ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/849/18 Справа № 204/6384/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши 15 листопада 2018 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 17 жовтня 2018 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до Закону України Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання № 838-VII від 26.11.2015 року, -

за участі:
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА :
Цією ухвалою, було відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 , про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838 -VIII від 26.11.2015 року.

Мотивуючи своє рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України триває судовий розгляд у Петриківському районному суді Дніпропетровської області, по якому не ухвалено вирок суду, то дана заява не може бути розглянута Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, оскільки ст. 539 КПК України передбачено, що місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок розглядаються клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, а таке клопотання є передчасним. Тому, при ухваленні вироку Петриківським районним судом Дніпропетровської області дані вимоги КПК будуть враховані і при призначенні покарання судом має бути застосовано ч. 4 ст. 70 КК України, якою передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

В апеляційній скарзі, засуджений просить застосувати до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України.

Вислухавши думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування йому в строк покарання, строк попереднього ув`язнення день за два згідно ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року, дійшов правильного висновку про відсутність законних підстав для його задоволення.

Так, судом першої інстанції встановлено, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 02.11.2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 27.04.2016 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 , у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення, тобто тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) з 27.04.2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28 березня 2017 року вирок Московського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2016 року залишено без змін.
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2017 року ОСОБА_6 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим, призначеним вироком Московського районного суду м. Харкова від 02.11.2016 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. Строк відбування покарання відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 27.04.2016 року.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2017 року вирок Новомосковського міскрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2017 року щодо ОСОБА_6 змінено. Виключено з мотивувальної частини вироку кваліфікуючу ознаку «повторність». В решті вирок залишений без змін.
Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 02.11.2016 року ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 27 квітня 2016 року. Зараховано в строк покарання за цим вироком частково відбуте покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 02.11.2016 року, за яким строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з 27 квітня 2016 року по день набрання вказаним вироком законної сили, тобто до 28 березня 2017 року включно з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року, вирок Петріківського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року відносно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України скасовано. Призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 - тримання під вартою продовжено до 10 серпня 2018 року.
Ухвалами Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2018 року та 25 вересня 2018 року ОСОБА_6 продовжувався строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з застосуванням застави у розмірі 35 240 грн.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 23 листопада 2018 року.
Тобто, на даний час у Петриківському районному суді Дніпропетровської області здійснюється судове провадження відносно ОСОБА_6 .
За приписами статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» №3352-XII від 30 червня 1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Згідно ч. 4 ст. 532 КПК України, судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Таким чином, враховуючи положення зазначених норм закону, саме з моменту набрання вироком законної сили закінчується попереднє ув`язнення у розумінні вищевказаних норм закону.
Тому висновок суду першої інстанції з приводу того, що дана заява ОСОБА_6 є передчасною, оскільки подане клопотання пов`язане із виконанням вироку, є законним та обґрунтованим.
Крім того, суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що під час ухвалення вироку, в разі визнання особи винуватою, у відповідності до ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку судом повинно бути зазначено про початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.
У зв`язку з зазначеним суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги засудженого колегія суддів не вбачає, а тому подана апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 17 жовтня 2018 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до Закону України Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання № 838-VII від 26.11.2015 року залишити без змін
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4