Справа № 539/4583/18
Провадження № 1-кп/539/98/2019
Справа №539/4583/18
Провадження №1-кп/539/98/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю : прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження №0001329 про обвинувачення :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня, раніше судимого:

- вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.06.2010 року за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком 1 рік;

- вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14.04.2011 року за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 3 роки і 2 місяці позбавлення волі; звільненого з місць позбавлення волі 06.02.2013 року на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 29.01.2013 року умовно достроково на невідбутий термін покарання 1 рік 3 місяці 6 днів позбавлення волі;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

21.10.2018 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_7 , проходячи біля магазину «Медок», що знаходиться по проспекту Володимирському м. Лубни Полтавської області помітив на плечі у потерпілої ОСОБА_5 належну їй жіночу сумку та в цей момент у нього виник умисел здійснити на неї напад з метою заволодіння її майном із застосуванням насильства, небезпечного для її здоров`я. Після чого ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливими мотивом та метою, схопив рукою сумку у ОСОБА_5 та долонею руки наніс один удар в область обличчя потерпілої ОСОБА_5 та відкрито заволодів у потерпілої належною їй жіночою сумкою типу клатч вартістю 152 грн., у якій знаходились грошові кошти в сумі 1500 грн., паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_5 , студентський квиток на ім`я ОСОБА_5 , 4 жіночі помади на суму 31,92 грн., акустичні навушники вартістю 80,27 грн., флеш-карта на 8 Gb вартістю 85,02 грн., розчіска вартістю 39,25 грн. та, не зважаючи на зауваження потерпілої щодо припинення злочинних дій, ОСОБА_7 з даним майном покинув місце вчиненого злочину, спричинивши при цьому потерпілій майнової шкоди на загальну суму 1888,46 грн., а також заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синця підборіддя зліва, садна слизової оболонки нижньої губи зліва, забою м`яких тканин в лівій потиличній ділянці голови, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №295 від 26.11.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочину при вищевикладених обставинах визнав повністю, про обставини скоєння злочину дав показання, як указано в мотивувальній частині вироку. Також ОСОБА_7 визнав цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , проти задоволення цивільного позову ОСОБА_6 заперечував. ОСОБА_7 пояснив, що 21.10.2018 року близько 24 год. він йшов по просп. Володимирському в м. Лубни від універмагу в напрямку базарної площі. Приблизно в районі ломбарду «Благо» побачив потерпілу, як пізніше виявилося ОСОБА_5 , на яку вирішив здійснити напад. Так, коли потерпіла дійшла до магазину «Медок», він підбіг до неї ззаду та схопив рукою за сумку, яка була на плечі у потерпілої, таким чином вихопивши дану сумку та при цьому, коли потерпіла обернулася до нього, вдарив її долонею руки в область голови і, схопивши вирвану сумку, побіг через двори та таким чином опинився на зупинці «Плеханова», що в м. Лубни. Потім він відкрив сумку, в якій виявив гаманець та з гаманця витягнув гроші в сумі близько 1500 грн., також побачив у сумці і інші речі, які вказані в обвинувальному акті, однак які то були речі точно не роздивлявся. Після цього гроші в сумі 1500 грн. він забрав собі, а сумку із іншими речами перекинув через паркан одного із приватних домоволодінь. В подальшому грошові кошти він віддав за наявні у нього борги. У вчиненому кається, прохає вибачення у потерпілої за скоєне.

Згідно ст. 349 КПК України, суд за згодою всіх учасників судового провадження, при дослідженні фактичних обставин справи в частині пред`явленого обвинувачення, які ніким не оспорювалися, обмежився тільки допитом обвинуваченого. Фактичні обставини справи в частині цивільних позовів судом досліджено в повному обсязі.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати дані фактичні обставини вчиненого злочину у апеляційному порядку.

Зважаючи на послідовність показань ОСОБА_7 , суд вважає ці показання достовірними.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розбій це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні. Небезпечне для життя чи здоров`я насильство це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення.

Враховуючи, що в ході нападу на потерпілу ОСОБА_5 з метою заволодіння її майном, обвинуваченим ОСОБА_7 їй були спричинені легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, його дії містять склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_7 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбої), встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 187 КК України.

