Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1361/19
1 - кс/490/1205/2019
У Х В А Л А
22 лютого 2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання начальника відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лупарево, Вітовського району, Миколаївської області, з середньою освітою, неодруженого, раніше судимого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 302 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

22.02.2019р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання начальника відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 з січня 2019р., більш точної дати та часу досудовим розслідування не встановлено, перебуваючи на території м. Миколаєва Миколаївської області, будучи раніше судимим за аналогічний злочин на шлях виправлення не став та переслідуючи мету отримання наживи, вирішив зайнятися звідництвом для розпусти, суть якого полягала в посяганні на моральні засади суспільства в частині підстав задоволення сексуальних потреб окремих осіб, встановленні зв`язків між людьми за грошову винагороду для задоволення статевих потреб, що проявлялось в організації безладних статевих контактів, з встановленням ведення статевого життя за винагороду, незважаючи на особисту симпатію зведених для цього осіб, створення загрози щодо зараження та поширення небезпечних хвороб.
Так, ОСОБА_6 з корисливих мотивів, а саме з метою наживи, з кінця січня 2019р., більш точної дати та часу досудовим слідством не встановлено, став обговорювати, по власному мобільному телефону, можливість надання сексуальних послуг зі сторони неповнолітніх хлопців особі тієї ж статі. За підшукування неповнолітніх хлопців ОСОБА_6 планував отримувати від клієнта грошові кошти.
Наприкінці січня 2019р., більш точної дати та часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_6 прийняв замовлення від особи на ім`я ОСОБА_7 про надання останньому сексуальних послуг зі сторони неповнолітньої особи тієї ж статі за певну плату. Після цього, ОСОБА_6 повідомив неповнолітнього брата ОСОБА_8 2002р.н., про необхідність надання за винагороду сексуальних послуг. При цьому, ОСОБА_6 вказав йому, що 21.02.2019р. клієнт їх зустріне в м. Миколаєві на перехресті вулиці 6-та Слобідська та проспект Центральний.
21.02.2019р. ОСОБА_6 разом з неповнолітнім братом ОСОБА_8 прибули до вищевказаного місця, де зустрілися з ОСОБА_9 , після чого на автомобілі попрямували до квартири АДРЕСА_3 .
Того ж дня, прибувши до вказаної квартири ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 за послуги звідництва для розпусти із залученням неповнолітнього грошові кошти в сумі 1 000 грн. та ОСОБА_8 за майбутнє надання ним сексуальних послуг грошові кошти в сумі 1 000 грн. В подальшому ОСОБА_8 передав ОСОБА_6 вказані грошові кошти та останній вийшов з приміщення кварти для надання неповнолітнім ОСОБА_8 послуг сексуального характеру.
Вказані вище дії підозрюваного ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 3 ст. 302 КК України, як звідництво з метою розпусти із залученням неповнолітніх, раніше судимою за цей злочин особою.

В судовому засіданні прокурор повністю підтримав клопотання та просив його задовольнити, підозрюваний та захисник не оспорювали обгрунтованість підозри, однак просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема: показаннями свідка ОСОБА_10 ;протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України в ході проведення якого виявлено та вилучено, у ОСОБА_6 , заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в сумі 2000 грн., які використовувались під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню № 0000031 відносно ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 302 КК України.

У своєму клопотанні слідчий, зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на свідків у даному кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність.
На їх наявність вказує те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

У той же час, таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на свідків у даному кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність, його вік та стан здоров`я не перешкоджає триманню під вартою.

Вислухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, думку захисника, який просив обрати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, доходжу до висновку щодо існування ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на свідків у даному кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність.
На їх наявність вказує те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років, раніше судимий за аналогічний злочин, однак на путь виправлення не став, не зробив належних висновків, неодружений, не має міцних соціальних зв`язків, на праві власності житла не має, ніде не працює, проживає в одній квартирі із неповнолітнім свідком ОСОБА_8 .
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 302 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, що є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя приходить до висновку, що зазначеним ризикам не можуть запобігти інші більш м`які запобіжні заходи, а саме: - особисте зобов`язання, оскільки, ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за анологічні злочини, вчинив кримінальне правопорушення в період відбування покарання; - особиста порука, оскільки, у слідчого судді відсутні дані щодо осіб, які заслуговують на довіру та які можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; - застава, оскільки, під час розгляду клопотання сторонами по справі не вказано даних про можливість внесення застави підозрюваним у розмірах, передбачених ст. 182 КПК України, та не надано доказів про реальну можливість внесення застави; - домашній арешт, оскільки, ОСОБА_6 не має власного житла, а проживає зі слів за адресою: АДРЕСА_2 , однак дане домоволодіння не належить йому на праві власності, тож застосувати домашній арешт до ОСОБА_6 не можливо, оскільки власники даного домоволодіння не надали згоду на домашній арешт до ОСОБА_6 за вказаною адресою, а також, що вказаний запобіжний захід не може запобігти впливу ОСОБА_6 на свідків, неповнолітній свідок ОСОБА_8 проживає за вище зазначеною адресою.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, в ухвалі слідчого судді зазначається, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, у разі внесення застави та наслідки їх невиконання.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість та мотив злочину, в якому він підозрюється, його матеріальний стан, ступінь вказаних ризиків, вважаю за необхідне визначити у якості застави, передбаченої ч. 5 ст. 183 КПК України, суму у 153 680 грн., та у разі її внесення покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати на строк до 21.04.2019р. до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити розмір застави у 153 680 грн. (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, ОСОБА_6 , слід негайно звільнити з - під варти.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , на строк до 21.04.2019р. наступні обов`язки:

прибувати до за викликом до органу досудового розслідування, прокурора та суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- носити електронний засіб контролю;

- утриматись від спілкування з свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , іншими можливими свідками, експертами, крім випадків участі у проведенні слідчих дій у даному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, ін. документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_6 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або не повідомлення ним про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у доход держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, яка не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1