Справа № 518/71/17
Провадження № 1-кс/507/669/2018
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м. Київ, українця, громадянинаУкраїни, який має середньо-технічну освіту, раніше не судимого, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИВ:
14 листопада 2018 року заступник начальника ВП начальник СВ Ширяївського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 звернулася до Любашівського районного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Слідчий клопотання обґрунтовує тим, що 19.11.2016 біля 04:00 години, в нічний час доби, мешканець АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме, автомобілем марки «RENAULT LOGAN», держаний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно реєстраційних документів належить ТОВ «Газторг», справність технічного стану якого визначити не представилось можливим у зв`язку з термічними пошкодженнями, що виникли в результаті його загорання (висновок експерта №567-А від 19.01.2017), перебуваючи в тверезому стані, рухався зі швидкістю біля 110 км/годину по асфальтобетонному, сухому дорожньому покриттю автодороги Київ-Одеса в напрямку м. Одеси по правій смузі проїжджої частини автодороги з одностороннім рухом, яка має дві смуги для руху в попутному напрямку та дві смуги руху в зустрічному напрямку, на 368 км + 300 м автодороги Київ-Одеса, поблизу с. Ревове, Ширяївського району, Одеської області, відволікся від керування транспортним засобом та не вибравши безпечної швидкості руху та визначеної дистанції, здійснив зіткнення передньою частиною свого автомобіля з задньою частиною причепу СЗАП, держаний номерний знак НОМЕР_2 автомобіля марки «КамАЗ» державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить згідно реєстраційних документів ОСОБА_7 , під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , який перебував у тверезому стані. В результаті вказаної дорожньо транспортної пригоди пасажир автомобіля «RENAULT LOGAN» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав тілесні ушкодження, згідно висновку експерта № 108 від 24.11.2016 року у вигляді: поширених опіків голови, шиї, тулубу та кінцівок I-II-III ступеню (близько 95 % поверхні тіла), які згідно з «Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (1995р.)» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та в результаті яких 20.11.2016 наступила смерть ОСОБА_9 , яка полягає в причинному зв`язку з наявними пошкодженнями і настала від опікового шоку, який розвинувся в результаті перебігу травматичного процесу, внаслідок наростаючого пригнічення центральної нервової системи та розладу життєво важливих функцій організму.
Автомобіль «КамАЗ» державний знак НОМЕР_3 з причепом «СЗАП» державний знак НОМЕР_2 згідно судової авто - технічної експертизи №566-А від 03.01.2017 року на момент дорожньо-транспортної пригоди, а саме гальмівна система, рульове керування, ходова частина та система освітлювання перебували в працездатному стані та дозволяли водію автопоїзда змінювати напрямок та характер руху залежно від ситуації, що складається на дорозі.
Автомобіль «RENAULT LOGAN» держаний знак НОМЕР_1 згідно судової авто - технічної експертизи № 567-А від 19.01.2017 року піддавався термічній дії, яка виникла в результаті загорання автомобіля. Деталі ходової частини, рульового керування, гальмівної системи та освітлювальна система автомобіля мають сліди оплавлення, згорання як повного, так і часткового характеру.
Згідно висновку судової експертизи обставин та механізму зіткнення автомобіля «RENAULT LOGAN» з причепом СЗАП у складі автомобіля тягача КамАЗ від 22.08.2018 року № 18-2757 в умовах даної події водій автомобіля «RENAULT LOGAN» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 зобов`язаний був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, що передбаченого вимогами п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору водій автомобіля «RENAULT LOGAN» ОСОБА_5 , в умовах даної події, мав технічну можливість запобігти зіткнення з задньою лівою частиною причепу СЗАП р/н НОМЕР_2 у складі автомобіля КамАЗ р/н НОМЕР_3 шляхом слідкування за дорожньою обстановкою (шляхом не відволікання від керування т.з.), що регламентовано вимогою п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору дії водія автомобіля RENAULT LOGAN» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 , в умовах даної події, не відповідали вимогам 2.3 (б) Правил дорожнього руху України.
Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася у зв`язку з порушенням водієм автомобіля «RENAULT LOGAN», держаний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 "Правил дорожнього руху", які діють в Україні, а саме: п. 2.3 підпункт «б», п. 13.1, в яких зазначено, що:
- п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
- п. 13.1 «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу»;
Порушення водієм ОСОБА_5 вказаних "Правил дорожнього руху" та наслідки, що наступили в результаті ДТП, мають між собою прямий причинний зв`язок.
Слідчий вказує, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 надалі може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші злочини.
Заслухавши думку прокурора та слідчого, які підтримали клопотання і просили його задовольнити, обґрунтовуючи свою позицію наявними у вказаному кримінальному провадженні ризиками, вказаними у клопотанні, заслухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , які заперечував проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою і просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; наявність судимостей у підозрюваного.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, який відповідно до положень ст.12 КК України, віднесений до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, вчинений із необережності.
В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних вище злочинів підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколам огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, план-схемою дорожньої-транспортної пригоди; протоколами допиту свідків; висновками судових автотехнічних експертиз, висновком судової транспортно-трасологічної експертизи та судової експертизи обставин та механізму зіткнення автомобілів та іншими матеріалами кримінального провадження.
Враховуючи наведене вважаю, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризику визначеного п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, але не доведено наявність ризиків щодо незаконного впливу на потерпілого, свідків, а також того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже після вчинення ДТП минуло 2 роки, протягом яких ОСОБА_5 не вчиняв жодних спроб для впливу на потерпілого, свідків чи вчинення іншого кримінального правопорушення.
Однак, прокурором в судовому засіданні не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_5 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.
Вирішуючи дане клопотання, враховую вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 зазначеного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я, майновий стан, те що він раніше не судимий, має міцні соціальні з`язки, адже він одружений та має двох неповнолітніх дітей, злочин, у якому він підозрюється вчинений в тверезому стані, із необережності.
Таким чином, на підставі ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 та застосовує до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193-194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 - підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту та заборонити йому залишати своє житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 20:00 години по 07:00 годину.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
-не відлучатись із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів, обчислюється з 19 грудня 2018 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 17 лютого 2019 року.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали виготовлено 21.12.2018 року.
Слідчий суддя: ОСОБА_1