Справа № 461/2904/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/155/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 за ч.2 ст. 186 та ч.1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК України,

ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК України,

прокурорів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_6

та їх захисника - адвоката ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11

та його представника адвоката ОСОБА_12 ,

за апеляційними скаргами прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 , захисника обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_11 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 13 серпня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13 серпня 2018 року повернуто прокурору Львівської місцевої прокуратури № 1 обвинувальні акти внесені в ЄРДР за № 0003189 від 20.08.2014 року та № 0000968 від 8.03.2016 року в об`єднаному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13 серпня 2018 року прокурор Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій просить дану ухвалу скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що обвинувальні акти стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_6 у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК України, відповідають вимогам закону та містять усі необхідні відомості, передбачені ст. 291 КПК України, зокрема і анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), а вказані судом недоліки не могли вплинути на повноту та об`єктивність судового розгляду кримінальних проваджень.

Тому вважає посилання суду на те, що органом досудового розслідування не дотримано вимог п.6 ч.2 ст. 291 КПК України є необгрунтованим.

Щодо іншої підстави для повернення обвинувального акта те, що виклад обставин кримінального правопорушення, зазначений в обвинувальному акті, не відповідає фактичним подіям, зокрема неправильно вказано дату проведення судово-медичної експертизи, то прокурор вважає такі твердження суду першої інстанції необгрунтованими та безпідставними, оскільки в обвинувальному акті органом досудового розслідування викладено фактичні обставини справи, які прокурор вважає встановленими, зокрема час, місце, спосіб вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень.

Зазначає, що питання про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового розгляду провадження суд не вправі входити в оцінку вказаних обставин.

Крім того, прокурор вказав на порушення даною ухвалою вимог ч.2 ст. 28 КПК України щодо забезпечення судом проведення судового провадження у розумні строки, оскільки безпідставне повернення обвинувального акта з додатками прокурору створить тяганину у кримінальному провадженні.

Захисник обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_13 в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати як незаконну, а саме кримінальне провадження скерувати в Галицький районний суд м. Львова для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання, під час якого, в тому числі з матеріалів кримінального провадження № 461/2904/15-к виділити обвинувальний акт з додатками від 27 червня 2017 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , внесеного в ЄРДР за № 0000968 від 8.03.2016 року про вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК України, та повернути його прокурору.

Не заперечуючи підставність повернення абвинувального акта, викладену у клопотання потерпілого та задоволену судом в ухвалі, вважає фактичну відмову у задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта незаконною.

Вважає об`єднання обвинувальних актів № 0000968 від 8.03.2016 року та № 00003189 від 20.08.2014 року є неможливим, оскільки обвинувальний акт № 0000968 від 8.03.2016 року не відповідає вимогам ст. ст. 109, 110, 291 КПК України і поступив у Галицький районний суд м. Львова з порушенням правил територіальної підсудності. Зазначає, що в порушення вимог ст. 293 КПК України обвинувальний акт від 27.06.2017 року вручений ОСОБА_6 не прокурором, а слідчим. Вказує, що обвинувальний акт затверджений неуповноваженою посадовою особою, на такому відсутня печатка Львівської місцевої прокуратури № 1.

Також вказує, що в обвинувальному акті від 27 червня 2017 року відносно ОСОБА_6 лише констатовано, що його повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, тоді як в порушення вимог ч.5 ст. 291 КПК України не зазначено формулювання обвинувачення, що свідчить про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України та фактичному непред`явленні підозрюваному ОСОБА_6 обвинувачення та набуття ним статусу обвинуваченого.

Зазначає, що в обвинувальному акті викладені лише зміст підозри, а також частина обставин правопорушення, у вчиненні яких підозрювався ОСОБА_6 , та їх правова кваліфікація. Вважає, що таким обвинувальним актом ОСОБА_6 має статус не обвинуваченого, а підозрюваного, оскільки відповідно до положень ст. 277 КПК України це становить зміст підозри. Вважає, що відсутність формулювання обвинувачення суттєво впливає на право ОСОБА_6 мати повну інформацію про характер, обсяг і причини обвинувачення для відповідної можливості реалізувати право на захист та підготуватись до нього.

Вважає, що з пред`явленої ОСОБА_6 підозри незрозуміло, в чому полягає завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України. Щодо пред`явленої підозри за ч.1 ст. 384 КК України, то, на думку адвоката ОСОБА_13 , незрозуміло, в чому конкретно полягають завідомо неправдиві показання потерпілого ОСОБА_6 .

Також наголошує, що розгляд обвинувального акта Галицьким районним судом м. Львова є неможливим, оскільки суперечить вимогам ст. 32 КПК України щодо територіальної підсудності, оскільки юридична адреса СВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області м. Львів, вул. Винниченка, 2 є територією Личаківського району м. Львова. Вважає, що умисна перестановка місцями дат у підозрі ОСОБА_6 та в обвинувальному акті та не зазначення юридичної адреси місця складання протоколу слідчого експерименту 19.05.2015 року, були зумовлені необхідністю скерування даного обвинувального акта саме в Галицький районний суд м. Львова, де розглядається інший обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Потерпілий ОСОБА_11 в апеляційній скарзі та доповненнях до неї просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 13 серпня 2018 року скасувати у зв`язку з тим, що вона прийнята без повної перевірки наведених ним фактів і є необґрунтованою, незаконною. Просить зобов`язати прокуратуру надати йому копію об`єднаного обвинувального акта відповідно до ч.2 ст. 338 КПК України, згідно ст. 314 КПК України повернути прокуратурі обвинувальний акт від 27.06.2017 року № 0000968 для виправлення помилок.

Просить об`єднати 2 обвинувальні акти, а саме обвинувальний акт від 27.06.2017 року № 0000968 та обвинувальний акт від 24.02.2015 року № 0003189 в один обвинувальний акт. Внести в обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_6 і ОСОБА_6 за ст. 338 КК України - наруга над державними символами згідно показань, даних свідками на досудовому слідстві і в суді.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги потерпілий ОСОБА_11 зазначає, що в клопотанні від 8.08.2018 року, поданому ним до суду першої інстанції, він зазначав про 11 грубих помилок в обвинувальному акті № 0003189 від 24.02.2015 року та про 4 грубі помилки в обвинувальному акті № 0000968 від 27.06.2017 року. Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі суд не вказує про дані помилки. Вважає, що суд першої інстанції постановив ухвалу, яка є необгрунтованою, не дослідивши доводи, зазначені у його клопотанні.

Зазначає про 11 помилок в обвинувальному акті № 0003189 від 24.02.2015 року: 1) час початку подій вказано неправильно (події почалися о 16.30 год., а закінчилися після 17.00 год.); 2) місце події вказано невірно, так як його пограбування і нанесення йому ОСОБА_6 кілька ударів кулаком правої руки відбувалося на сходовій клітці перед входом у квартиру АДРЕСА_1 , де проживає родина ОСОБА_14 , а у подвір`ї будинку ОСОБА_15 , 5а ОСОБА_6 відкрито викрав й нього мобільний телефон і наніс йому 2 удари кулаком правої руки в ліву частину обличчя, а саме в ліву брову. ОСОБА_6 наносила йому удари тапком по тілу, а також ногами і в подвір`ї і на головній сходовій клітці під`їзду, де вона відкрито викрала 150 грн.; 3) мотив і причина пограбування є не побутовий конфлікт, а ненависть обвинувачених до України, до Державних символів України - державного правора України; 4) ОСОБА_6 наніс йому кулаком правої руки кілька ударів в ліву брову; 5) ОСОБА_6 наносила йому удари не тільки тапком, а й ногами; 6) в обвинувальному акті належить вказати, що ОСОБА_6 кулаком правої руки наніс удар ОСОБА_11 в ліву сторону обличчя; 7) після нанесення ОСОБА_6 удару ОСОБА_11 кулаком правої руки в ліву сторону обличчя, він впав на бетонну підлогу головного під`їзду, а не на землю, як вказано в обвинувальному акті; 8) експертиза № 1477 проведена 21.08.2014 року, що не відповідає даті експертизи, яка зазначена в обвинувальному акті (21.07.2014 року); 9) обвинувальний акт не містить обставини, яка обтяжує покарання, - вчинення злочину, щодо особи похилого віку; 10) не вказано співучасником вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_16 .

Зазначає, що в обвинувальному акті № 0000968 від 27.08.2017 року зроблено 4 помилки: 1) кваліфікація кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 383 та ч.1 ст. 384 КК України є невірною, оскільки дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 383 та ч.2 ст. 384 КК України; 2) невірно вказано день подачі ОСОБА_6 заяви про скоєний злочин 21.08.2014 року; 3) не зазначено про перший допит ОСОБА_6 від 21.08.2014 року, який підтверджує факт створення ОСОБА_6 завідомо штучних доказів обвинувачення; 4) обвинувальний акт не містить обставини, яка обтяжує покарання, - вчинення злочину, щодо особи похилого віку.

На апеляційну скаргу прокурора потерпілий ОСОБА_11 подав заперечення, в якому просить апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення, оскільки така є необгрунтованою, невмотивованою та незаконною, подана з метою затягування здійснення досудового розслідування.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурорів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підтримання доводів апеляційної скарги прокурора, щодо апеляційних скарг потерпілого ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_13 , то в задоволенні таких просить відмовити, пояснення обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , та їх захисника - адвоката ОСОБА_13 на підтримання доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_13 та на заперечення доводів апеляційних скарг прокурора та потерпілого, пояснення потерпілого ОСОБА_11 на підтримання доводів його апеляційної скарги та на заперечення доводів апеляційних скарг прокурора та адвоката ОСОБА_13 , дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Вимоги до обвинувального акту викладені у ст. 291 КПК України.

За результатами проведеного підготовчого судового засідання суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, яка полягає в тому, що обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.

За результатами проведеного підготовчого судового засідання суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, яка полягає в тому, що в порушення вимог п.6 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_6 за ч.2 ст. 186 КК України не зазначено обставину, яка обтяжує покарання, - вчинення злочину щодо особи похилого віку (при цьому суд неправильно покликався на п.1 ч.1 ст. 67 КК України).

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокуророві в зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, яка полягає в тому, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини, зокрема, щодо об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, (в частині застосування насильства до потерпілого), які прокурор вважає встановленими, не відповідають даним, викладеним у висновку експерта № 1477, на які є покликання в обвинувальному акті. При цьому датою висновку експерта № 1447 в обвинувальному акті зазначено 21.07.2014, що не відповідає фактичним обставинам, оскільки сама подія кримінального правопорушення мала місце 20 серпня 2014 року.

Відповідно до п.п.5, 6 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки викладені в обвинувальному акті фактичні обставини, зокрема, щодо об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, (в частині застосування насильства до потерпілого), які прокурор вважає встановленими, не відповідають даним, викладеним у висновку експерта № 1477, на які є покликання в обвинувальному акті, й таким чином обвинувальний акт не містить усіх фактичних обставин кримінального правопорушення.

Відсутність в обвинувальному акті належного викладу фактичних обставин правопорушення є перешкодою для призначення судового розгляду на підставі такого обвинувального акту.

Крім того, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання особі, крім інших обставин, враховує і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пунктом 6 ч.1 ст. 67 КК України передбачено, що обставиною, яка обтяжує покарання, визнається зокрема вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Ураховуючи особу потерпілого ОСОБА_11 , 1949 року народження, який є особою похилого віку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що при складанні обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0003189 про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_6 за ч.2 ст. 186 КК України не було зазначено обставину, яка обтяжує покарання, - вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Доводи апеляційних скарг не містять правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції й колегія суддів їх до уваги не бере.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, допущено не було.

З огляду на викладене колегія суддів вважає апеляційні скарги необґрунтованими. Ухвала суду першої інстанції є законною й підстав для її скасування та задоволення апеляційних скарг немає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 13 серпня 2018 року про повернення прокурору Львівської місцевої прокуратури № 1 обвинувальних актів внесених в ЄРДР за № 0003189 від 20.08.2014 року та № 0000968 від 8.03.2016 року в об`єднаному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК України, залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 , захисника обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_11 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4