавши положення ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 , ст. 76 КК України.

І саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає, буде справедливим, достатнім і сприяти його виправленню та попередженню вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , заходів забезпечення кримінального провадження судом не вбачається.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_5 , підлягають до стягнення процесуальні витрати на корить держави за проведення судово- товарознавчої експертизи №2103/18-21 в сумі 143 гривень, які визнанні обвинуваченим та підтверджуються письмовими доказами .

Долю речових доказів , слід вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме - на підставі ч.2 ст. 174 КПК України, скасувавши застосований на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2018, з метою забезпечення збереження речового доказу, накладений арешт на майно, що вилучене під час огляду місця події 23.03.2018 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: хвіртку із металу білого кольору прямокутної форми.
Також, речові докази : частину огорожі - хвіртку, білого кольору, прямокутньої форми, висотою близько 1 м 10 см та шириною близько 1 м, вагою 20 кг, яка передана на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_8 ,- залишити останній за належністю.
Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, Суд

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75, п.п.1, 2, ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово- товарознавчої експертизи №2103/18-21 в сумі 143 ( сто сорок три) гривні.

Скасувати застосований на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2018 року, з метою забезпечення збереження речового доказу,- накладений арешт на майно, що вилучене під час огляду місця події 23.03.2018 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме хвіртку із металу білого кольору прямокутної форми.
Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме частину огорожі - хвіртку, білого кольору, прямо кутньої форми, висотою близько 1 м 10 см та шириною близько 1 м, вагою 20 кг, яка передана на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_8 ,- залишити останній за належністю.
Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: