УХВАЛА

18 березня 2019 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
в особі слідчого судді ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
підозрюваного - ОСОБА_4
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону майора юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кузнецовськ, Рівненської області, громадянина України, українця, із професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за контрактом, старшого інструктора (сапера) групи захоплення взводу спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Прокурор військової прокуратури Рівненського гарнізону майор юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що гр. ОСОБА_4 21 червня 2013 року уклав контракт на проходження військової служби у Внутрішніх військах Збройних Сил України (у подальшому переформовані у Національну Гвардію України).
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №126 (по стройовій частині) від 26 червня 2013 року ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого майстра відділення обслуговування інженерно-технічних засобів охорони взводу інженерно-технічного забезпечення та зв`язку військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №180 (по стройовій частині) від 01 вересня 2015 року ОСОБА_4 призначено на посаду старшого інструктора (сапера) групи захоплення взводу спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , яку він обіймає на даний час.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні оголошена часткова мобілізація, заходи якої тривають на даний.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №132 від 24 червня 2016 року строк дії контракту старшому сержанту ОСОБА_4 продовжено відповідно до ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» до закінчення особливого періоду.
Поряд із цим, право на звільнення старший сержант ОСОБА_4 відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку проходження військової служби» не набув, оскільки вислужив менше 18 місяців після продовження дії контракту на особливий період.
Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
Будучи військовослужбовцем старший сержант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Разом із тим, сержант ОСОБА_4 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем Національної Гвардії України, діючи умисно, із метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану близько 08 год. 10 хв. 14 листопада 2016 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , відправившись у невідомому напрямку, проводить час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконує.
19 січня 2017 року, у зв`язку з неможливістю вручення повідомлення про підозру особисто ОСОБА_4 через не встановлення його місцезнаходження, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень за місцем служби.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.3 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану
Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 повідомив, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Близько 08 год. 00 хв. 14 листопада 2016 року під час ранкового шикування він виявив відсутність на службі старшого сержанта ОСОБА_4 , який самовільно залишив військову частину. Пошуки останнього позитивного результату не дали. ОСОБА_4 зник у невідомому напрямку до військової частини не повертався, до виконання своїх службових обов`язків не приступав.
Аналогічні покази дали свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які являються співслужбовцями останнього.
19 січня 2017 року винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_4 у розшук.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.
На виклики до військової прокуратури Рівненського гарнізону підозрюваний ОСОБА_4 не з`являвся, його місцезнаходження було невідоме, перебував у розшуку у період із 01 грудня 2016 року по 16 березня 2019 року.
На даний час підозрюваний ОСОБА_4 вчиняє продовжуваний злочин, оскільки продовжує ухилятися від несення обов`язків військової служби, а отже наявні ризики передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_4 зареєстрований та проживає на віддаленій від органу досудового розслідування та суду відстані у смт. Рафалівка, Володимирецького району, Рівненської області, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не прибувати на виклики, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, відправитись у невідомому напрямку.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 20 грудня 2019 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 із метою його приводу для розгляду клопотання у вигляді тримання під вартою.
Близько 23 год. 00 хв. 15 березня 2019 року ОСОБА_4 затриманий на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також те, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, викладені в описовій частині цього клопотання, ухиляється від органів досудового слідства та суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не дозволить запобігти цим ризикам.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просив обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою з визначенням розміру застави.
Підозрюваний та його захисник заперечили з приводу задоволення клопотання. Просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом вставлено, що в провадженні прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 01 грудня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.
19 січня 2017 року, у зв`язку з неможливістю вручення повідомлення про підозру особисто ОСОБА_4 через не встановлення його місцезнаходження, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень за місцем служби.
19 січня 2017 року винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_4 у розшук.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 20 грудня 2019 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 із метою його приводу для розгляду клопотання у вигляді тримання під вартою.
23 год. 00 хв. 15 березня 2019 року ОСОБА_4 затриманий на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду.
13 год. 57 хв. 16.03.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру, про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Прокурор, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при розгляді клопотання довів про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 408 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні прокурором не надано та не доведено.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Враховуючи вище викладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою є недоцільним.
Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 , раніше не судимий, не одружений, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується. Крім того, суд враховує те, що підозрюваний має постійне місце проживання, негативних харектеристик на підозрюваного слідством не надано.
У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, суд вважає, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово.
Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю; прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кузнецовськ, Рівненської області, громадянина України, українця, із професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за контрактом, старшого інструктора (сапера) групи захоплення взводу спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на 60 днів..
Заборонити ОСОБА_4 , цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Строк дії ухвали рахувати з моменту затримання підозрюваного, а саме з 15.03.2019 року.
Визначити строк дії ухвали до 14 травня 2019 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки: прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю; прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 14 травня 2019 року.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання в Володимирецьке відділення поліції Кузнецовського відділу поліції ГУНП в Рівненській області.

Виконання ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону майора юстиції ОСОБА_3 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1