Справа № 161/7210/19
Провадження № 1-кс/161/3704/19
У Х В А Л А

м. Луцьк 06 травня 2019 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 18 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі даною скаргою на постанову слідчого СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000018 від 16.01.2019 року, порушеного за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 135 КК України.
Свою скаргу мотивував тим, що слідчим в рамках вищевказаного кримінального провадження порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки, а тому постанова є передчасною та незаконною. Зокрема, слідчим не надано належну оцінку обставинам вчинення ДТП, яке відбулось 24 листопада 2018 року близько 23 години на автошляху Ковель-Луцьк неподалік села Копачівка Рожищенського району за участі двох автомобілів «БМВ», за кермом одного з яких був його син ОСОБА_5 , який в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження і був залишений у небезпеці невідомими особами.
В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, посилаючись на викладені в скарзі обставини і просив її задовольнити. Вказував на те, що слідчим не встановлено осіб, які перебували в іншому автомобілі. Крім того, в постанові не зазначено, в чиїх діях відсутній склад кримінального правопорушення.

Слідчий у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, надав суду для ознайомлення матеріали кримінального провадження №0000018. Вказував на те, що в ході досудового розслідування не було встановлено умисності заподіяння тілесних ушкоджень іншими особами, інший автомобіль не має відношення до ДТП, за участю автомобіля, яким керував ОСОБА_5 .
Заслухавши пояснення скаржника та слідчого, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно із п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч 2. ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження винесеної 18 квітня 2019 року слідчим СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000018 від 16.01.2019 року, порушеного за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 135 КК України, закриваючи провадження слідчий виходив із того, що досудовим розслідуванням встановлено, що тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали з необережності, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за фактом якої в СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001047, вказані особи завідомо залишені у небезпеці не були.
У вказаній постанові слідчий відобразив, які докази у справі він взяв до уваги і які спростував, до яких поставився критично, у тому числі до доводів заявника.

Суд звертає увагу, що матеріалами кримінального провадження доводиться та обставина, що у рамках вищевказаного кримінального провадження жодній особі не повідомлялося про підозру.

Разом з тим, матеріалами вказаного кримінального провадження доводиться і та обставина, що ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_6 , ні ОСОБА_7 , тобто водій та пасажири автомобіля «BMW» р.н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 , який 24 листопада 2018 року близько 23 години на автошляху Ковель-Луцьк потрапив у ДТП, не були завідомо залишені у небезпеці.
Так, допитаний у якості свідка ОСОБА_7 , у наданих до слідчого відділу письмових поясненнях вказав, що він з моменту коли сталася ДТП, тобто коли він відчув удар, перебував у свідомості. На відміну від своїх товаришів будь-яких ушкоджень не отримав, а тому відразу вибрався з автомобіля і почав кликати на допомогу. Майже відразу до нього підбіг на допомогу невідомий йому чоловік, який і викликав швидку. Разом з тим вказав, що невідомі особи повідомили йому, що у кюветі, в якому перебувало їх авто, на певній відстані знаходився і інший автомобіль «БМВ», однак люди там були відсутні.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, слідчим були встановлені особи, які перебували в іншому автомобілі «БМВ», останні у встановленому порядку були допитані як свідки.
З наданих письмових показань вказаних осіб слідує, що такі показання повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_7 . Разом з тим, з пояснень свідків вбачається непричетність іншого автомобіля «БМВ» до ДТП, за участю автомобіля, яким керував ОСОБА_5 .
У відповідності до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пунктом 10 ч.1 ст.3 КПК України кримінальне провадження визначено як - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

На підставі ч.2 ст.1 КК України, для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

У відповідності до ч.1 ст.11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

В судовому засіданні було встановлено, що оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам ст. 110 КПК, в рамках вказаного провадження слідчим вчинялися усі необхідні слідчі дії, а перевіряти в тому числі наведені скаржником твердження та вживати заходів для всебічного, повного та об`єктивного з`ясування таких обставин справи, буде суд, під час розгляду кримінального провадження №0001047 від 25.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 18 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1