Справа № 592/8446/18
Провадження №1-кп/592/316/19

УХВАЛА
08 січня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, гр-на України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , кримінальне провадження з обвинувальним актом за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України направлено до Ковпаківського районного суду м.Суми,

за ч.3 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ковпаківського районного суду м.Суми знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України.

У судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, яке мотивував тим, що докази сторони обвинувачення на даний час досліджені ще не у повному обсязі, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, санкція статті КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, тому перебуваючи на свободі він зможе переховуватись від суду та продовжити злочинну діяльність.

Потерпіла вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .
Обвинувачений не заперечує проти продовження відносно нього строку тримання під вартою.
Захисник зазначив, що його позиція не може йти в розріз з думкою його підзахисного.
Суд, заслухавши думку прокурора, потерпілої, захисника, а також пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, ухвалою суду від 19.11.2018 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 був продовжений до 17.01.2019 року включно за наявності ризиків, передбачених п.п.1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження або не продовження строку тримання під вартою суд повинен з`ясувати чи не зменшились раніше заявлені ризики або чи не з`явились нові ризики.

Вирішуючи дане питання суд також враховує практику ЄСПЛ висловлену у своєму Рішенні від 12.02.2015 року у справі Подвезько проти України (заява № 74297/11) де Суд зазначив наступне:

п.20. Суд нагадує, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (рішення у справах «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), та «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява №38 717/04, п. 28, від 14 жовтня 2010 року).

п.21. Суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Прокурором в судовому засіданні було доведено, що раніше заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України на даний час не зменшились і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні дев`яти епізодів корисливих злочинів і у разі визнання його винуватим по даному кримінальному провадженню, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, тому тяжкість покарання зможе стати причиною ухилення обвинуваченого від суду.

Так як ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні дев`яти епізодів крадіжок - це характеризує його як особу, що схильна до вчинення корисливих злочинів. Таким чином, це може свідчити про те, що перебуваючи на свободі ОСОБА_6 може вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки ніде не працює та не має постійного джерела доходів.

Враховуючи, що строк тримання обвинуваченого під вартою спливає 17.01.2019 року і до закінчення цього строку дослідити всі докази сторони обвинувачення не можливо із-за їх значного об`єму, а також після дослідження всіх доказів суду потрібно буде прийняти законне і обґрунтоване рішення для прийняття якого потрібен значний час враховуючи складність кримінального провадження, тому враховуючи наявність вищезазначених ризиків, які не зменшились у суду є всі законні підстави для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів, до 24:00 год. 08.03.2019 року.

Керуючись ст.331 КПК України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, до 24:00 год. 08.03.2019 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі Сумського слідчого ізолятору.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення по суті справи.

Суддя ОСОБА_1