Згідно медичних довідок ОСОБА_7 на обліках у лікарів психіатра, невропатолога та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України в якості обставин справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає : щире каяття, оскільки ОСОБА_7 вину у вчиненому визнав та виявив готовність нести покарання, неодноразово в судовому засіданні засуджував власний вчинок, попрохав вибачення в потерпілої, поведінка засудженого, пов`язана із осудом свого діяння в судовому засіданні носила характер дійсного каяття, оскільки мала ознаки висловлення щирого жалю з приводу вчиненого злочину при розумінні необхідності понесення покарання за його вчинення; часткове добровільне відшкодування завданого збитку, оскільки в судовому засіданні було частково на суму 2514 грн. відшкодовано завдану потерпілій ОСОБА_5 шкоду, про що до суду надано розписку її законного представника від 15.01.2019 року.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною справи, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є рецидив злочинів, оскільки ним вчинено новий умисний злочин як особою, яка має судимість за умисний злочин (ст. 185 КК України).

При цьому суд враховує, що вчинення крадіжок майна за попередніми злочинами не є ознакою злочину, що впливає на кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 187 КК України, а тому вказані обставини є підставою вважати, що по справі має місце обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме рецидив злочинів.

Таким чином, суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким умисним злочином, особу винного ОСОБА_7 , який раніше судимий, має молодий вік, вину в скоєному визнав, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем колишньої роботи характеризувався позитивно, має батьків, які потребують стороннього догляду, що підтверджується довідкою виконкому Засульської сільської ради від 31.10.2018 року та документами із лікарських закладів, те, що частину майна, яким заволодів обвинувачений, має бути повернуто потерпілій за вироком суду, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують його покарання, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі.

Разом із тим, враховуючи конкретні обставини вчиненого злочину, особу винного, думку потерпілої та її законного представника, час, який пройшов після звільнення обвинуваченого з місць позбавлення волі умовно достроково до вчинення даного злочину, висновок досудової доповіді відділу пробації, яким встановлено у ОСОБА_7 високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та його високий рівень ризику для суспільства, суд вважає, що підстав для застосування відносно обвинуваченого ст. ст. 69, 75 КК України не має.

При цьому часткове відшкодування завданої шкоди на суму 2514 грн., те що за вироком суду потерпілій має бути повернуто частину майна, яким заволодів обвинувачений, конкретні обставини вчинення злочину та ставлення винного до вчиненого, який в судовому засіданні попрохав вибачення у потерпілої, його щире каяття, наявність у обвинуваченого батьків, які потребують стороннього догляду, судом вже враховано при призначенні ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 187 КК України. В даному випадку суд також враховує і те, що санкцією ч.1 ст. 187 КК України передбачено доволі широкий діапазон покарання, а саме від 3 до 7 років позбавлення волі, а тому призначення покарання у мінімальному розмірі на думку суду буде справедливим та таким, що буде достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, тобто досягненню мети покарання, передбаченої ч.2 ст. 50 КК України.

Згідно наданого до суду цивільного позову законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 прохає суд : стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 2514 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн., крім цього ОСОБА_6 також прохає суд стягнути із обвинуваченого ОСОБА_7 на її особисту користь майнову шкоду завдану їй особисто в сумі 821,92 грн.

Таким чином, у цивільному позові фактично суміщено вимоги, за якими ставиться питання щодо стягнення шкоди із обвинуваченого як на користь потерпілої, так і особисто на користь законного представника потерпілої, хоча законний представник потерпілою і не визнавався, тобто у даному позові цивільним позивачем є як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_6 .

Цивільний позов ОСОБА_5 мотивовано тим, що у зв`язку з вчиненням злочину, неповнолітній потерпілій було завдано майнову шкоду на суму 2514 грн., яка складається із вартості майна, яким заволодів обвинувачений : флеш-карти на суму 187 грн., жіночої пудри на суму 115 грн., жіночої помади на суму 150 грн., акустичних навушників на суму 150 грн., жіночої розчіски на суму 37 грн., жіночої сумки на суму 375 грн., грошових коштів на суму 1500 грн. та витрат на лікування на суму 995,50 грн.

Також у цивільному позові зазначено, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_5 було завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в 10 000 грн. Моральна шкода, заподіяна потерпілій, полягає в тому, що внаслідок вчинення злочину їй було спричинено тілесні ушкодження та було порушено її право власності на майно, яким заволодів обвинувачений.

Цивільний позов ОСОБА_6 мотивовано тим, що у зв`язку з вчиненням злочину їй було завдано майнову шкоду на суму 821,92 грн., яка складається із витрат на її особисте лікування.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є в тому числі втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_5 суд виходить із дійсної вартості майна, зазначеного в обвинувальному акті, яким заволодів обвинувачений відповідно до висновку про вартість майна №Л/2811/1, а саме, що вартість майна, яким заволодів обвинувачений становить: жіночої сумки типу клатч - 152 грн., 4-х жіночих помад - 31,92 грн. (1 шт. х 7,98 грн.), акустичних навушників - 80,27 грн., флеш-карти на 8 Gb - 85,02 грн., жіночої розчіски - 39,25 грн., а також грошових коштів на суму 1500 грн.

