Справа № 404/4186/18
Номер провадження 1-кп/404/546/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження №0004694 від 28.05.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участі учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,
потерпілого: ОСОБА_5 ,
представника потерпілого: ОСОБА_6 ,
захисника адвоката: ОСОБА_7 ,
обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 скоїв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого, за наступних обставин.

26.05.2018 року близько 23:00 год., ОСОБА_3 знаходячись біля буд.1-А вул.Будівельників в м.Кропивницький, зустрівся з потерпілим ОСОБА_5 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 почав звинувачувати ОСОБА_3 у крадіжці його рюкзака, між ними раптово виникли неприязні відносини та у ОСОБА_3 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_3 знаходячись дещо з правої сторони від ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх діянь, умисно наніс останньому не менше трьох ударів кулаком правої руки, в праву сторону обличчя, чим спричинив останньому згідно висновку судово медичної експертизи №406 від 22.06.2018 року тілесні ушкодження у вигляді: ментального перелому нижньої щелепи справа, рани в ділянці підборіддя; саден обличчя, гематоми повіки справа, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України визнав повністю. Показав, що 26.05.2018 року біля 21.00 год. приїхав до друзів, які сиділи в альтанці. Там був потерпілий з товаришем, які перебували в стані сильного алкогольного сп`яніння та який шукав рюкзак. Вони пішли до магазину. Пізніше йому подзвонив потерпілий та просив віддати рюкзак. Після чого він повернувся, та потерпілий хотів його вдарити, наблизившись до нього впритул. На що він не витримав та наніс удар в щелепу кулаком і пішов в іншому напрямку. При цьому, потерпілий обіцяв його закопати. Потім він повернувся назад розмовляти. Потерпілий йому наніс удар в ліве око, на що він ударив його ще раз в обличчя від чого потерпілий впав на землю та потягнув його за олімпійку. Потім він пішов додому. Побої не знімав. Вказав, що потерпілий його спровокував. Визнає моральну шкоду на суму 1000 грн. Вибачається та зазначає, що такого більше не повториться.

Крім визнання вини ОСОБА_3 його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України доводиться зібраними в кримінальному провадженні та перевіреними у судовому засіданні належними та допустимими доказами, обсяг дослідження яких визначений судом з урахуванням думки учасників судового провадження:

- показаннями допитаного в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що 26.05.2018 року близько 22:15 год. він приїхав до свого товариша ОСОБА_8 на район бувшої бази «Тюльпан» в м. Кропивницькому. Він зустрівся з ним біля трьохперхового будинку по вул. Будівельників, що в районі бувшої бази «Тюльпан». Вони з ним, сіли на майданчику неподалік будинку та розмовляли. Сиділи на лавочках за столиком. При цьому поряд з ними сиділи, ще невідомі йому хлопці. Він поклав свої речі, а саме рюкзак та пакет з речами під стіл. Посидівши близько годину, йому зателефонувала матір та він вирішив йти додому, однак виявив, що зник його рюкзак в якому лежав його робочий одяг. Він почав запитувати хлопців, які знаходились поряд на сусідніх лавках, чи не брали вони в нього рюкзак, на що вони відповіли, що ні. Один з яких йому повідомив, що можливо його рюкзак помилково взяв хлопець, якого звати ОСОБА_9 . На місці обвинуваченого вже не було. Також, той хлопець надав йому номер мобільного телефону обвинуваченого. Подзвонивши по вказаному номеру, слухавку підняв обвинувачений. Він запитав у нього, чи не брав він його рюкзак, на що той дуже обурився та сказав, щоб він його чекав на місці. При цьому, обвинувачений повідомив, що він нічого не брав. Через декілька хвилин він підійшов до нього. Обвинувачений почав виказувати своє невдоволення, за те, що він звинуватив його у крадіжці речей. Він був дуже агресивно настроєний та коли в них проходила сварка, він підійшов до нього та кулаком правої руки, стоячи навпроти нього дещо з права наніс йому різкий удар кулаком правої руки в область обличчя з права. Після удару він впав на землю. Після чого йому було також нанесено декілька ударів кулаками рук, які прийшлись в область обличчя. Удари не значні. Потім він встав та пішов додому. Заявлений ним позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

