Справа №212/8252/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002133 від 26 липня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, громадянки України, що має незакінчену вищу освіту, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, інвалідом не являється, не працюючої, розлученої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області - ОСОБА_4 , обвинувачена - ОСОБА_3 , представник потерпілого - ОСОБА_5 ,

встановив:

На підставі наказу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «МОБІЖУК» (далі - ТОВ «МОБІЖУК»), код Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 37741113 (далі - ), №1177к від 22.06.2018 р. обвинувачена ОСОБА_3 прийнята на посаду продавця непродовольчих товарів з 23.06.2018 р.

Згідно змісту договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеного 23.06.2018р. між ТОВ «МОБІЖУК» та обвинуваченою ОСОБА_3 , остання як продавець непродовольчих товарів взяла на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання цінностей, ввірених їй, а отже обвинувачена ОСОБА_3 була матеріально відповідальною особою.

25 червня 2018 року, близько 16.00-17.00 годин, обвинувачена ОСОБА_3 , працюючи на посаді продавця непродовольчих товарів у ТОВ «МОБІЖУК», знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні магазину «Жжук», розташованого по вул. Мусоргського 22 в Покровському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської обл., будучи матеріально відповідальною особою, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на розтрату чужого ввіреного їй майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, реалізувала громадянину ОСОБА_6 за ціною 3500 гривень ввірений їй у зв`язку з виконанням своїх посадових обов`язків мобільний телефон «Huawei Y7 Gold» (модель: ТRТ-LХ1, ІМЕІ: НОМЕР_1 ), що належить ТОВ «МОБІЖУК», не відобразивши дану торгівельну операцію в обліку продажу товарів та не виписавши чек за реалізований мобільний телефон «Huawei Y7 Gold», обернувши отримані за його продаж кошти на свою користь, тим самим розтратила ввірене їй майно. У зв`язку з цим кошти за розтрачене обвинуваченою ОСОБА_3 майно оприбутковані ТОВ «МОБІЖУК» не були.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 17/12.1/700 від 17.10.2018 р. ринкова вартість мобільного телефону марки «Huawei моделі «Y7 (ТRТ-LХ1), Gold» станом на 25.06.2018 р. могла складати 3957,38 грн.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 , розтративши ввірений їй мобільний телефон «Huawei Y7 Gold» (модель: ТRТ-LХ1, ІМЕІ: НОМЕР_1 ), який належить ТОВ «МОБІЖУК», завдала даній юридичній особі майнової шкоди на суму 3957,38 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе визнала повністю, підтвердила, що при вищезазначених обставинах незаконно привласнила ввірене їй майно та в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, в скоєному щиро розкаялась, просила суворо не карати.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_3 звернулась до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки вона повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та вважала зібрані в справі докази її вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази її провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченій роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченої, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України доведена в повному обсязі за ознаками привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою відноситься до категорії середньої тяжкості, обвинувачена на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувала та не перебуває, раніше не судима, офіційно не працевлаштованана, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється.

Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи досудову доповідь органу пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої та позицію сторони обвинувачення, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченій у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 191 КК України в розмірі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння нею нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: картонну коробку чорвоного кольору з написом «Huawei Y7 Gold», мобільний телефон «Huawei Y7 Gold» (модель: ТRТ-LХ1, ІМЕІ: НОМЕР_1 ), паперовий гарантійний талон HUAWEI і паперового посібник користувача HUAWEI Y7 - повернути власнику ТОВ «МОБІЖУК» за належністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі - 572 гривні 00 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.368,369,370,371 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі - 572 гривні.

Речові докази: картонну коробку чорвоного кольору з написом «Huawei Y7 Gold», мобільний телефон «Huawei Y7 Gold» (модель: ТRТ-LХ1, ІМЕІ: НОМЕР_1 ), паперовий гарантійний талон HUAWEI і паперового посібник користувача HUAWEI Y7 - повернути власнику ТОВ «МОБІЖУК» за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1