"04" грудня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
03.12.2018 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого ВР ЗУСТ СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на автобус «ОPEL Vivaro» р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яким він керував в момент ДТП, з метою його збереження і перешкоджанню можливого відчуження володільцем з можливістю збереження автомобіля ТОВ «Ізюмське АТП», Бокс № 1 який був опечатаний слідчим, за адресою: м. Ізюм, вул. Спортивна 3.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, 30.11.2018 в 16:30 на 586 км автодороги «Київ-Харків-Довжанський» в Харківській області, Балаклійському районі, автобусом «SCANIA» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , 1962 року народження, який виконував пасажирське перевезення рейсом Харків Ізюм, відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_7 , 1995 року народження. Внаслідок наїзду автобусом тіло пішохода відкинуло на зустрічну смугу, де на нього відбувся повторний наїзд автомобілем «ОPEL Vivaro» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , 1959 року народження, внаслідок ДТП пішохід помер на місці події.
30.11.2018 у період часу з 20 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв. на вище вказаній ділянці руху, слідчим ВРЗУСТ СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 проведений огляд місця вказаної ДТП, у ході якого встановлено, що автобус «ОPEL Vivaro» р.н. НОМЕР_1 , має сліди механічних пошкоджень, які утворились від його зіткнення з тілом постраждалого, а саме: руйнація переднього бамперу в районі правого габариту, руйнація під моторного простору у вигляді розгерметизації картеру, всі пошкодження сконцентровані на передньому правому куті транспортного засобу та на нижній частині кузова.
Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, автомобіль «ОPEL Vivaro» р.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний автотехнічним експертам для проведення автотехнічної експертизи з метою з`ясування технічного стану транспортного засобу, комплексної судово-медичної криміналістичної та автотехнічної експертизи, параметрів механізму дорожньо-транспортної події і встановлення інших обставин ДТП.
Слідчим ВРЗУСТ СУГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 в ході огляду місця події 01.11.2018 вилучив «ОPEL Vivaro» р.н. НОМЕР_1 і встановив його на майданчик транспорту в м. Ізюм, вул. Спортивна, 3 (ТОВ «Ізюмське АТП» Бокс № 1 який був опечатаний).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль , належить на праві власності ОСОБА_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 яким він керував в момент ДТП (моб. НОМЕР_3 ).
За таких обставин на даний час виникла необхідність у арешті автомобілю «ОPEL Vivaro» р.н. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на спеціальному майданчику та (або) стоянці ГУ НП в Харківській області для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Сторона обвинувачення зазначає, що існує реальна потреба подальшого дослідження транспортного засобу, його окремих складових частин, пошкоджень, а також ризик відчуження або приховування транспортного засобу з вказаними вище пошкодженнями, його володільцем.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в матеріалах справи міститься заява від старшого слідчого ВР ЗУСТ СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , в якій він просить провести розгляд клопотання про накладення арешту без його участі, у зв`язку із службовою завантаженістю. (а.с. 11).
В судове засідання власник майна ОСОБА_5 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання про арешт майна, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_5 , в якій він зазначає, що він повідомлений про розгляд клопотання про накладення арешту на належне йому майно «ОPEL Vivaro» р.н. НОМЕР_1 , власником якого він є. Проти даного рішення він не заперечує. Просить провести судове засідання без його участі (а.с. 8)
Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
30.11.2018 з 19.40 год. до 22.20 год. згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, на 586 км автодороги «Київ-Харків-Довжанський» в Харківській області, Балаклійському районі, проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.11.2018, вилучено вказане в клопотаннях сторони обвинувачення майно (а.с. 6-8).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання автомобілю ТОВ «Ізюмське АТП», Бокс № 1, який був опечатаний слідчим, за адресою: м. Ізюм, вул. Спортивна 3.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на автобус «ОPEL Vivaro» р.н. НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місце зберігання автобуса «ОPEL Vivaro» р.н. НОМЕР_1 , ТОВ «Ізюмське АТП», Бокс № 1, який був опечатаний слідчим, за адресою: м. Ізюм, вул. Спортивна 3.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1