- заявою ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 27.05.2018 року, згідно з якою останній просив встановити та притягнути до відповідальності невідомих йому осіб, які 26.05.2018 року знаходячись на території бази «Тюльпан» в районі «Лелеківки» умисно нанесли йому на обличчі та тілі тілесні ушкодження (а.п.6 т.1);

- довідкою КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», згідно з якою гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звертався 27.05.2018 року до приймального відділення Кіровоградської обласної лікарні з приводу надання медичної допомоги, діагноз: закритий перелом щелепи справа (а.п.7 т.1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.06.2018 року та фото таблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_5 , у ході проведення якого потерпілий підтвердив власні показання та вказав на обставини, спосіб і механізм спричинення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень (кулаком правої руки, стоячи навпроти нього дещо з права - наніс йому різкий удари кулаком правої руки в область обличчя з права) (а.п.16-18 том.1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.06.2018 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав на фото №2 ОСОБА_3 , як особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження (а.п.19-21 т.1);

- висновком судово-медичної експертизи №406 від 22.06.2018 року, згідно з якою у гр. ОСОБА_5 мались тілесні ушкодження у вигляді: ментального перелому нижньої щелепи справа, рани в ділянці підборіддя; саден обличчя, гематоми повіки справа.

Дані тілесні ушкодження утворились від локального травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), індивідуальні властивості яких в пошкодженнях не відобразились, могли утворитись в строк вказаний в ухвалі суду та відносяться в сукупності до категорії середньої ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Пошкодження утворились від не менш 3-х травматичних впливів.

Локалізація тілесних ушкоджень доступна для спричинення власноруч, утворення при падінні з висоти власного зросту виключається.

Механізм та локалізація тілесних ушкоджень виявлених у гр. ОСОБА_5 при проведенні судово-медичної експертизи відповідає механізму на який вказує потерпілий в протоколі проведення слідчого експерименту від 13.06.2018 року (а.п.32-33 т.1).

Суд, розглядаючи кримінальне провадження у межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст.122 ч.1 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості, тяжких наслідків від нього не настало.

Вивчивши відомості щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 суд встановив, що останній за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, офіційно не працюючий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, осудний, раніше не судимий.

Згідно висновку органу пробації з текстом якої ОСОБА_3 у встановлений законом спосіб був ознайомлений, встановлено, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливо не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення органом пробації нагляду, застосування соціально-виховних заходів та проходження пробаційної програми «Подолання агресивної поведінки», що необхідні для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчинення ним повторних кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, однак, приймаючи до уваги тяжкість та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого, який розкаявся, характеризується виключно позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, думку прокурора та потерпілого щодо міри покарання, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, та підстав для застосування до обвинуваченого іншого виду покарання, передбаченого санкцією ст.122 ч.1 КК України, та підстав для застосування ст.69 КК України, суд не вбачає.

Таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_3 , та відповідатиме цілям покарання.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 щодо відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6 709 грн. 03 коп., завданої внаслідок вчинення щодо нього кримінального правопорушення, суд приходить до такого висновку.

Так, згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що його завдала.

З урахуванням того, що суду позивачем надано достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог, суд вважає, що він підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки визнаний обвинуваченим, та вина ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення і заподіянні шкоди доведена.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо відшкодування потерпілому ОСОБА_5 моральної шкоди, завданої в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приймає до уваги що за змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З огляду на надані потерпілим ОСОБА_5 показання та досліджені під час судового засідання докази, суд вважає, що він має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в результаті протиправних дій обвинуваченого було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, тривалим лікуванням, характером спричинених йому ушкоджень, а також з огляду на ті негативні емоції, які він переніс як під час вчинення протиправних дій обвинуваченим відносно нього, так і під час досудового розслідування і судового розгляду провадження.

Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч.3 ст.23 ЦК України, згідно з якою розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що цивільний позов про відшкодування заподіяної моральної шкоди потерпілому в сумі 10 000 грн. підлягає задоволенню частково в сумі 5000 грн., розмір якої відповідає ступеню як фізичних, так і моральних страждань потерпілого, пов`язаних із вчиненням щодо нього неправомірних дій обвинуваченим.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 392, 394 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, та призначити йому покарання за ст.122 ч.1 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 6 709 грн. 03 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та 5 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1