Справа № 496/3687/13-к
Провадження № 1-в/496/139/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , дослідивши клопотання ОСОБА_2 про визнання таким що не має судимості,

В С Т А Н О В И В:
06 листопада 2018 року до канцелярії суду надійшло вказане клопотання, яке заявник обґрунтовує тим, що вироком Біляївського районного суду Одеської області від 13 листопада 2015 р. ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2016 р. вирок в частині засудження заявника за ч. 1 ст. 309 КК України залишено без змін. Згідно до ч. 3 ст. 12 КК України передбачений ч. 1 ст. 309 КК України злочин віднесено до злочинів середньої тяжкості. Також заявник посилається на п.7 ст. 89 КК України та просить суд визнати його таким, що станом на 14.11.2018 року не має судимості за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 13 листопада 2018 року.
За змістом, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення витань зокрема, передбаченого п. 14 ч. 1 ст. 537 та ст. 538 КПК України.
Відповідно до довідки наданою консультантом Біляївського районного суду, вбачається що кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 п.п.4,6,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.119 КК України та ОСОБА_2 п.п.4,6,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.309 КК України було повернуто з Апеляційного суду Одеської області 16.06.2016 року. Згідно ухвали Апеляційного суду від 02.06.2016 року вирок суду від 13.11.2015 року скасовано, та направлено на новий розгляд. 23.06.2016 року справу було направлено повторно до Апеляційного суду Одеської області на підставі подання голови Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_4 про неможливість розподілу справи (призначення не відбулося, не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи). Згідно ухвали апеляційного суду Одеської області кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 п.п.4,6,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.119 КК України та ОСОБА_2 п.п.4,6,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.309 КК України було направлено до Овідіопольського районного суду Одеської області, для розгляду.
Заявником до суду рішень на які він посилається у клопотанні не надано та з огляду на неможливість дослідження вказаних рішень, так як матеріали справи перебувають в іншому суді, суд приходить до переконання, що дане клопотання підлягає поверненню заявнику.
Крім того, суд вважає за доцільне зазначити наступне.
Ст.ст. 89, 90 КК України чітко визначено коло осіб, які визнаються такими, що не мають судимості та вказано про відповідні строки погашення судимості.
Згідно ст. 538 КПК України, після відбуття покарання у виді позбавлення волі, суд який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з особи за її клопотанням.
Разом з тим, поняття погашення судимості та зняття судимості різні за своїм змістом.
Так, строки погашення судимості чітко визначені ст.89 КК України.
Зняття судимості згідно ст. 91 КПК України можливо до закінчення строків визначених ст. 89 КПК України і вирішується судом в порядку ст.538 КПК України.
Після закінчення строків встановлених ст. 89 КПК України за умови не вчинення нового злочину особи, які відбули покарання, визнаються такими, що не мають судимості і погашення судимості не потребує прийняття спеціального судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88-91 КК України, ст.ст. 537,538, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_2 про визнання таким що не має судимості - повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1