Таким чином, загальна вартість майна потерпілої згідно пред`явленого обвинувачення, яким заволодів ОСОБА_7 , становить 1888,46 грн.

Що стосується цивільного позову у частині стягнення вартості жіночої пудри, то суд враховує, що згідно обвинувального акту ОСОБА_7 вказаний об`єкт права власності не вміняється як в такий, яким він заволодів у зв`язку з вчиненням даного злочину, а тому враховуючи межі обвинувачення та вимоги про те, що цивільний позов повинен випливати із пред`явленого обвинувачення, суд вважає, що відсутні підстави для врахування вартості жіночої пудри у загальну вартість майна, яким заволодів обвинувачений.

Як вбачається із матеріалів справи, майно, яким заволодів ОСОБА_7 та яке є віднайденим та підлягає поверненню потерпілій за результатами розгляду справи є : жіноча сумка, жіночі помади, акустичні навушники, флеш-карта на 8 Gb, жіноча розчіска, тобто майно за виключенням грошових коштів 1500 грн., на суму 388,46 грн.

Таким чином, розмір завданої потерпілій майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню, становить 1500 грн.

Потерпілою та її законним представником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження витрат потерпілої на лікування на суму як зазначено у позові 995,50 грн., а тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Крім цього, згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає, що обгрунтованим є розмір моральної шкоди, завданої потерпілій ОСОБА_5 , на суму 10 000 грн.

При цьому суд вважає, що моральна шкода, заподіяна потерпілій ОСОБА_5 , полягає в фізичному болю та стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з заволодінням її майна при нападі. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що моральна шкода заподіяна вчиненням умисного злочину, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, ступінь вини ОСОБА_7 , ступінь тяжкості, характер та кількість отриманих потерпілою тілесних ушкоджень, вимушеність змін в організації потерпілою свого життя, яка через вчинення заволодіння її майном під час нападу була позбавлена права власності на належне їй майно протягом тривалого часу, час, протягом якого потерпіла лікувалася, вимоги розумності і справедливості.

Разом із тим судом встановлено, що в судовому засіданні 15.01.2019 року потерпілій було добровільно відшкодовано зі сторони обвинуваченого завдану шкоду на суму 2514 грн., що з урахуванням вартості майна, яке є в наявності та має бути повернуто потерпілій згідно даного вироку на суму 388,46 грн., має бути враховано під час вирішення цивільного позову потерпілої.

Таким чином, розмір добровільного відшкодування (2514 грн.) покриває розмір завданої та встановленої судом майнової шкоди, що залишається невідшкодованою (1500 грн.), а тому він має також бути врахованим при стягненні встановленої моральної шкоди.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої 8986 грн. моральної шкоди (2514 грн. 1500 грн. = 1014 грн., 10 000 грн. 1014 грн. = 8986 грн.).

Суд вважає, що не підлягає задоволенню цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди на суму 821,92 грн., яка складається із витрат на її особисте лікування, оскільки відсутній необхідний причинний зв`язок між даними понесеними нею витратами на лікування та вчиненням обвинуваченим ОСОБА_7 даного злочину, що є підставою для цивільно правової відповідальності за ст. 1166 ЦК України. Крім цього, судом встановлено, ОСОБА_6 не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту понесення нею витрат на лікування на суму 821,92 грн.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу необхідно залишити тримання під вартою, враховуючи, що судом визначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

Речові докази підлягають вирішенню згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 374 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 187 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 рахувати з часу застосування відносно нього запобіжного заходу тримання під вартою з 25.10.2018 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_5 , поданий від її імені та в її інтересах її законним представником ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 8986 грн. моральної шкоди.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди відмовити.

Речові докази по справі :

-жіночу розчіску, банківська картку «Укргазбанк», жіночу пудру, жіночу помаду, флеш-картку на 8 ГБ, жіночий гаманець, жіночу сумку, навушники повернути потерпілій ОСОБА_5 як їй належні;

-паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_5 , студентський квиток на ім`я ОСОБА_5 , картку лоток від сім картки оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» - залишити потерпілій ОСОБА_5 як їй належні;

-ДВД диск із відеозаписом обшуку, ДВД диск із відеозаписом слідчого експерименту залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою в той же строк з дня вручення йому копії вироку. Апеляційна скарга подається через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1