Справа №127/372/19
Провадження №1-кс/127/214/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітанаполіції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`їнка Синельниківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітанполіції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .. Клопотання мотивовано тим, що старшим слідчим СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000718, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2018 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
30.03.2018 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Мар`їнка Синельниківського району Дніпропетровської області, українцю, громадянину України, із середньою освітою, неодруженому, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому: 02.06.2005 Синельниківвським МС Дніпропетровської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2, 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 20.09.2012 Синельниківським МС Дніпропетровської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки; 29.04.2016 Синельниківським МС Дніпропетровської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років, 17.05.2017 Синельниківським МС Дніпропетровської області звільнений із зали суду та обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту - повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 лютого 2018 року приблизно о 15.30 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні автомобільної мийки «Мийка VIP», що по вулиці Генерала Арабея, 42а в м. Вінниці, для надання послуг з миття автомобіля отримав від ОСОБА_7 ключі від автомобіля марки «NISSAN» моделі «LEAF», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у її власності, після чого в нього виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, з метою використання транспортного засобу у власних цілях, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, реалізовуючи свій умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, без дозволу власника та всупереч її волі, шляхом вільного доступу сів до вказаного автомобіля, завів двигун, а потім привівши автомобіль в рух, покинув на ньому місце злочину. Після цього, автомобіль марки «NISSAN» моделі «LEAF», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_4 , був виявлений працівниками поліції на 370 км. Автодороги Стрий-Знамянка, за селом Ксаверівка Вінницького району Вінницької області.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 105 від 28.02.2018 ринкова вартість аналогічного, повнокомплектного, справного автомобіля марки «NISSAN» моделі «LEAF», 2013 року випуску, на момент проведення експертизи, можу складати 380 177 грн. 66 коп. (триста вісімдесят тисяч сто сімдесят сім гривень 66 коп.).

Прямої шкоди та реальних збитків потерпілій ОСОБА_7 не завдано, оскільки автомобіль не зазнав пошкоджень та був повернутий власнику.

23.11.2018 року, будучи допитаними в якості підозрюваного, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, свою вину не визнав.

Разом з тим, вина підозрюваного повністю підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.02.2018 року; протоколом огляду місця події від 22.02.2018 року; протоколом допиту потерпілої гр. ОСОБА_7 від 23.02.2018 року; висновком експерта № 105 від 28.02.2018 року; протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_8 ; протоколами предявлення очоби для впізнання за фотознімками; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 19.03.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 .

Двомісячний строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 10.01.2019, однак слідчі дії спрямовані на отримання та перевірку доказів виконані не в повному обсязі, оскільки з 13.12.2018 року триває проведення судово-молекулярно-генетичної експертизи; крім того необхідно отримати висновок судово-наркологічної експертизи та висновок судово-психіатричної експертизи, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. З урахуванням наведеного, закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні в 2-х місячний строк не представляється за можливе.

Проведення вищевказаних процесуальних та слідчих дій має важливе значення для повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування даного кримінального провадження, отримання належних та допустимих доказів, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки відповідно до положень ст. 290 КПК України сторонам кримінального провадження надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ, а також враховуючи, що вищевказані дії не могли бути здійснені та завершені раніше з об`єктивних причин, беручи до уваги ступінь тяжкості та характер вчиненого злочину і те, що строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000718 закінчується 10.01.2019, а для повного і неупередженого розслідування потрібно ще не менше одного місяця.

28.12.2018 старшим слідчим СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_6 за погодженням із старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Вінницької місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 подано клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000718.

28.12.2018 на підставі постанови про продовження досудового слідства керівника Вінницької місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_10 строк досудового слідства у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2018 № 0000718, продовжено до трьох місяців, тобто до 10.02.2019.

Так, згідно ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_11 від 23.11.2018 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Органами досудового розслідування Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 02.04.2018 оголошений в розшук на підставі ч. 1 п. 2 ст. 280 КПК України.

Крім цього, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.05.2018 у справі №191/3957/15-к (кримінальне провадження №0001474) обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, оголошено в розшук. Хоча, 17.05.2017 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області його було звільнено із зали суду та обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вищевикладене свідчить, що підозрюваний ОСОБА_4 без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а саме: він буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки відповідно до довідки, наданої УІЗ ГУНП у Вінницькій області, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, однак на шлях виправлення не став, являється обвинуваченим у кримінальному провадженні по ч.2 ст. 121 КК України, та повторно вчинив умисний корисливий злочин і наразі ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років. Він ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, характер та періодичність вчинення злочинів свідчить про те, що саме злочини проти власності є одним із джерел доходу; перебуваючи на свободі, зможе незаконно впливати на свідків злочину, в тому числі повідомляти неправдиві обставини щодо власних дій з метою уникнення від кримінальної відповідальності, заплутати слідство, затягувати розслідування; наведене свідчить про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, пов`язане із вчиненням майнових корисливих злочинів, так як підозрюваний своїми незаконними діями проявив схильність до скоєння таких злочинів.

Викладене в сукупності свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що у матеріалах кримінального провадження № 0000718 відносно ОСОБА_4 існують та наразі встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Крім того, обирати запобіжний захід відносно підозрюваного домашній арешт недоцільно, оскільки він за місцем реєстрації та фактичного місця проживання постійно відсутній. І як зазначено вище, застосування Синельківським міськрайонним судом Дніпропетровської області 17.05.2017 домашнього арешту не забезпечило швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, натомість ОСОБА_4 вчинив новий злочин проти власності.

На підставі вищевикладеного, вважаючи, що обрання менш суворого запобіжного заходу перешкодить повноті та всебічності досудового розслідування, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор клопотання підтримав та просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , оскільки заявлені ризики не зменшилися, а виконати слідчі дії у встановлений строк не є можливим.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував щодо продовження строку запобіжного заходу відносно нього, однак його захисник заперечував з приводу продовження підозрюваному строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінальної провадження № 0000718, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

23.11.2018 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів тобто до 21 січня 2019 року. Визначено заставу в розмірі 35240 грн.

28.12.2018 року постановою керівника Вінницької місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_10 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000718 до 10.02.2019 року.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 21.01.2019 року.

На даний час завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою не представляється можливим, оскільки з 13.12.2018 року триває проведення судово-молекулярно-генетичної експертизи; крім того необхідно отримати висновок судово-наркологічної експертизи та висновок судово-психіатричної експертизи, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Зі змісту положень ч. 3, 4 ст. 199 КПК України вбачається, що Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Разом з тим зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і мають бути наведені інші підстави для продовження тримання під вартою, також недостатнім є посилання лише на тяжкість вчиненого злочину та покарання (справи «Елоева проти України», «Свершов проти Україні», «Харченко проти України»).

На підставі викладеного, слідчий суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, крім того, підозрюваний офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, не одружений, дітей на утриманні не має, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього соціально стримуючих факторів та соціальних зв`язків, а також те, що останній раніше судимий на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та підозрюється у вчиненні нового злочину, наведене свідчить про те, що підозрюваний є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень та може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, в судовому порядку відносно нього було обрано запобіжний захід у виді взяття під варту.

Суд звертає увагу на те, що на час розгляду клопотання вищевказані ризики не зменшилися. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_4 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 197, 199, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітанаполіції ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 01-00 год. 10.02.2019 року (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 діє до 10.02.2019 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя