Постанова

іменем України
30 січня 2019 р.
м. Київ
Справа № 335/2920/18
Провадження № 51-5944км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув в судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 16 квітня 2018 року в межах кримінального провадження № 0005749.
Рух справи, зміст судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Постановою старшого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 від 20 листопада 2015 року закрито кримінальне провадження № 0005749 від 20 листопада 2015 року у зв`язку з відсутністю в діянні колишнього старшого оперуповноваженого УВБ в Запорізькій області ДВБ МВС України ОСОБА_8 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 384 КК.

На зазначену постанову ОСОБА_6 подано скаргу до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, яка ухвалою слідчого судді зазначеного місцевого суду від 02 квітня 2018 року залишена без задоволення.
В подальшому, 11 квітня 2018 року, ОСОБА_6 подав до Апеляційного суду Запорізької області апеляційну скаргу на вказану ухвалу слідчого судді.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 16 квітня 2018 року зазначену апеляційну скаргу повернуто.
Своє рішення апеляційний суд мотивував тим, що апеляційна скарга подана ОСОБА_6 з пропуском строку на апеляційне оскарження, встановленого п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК, і скаржником не порушувалося питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_6 , вказуючи на незаконність ухвали апеляційного суду, порушує питання про її скасування та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_6 не подавав клопотання про поновлення пропущеного строку, оскільки в апеляційній скарзі він чітко зазначив, що строк ним пропущений, і він просив вважати поважними причини пропуску вказаного строку. Крім того зазначається, що суддя апеляційного суду ОСОБА_9 повинен був заявити самовідвід, оскільки слідчий судді в своїй ухвалі посилався на ухвалу судді ОСОБА_9 від 03.07.2012 року.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор, який взяв участь у судовому засіданні, не підтримав касаційну скаргу ОСОБА_6 і просив ухвалу апеляційного суду залишити без зміни.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як вже зазначалось у постанові ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 16 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 повернуто з підстав, що зазначена скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження, і особа, яка подає скаргу, не порушує питання про поновлення цього строку.
Разом з тим, з таким висновком суду апеляційної інстанції Верховний Суд погодитися не може.
За положеннями п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Разом з тим, норми кримінального процесуального закону не містять чітких вимог щодо форми клопотання про поновлення пропущеного строку.
Так, в апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що копію ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2018 року він отримав лише 10 квітня 2018 року, при цьому він не був присутній у судовому засіданні 02 квітня 2018 року, а тому просить пропущений ним строк на апеляційне оскарження вважати поважним.
Отже, в апеляційній скарзі ОСОБА_6 порушував питання про поновлення пропущеного ним строку і при цьому наводив доводи щодо поважності, на його думку, причин пропуску цього строку, а тому висновок апеляційного суду про те, що ОСОБА_6 не порушував питання про поновлення строку, є безпідставним.
За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала апеляційного суду є такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 433, 434, 436 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 16 квітня 2018 року, скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3