Провадження № 11-сс/4823/127/18 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в залі суду справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах громадянина Республіки Узбекистану ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 грудня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Заступник прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з клопотанням про продовження строку дії цілодобового домашнього арешту, з використанням електронного засобу контролю, строком на 2 місяці громадянину Республіки Узбекистану ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 грудня 2018 року було задоволено клопотання заступника прокурора Чернігівської області та продовжено громадянину Республіки Узбекистану ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з використанням електронного засобу контролю, що полягає у забороні громадянину Республіки Узбекистану ОСОБА_8 цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Строк дії ухвали встановлено до 12 лютого 2019 року, включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивує тим, що до центрального органу України надійшов запит компетентного органу іноземної держави про видачу ОСОБА_8 , питання про його видачу станом на день проведення судового засідання не прийнято, а тому наявні підстави для розгляду клопотання про продовження строку домашнього арешту відповідно до положень ст. 585 КПК України. З урахуванням тривалості строку вирішення питання про видачу особи на запит іноземної держави, строк якої пов`язаний з вирішенням ОСОБА_8 питання про одержання статусу біженця, те що він прибув на територію України нелегально, не має роботи, постійного житла, сталих соціальних зав`язків, а тому застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання ризику переховування останнього з метою ухилення від передачі його правоохоронним органам Республіки Узбекистан, а тому клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку домашнього арешту гр. ОСОБА_8 .

В своїй апеляційній скарзі захисник стверджує, що його підзахисний є шукачем притулку в розумінні Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» та Конвенції про статус біженців від 28 липня 1951 року, і цей статус є чинним до моменту отримання відмови у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту або набрання законної сили рішення суду останньої інстанції у разі оскарження такого рішення. За таких обставин застосування домашнього арешту до ОСОБА_8 є недоцільним та порушує його право на свободу та особисту недоторканість. Звертає увагу на наявність рішення Європейського суду з прав людини «Холмуродов проти Росії». Також просить врахувати той факт, що на дату розгляду клопотання строк дії попередньої ухвали закінчився. Будь-яких порушень під час перебування під домашнім арештом ОСОБА_11 не було допущено та будь-яких спроб залишити місце проживання не вчиняв, належним чином виконує обов`язки, покладені на нього судом. Посилаючись на норми кримінального процесуального законодавства, захисник вважає, що судом допущено розширене тлумачення цих норм та за відсутності законодавчого механізму продовжено строк запобіжного заходу, що є істотним порушенням вимог КПК.

Заслухавши доповідача, захисника особи, видача якого запитується, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні компетентних органів Республіки Узбекистан перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 244-2 КК Республіки Узбекистан (участь в релігійних екстремістських, сепаратистських або інших заборонених організаціях).

Ухвалою суду у кримінальних справах Яккасарайського району міста Ташкента від 22.07.2012 року щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

23 травня 2017 року ОСОБА_8 затриманий працівниками Служби безпеки України.

До Генеральної прокуратури України надійшов запит компетентних органів Республіки Узбекистан про видачу ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому злочину.

Згідно запиту розшукуваний є громадянином Республіки Узбекистан.

Проведення екстрадиційної перевірки в порядку ст. 587 КПК україни доручено прокуратурі Чернігівської області.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12 жовтня 2018 року продовжено строк дії цілодобового домашнього арешту, з використанням електронного засобу контролю, громадянину Республіки Узбекистан ОСОБА_8 та покладенням на нього обов`язків. Строк дії ухвали встановлено до 12 грудня 2018 року.

Ухвалою колегії судді судової палати у кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду від 22 жовтня 2018 року зазначене рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

До центрального органу України надійшов запит компетентного органу іноземної держави про видачу ОСОБА_8 , питання про його видачу не вирішене.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_8 суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням тривалості строку вирішення питання про видачу особи на запит іноземної держави, строк якої пов`язаний з вирішенням ОСОБА_8 питання про одержання статусу біженця, те що він прибув на територію України нелегально, не має роботи, постійного житла, сталих соціальних зв`язків, а тому застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання ризику переховування останнього з метою ухилення від передачі його правоохоронним органам Республіки Узбекистан.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується, так як при винесенні оскаржуваної ухвали слідчий суддя, як встановлено колегією суддів, дотримався норм КПК України, міжнародно-правових актів, Європейської конвенції про видачу правопорушників, 1957 року, та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, а також врахував дані про особу ОСОБА_8 та його стан здоров`я. Тому колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов до правильного висновку про необхідність продовжити ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Главою 44 КПК України, врегульований порядок видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення за межами України та не є її громадянами, так звана екстрадиція. Особливості затримання особи, в порівнянні із загальними нормами КПК України, а також застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), а також застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, урегульовані статтями 582, 584, 585 КПК України.

Посилання адвоката на рішення Європейського суду з прав людини «Холмуродов проти Росії» та положення ч.4 ст. 590 КПК України не заслуговує на увагу, оскільки видача особи (екстрадиція) не відноситься до компетенції суду, а є прерогативою центрального органу України, керівник якого виносить рішення. Доказів того, що ОСОБА_8 отримав в Україні статус біженця, колегії суддів не надано. Водночас колегія суддів констатує, що главою 44 КПК передбачено обов`язкове обрання особі, відносно якої вирішується питання про її екстрадицію, запобіжного заходу. В даному випадку ОСОБА_8 обрано запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Що стосується посилання адвоката про розгляд клопотання після закінчення строків дії попередньої ухвали від 12 жовтня 2018 року, то обчислення строків врегульоване положеннями ст. 115 КПК України, що і було враховано судом першої інстанції при постановленні судового рішення, а тому дане твердження про порушення строків дії ухвали не знайшло свого підтвердження. Оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена без порушення процесуальних строків.

Твердження апелянта про недотримання судом ст. 181 КПК України є безпідставним. Розгляд питання про запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави не віднесений до стадії досудового розслідування кримінального провадження, про що і вказав у своєму рішенні слідчий суддя та з такою позицією погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Отже, доводи захисника про незаконність та необґрунтованість рішення слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Отже, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування судового рішення, під час його ухвалення, колегія суддів не вбачає, тому ухвала суду є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404,407-409, 411-419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах громадянина Республіки Узбекистану ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 грудня 2018 року про задоволення клопотання заступника прокурора Чернігівської області про продовження строку дії цілодобового домашнього арешту, з використанням електронного засобу контролю, строком на 2 місяці громадянину Республіки Узбекистану ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4