Справа № 307/1183/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16.01.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп /4806/296/19, відомості про кримінальне правопорушення в якому 18.04.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 (далі прокурор),

В С Т А Н О В И В :

ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 31 липня 2018 року обвинувальний акт, складений і затверджений за ч. 1 ст. 185 КК України щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого,

повернуто прокурору.

В ухвалі суду вказується на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, зокрема, обвинувальний акт не підписаний слідчим ОСОБА_8 .. Вказане порушення вимог процесуального закону суд визнав істотним порушенням вимог КПК України, яке унеможливлює призначення обвинувального акту до судового розгляду.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала суду є незаконною. Апелянт вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 містить усі відомості, перелік яких визначено у ч. 2 ст. 291 КПК України. Крім цього апелянт вказує на те, що ні сторона захисту, ні потерпілий не заперечували проти призначення справи до судового розгляду і вказували на те, що їм вручені підписані слідчим копії обвинувального акту. З урахуванням наведеного, прокурор вважає, що вказані в ухвалі суду недоліки обвинувального акту можуть бути усунуті у ході підготовчого судового засідання, і не перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Просить ухвалу скасувати, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні повернути до Рахівського районного суду Закарпатської області для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу й просила її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника - адвоката ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_10 , неявка яких з урахуванням вимог ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; що від указаних осіб не надходило будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та даних про поважність причин їх неявки.

Апеляційний суд вважає, що, приймаючи рішення про повернення прокурору обвинувального акта, суд діяв відповідно до положень ст. ст. 291, 314 КПК України та передбачених п. п. 1, 2, 13 ч. 1 ст. 7 КПК України загальних засад кримінального провадження, зміст яких розкрито в ст. ст. 8, 9, 20 КПК України.

Так, згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Дослідивши та проаналізувавши зміст обвинувального акту, колегія суддів прийшла до переконання, що висновок суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки такий не підписаний слідчим ОСОБА_8 , є таким, що підтверджується матеріалами справи та узгоджується з вимогами закону.

Указане порушення, яке допущено слідчим при складанні обвинувального акта, на що також не звернув уваги прокурор при його затвердженні, на думку апеляційного суду є істотним і таким, що унеможливлює призначення обвинувального акту до розгляду.

Тому, ухвалу суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта колегія суддів вважає законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 містить усі відомості, перелік яких визначено у ч. 2 ст. 291 КПК України; що ні сторона захисту, ні потерпілий не заперечували проти призначення справи до судового розгляду і вказували на те, що їм вручені підписані слідчим копії обвинувального акту, - апеляційний суд визнає такими, що не свідчать про незаконність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Як такі, що не знайшли свого підтвердження і суперечать вимогам кримінального процесуального закону, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що вказані в ухвалі суду недоліки обвинувального акту можуть бути усунуті у ході підготовчого судового засідання і не перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування судового рішення, в апеляційній скарзі не вказується, і на такі прокурор не посилався й під час розгляду апеляційної скарги апеляційним судом.

Разом із тим, апеляційний суд також вважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційною інстанцією істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.

Вказане порушення, допущене слідчим при складанні обвинувального акту залишено поза увагою прокурора при його затвердженні, апеляційний суд вважає таким, що призводить до порушення права особи на захист, яке унеможливлює призначення обвинувального акта до судового розгляду.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів, окрім вищенаведеного, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав прокурор Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , залишити без задоволення.

Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 31 липня 2018 року, якою обвинувальний акт, складений і затверджений щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України, повернуто прокурору, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: