Справа № 464/1186/18
пр.№ 1-кп/464/233/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2018 м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №464/1186/18, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 18 січня 2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Львова, з середньою освітою, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимий згідно з ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, уродженець м. Рязань Російської Федерації, з середньою освітою, неодружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий 12.11.2012 року Сихівським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 307, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком чотири роки, покарання відбув, судимість непогашена, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 17.01.2018 близько 19:45 год., перебуваючи біля буд. АДРЕСА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 групою осіб, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, підійшли до потерпілого ОСОБА_8 , який в цей час в стані алкогольного сп`яніння знаходився на даній вулиці, та шляхом вільного доступу таємно викрали особисте майно потерпілого ОСОБА_8 , а саме його мобільний телефон марки «НТС», моделі «оnе», вартістю 2000 гривень, в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 гривень, на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 100 гривень, що випав із кишені потерпілого та лежав на тротуарі, після чого, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричинили ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 2125 грн.

Окрім цього, ОСОБА_6 07.03.2018, близько 18:40 год., перебуваючи на території автостоянки, що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 238 «з», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з автомобіля марки «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_9 , два ковпаки від колеса, вартістю 1200 грн. кожен, які належали потерпілій ОСОБА_9 , які в подальшому збув невстановленій особі, а вирученими коштами розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 2400 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_6 17.03.2018 близько 08:30 год., перебуваючи в приміщенні храму Успення пресвятої Богородиці УГКЦ, який належить релігійній громаді Української греко-католицької церкви парафії Успення Пресвятої Богородиці у Сихівському районі м. Львова, що за адресою: м. Львів, вул. Максимовича, 2б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з приміщення храму Успення пресвятої Богородиці УГКЦ, скарбничку (скриньку для грошей), вартістю 610 грн., в якій знаходились грошові кошти в сумі 300 грн., котрими в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив матеріальні збитки релігійній громаді Української греко-католицької церкви парафії Успення Пресвятої Богородиці у Сихівському районі м. Львова на загальну суму 910 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в інкримінованих йому кримінальному правопорушеннях визнав частково, зокрема визнав свою винуватість у вчиненні таємних викрадень чужого майна за епізодами від 07.03.2018 та 17.03.2018, надавши пояснення аналогічні фабулі зміненого обвинувачення. Відносно епізоду за 17.01.2018 року пояснив, що викрав мобільний телефон потерпілого ОСОБА_8 за обставин наведених у зміненому обвинуваченні, однак вчиняв дане кримінальне правопорушення один, заперечив участь ОСОБА_7 у цьому. Повідомив, що 17 січня 2018 року біля 20.00 год., будучи в стані алкогольного сп?яніння, вкрав мобільний телефон, який лежав біля потерпілого ОСОБА_8 . В подальшому, продав викрадений телефон ОСОБА_10 , а оскільки в останнього не було необхідної суми коштів для повної оплати йому вартості телефону, то такий був винен йому ще 300 грн. Коли продавав телефон, до нього підійшов ОСОБА_11 з його подругою.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе в інкриміновану йому кримінальному правопорушенні не визнав, та надав суду показання, що 17 січня 2018 року до 16-17 год. перебував вдома. О 17-00 год. цього ж дня, зустрівся із подругою біля ринку «Шувар». Згодом до нього зателефонував друг ОСОБА_12 , у якого хвора матір. Близько 22-00 год. цього ж дня, провів подругу ОСОБА_13 додому. Тоді пішов у приміщення гральних автоматів, де вже був ОСОБА_6 та продавав телефон ОСОБА_10 . Вину у вчиненні інкримінованого злочину заперечує повністю. Ствердив, що не вчиняв жодного кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_8 , а був лише свідком продажу мобільного телефону ОСОБА_10 .
Від потерпілої ОСОБА_9 до суду надійшла письмова заява про розгляд кримінального провадження за її відсутності, при прийнятті рішення покликається на розсуд суду.
Від представника потерпілого релігійної громади Української греко-католицької церкви парафії Успення Пресвятої Богородиці у Сихівському районі м.Львова - ОСОБА_14 до суду надійшла письмова заява про розгляд кримінального провадження за його відсутності. У даній заяві зазначив, що потерпілому повністю відшкодована шкода та жодних матеріальних претензій до ОСОБА_6 не має.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України за епізодами від 07.03.2018 та 17.03.2018 (потерпілими є ОСОБА_9 та Успення Пресвятої Богородиці у Сихівському районі м. Львова відповідно). Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_6 . Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , а також часткове визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_6 , їхня винуватість у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході судового розгляду доказами, зокрема:
- допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав суду, що 17.01.2018 близько 19:30 год. перебував за адресою поблизу: АДРЕСА_4 у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок вживання алкогольних напоїв із своїм другом. Прямував до зупинки. На вулиці було темно. З огляду на стан алкогольного сп`яніння, детально пригадати обставини події не може, однак пригадує, що двоє осіб були поряд з ним, яких впізнати не може. Не пригадує як останні викрали в нього мобільний телефон, вважає, що таке викрадення було таємним, оскільки не бачив та не усвідомлював моменту викрадення свого майна. За декілька днів зателефонували з поліції, та повідомили, що затримали двох осіб, в яких знайшли мобільний телефон. В цей час, як приїхав під відділ поліції, побачив двох осіб, яких заводили у нього. Під час проведення слідчої дії пред`явлення осіб для впізнання впізнав осіб, які викрали у нього мобільний телефон, з огляду на суб`єктивну думку, яка склалась у нього, через те, що бачив, як цих осіб заводили у відділ поліції, та подумав, що це саме вони викрали у нього майно. Не пригадує, що було зазначено у протоколі проведення слідчої дії пред`явлення особи для впізнання. Матеріальну шкоду йому відшкодовано у повному обсязі, жодних претензій до обвинувачених не має.

- допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала суду, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , 17 січня 2018 року у вечірній період доби перебували у залі гральних автоматів, що знаходиться у АДРЕСА_5 , де вона працювала на цей час. ОСОБА_6 прийшов туди в період з 21.30. до 22.00 год., ОСОБА_7 - з 22.00 год. до 22.30 год. Обвинувачені грали на автоматах та пили каву. У приміщенні залу обвинувачені сиділи окремо;
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24.01.2018 із долученою до нього фототаблицею з участю свідка ОСОБА_10 , згідно з яким свідок впізнав особу ОСОБА_6 , який перебуваючи разом із ще однією особою на ім`я « ОСОБА_16 » в ігровому клубі по АДРЕСА_6 17.01.2018 близько 22.00 год. продав йому телефон марки «НТС». Дану особу впізнав по зовнішньому вигляду, рисах обличчя, погляду, формі тілобудови, зросту (т.1 а.с.188-190);
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24.01.2018 із долученою до нього фототаблицею з участю свідка ОСОБА_10 , згідно з яким свідок впізнав особу ОСОБА_7 , який перебував разом із відомим йому ОСОБА_6 в ігровому клубі по проспекту Червоної Калини у м. Львові 17.01.2018 близько 22.00 год., під час того як ОСОБА_6 продав йому за 400 грн телефон марки «НТС», та під час їхньої розмови радив йому придбати у ОСОБА_6 даний телефон (т.1 а.с.185-187);
- даними протоколу огляду предметів від 25 січня 2018 року, згідно з яким проведено огляд добровільно наданих 24.01.2018 ОСОБА_10 мобільного телефону марки «Lenovo» моделі «А2010-а». На внутрішній стороні корпусу мобільного телефону під акумуляторною батареєю наявна заводська наклейка, на якій вказано номер телефону ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 . При увімкненні живлення у вказаному мобільному телефоні та переходу у функцію «повідомлення» на дисплеї мобільного телефону висвітлюються повідомлення із текстом наступного змісту: долг НТС НОМЕР_4 , 18.01.2018; я дзвонив(ла) Вам 6 разів, останній о 06:55, 18.01.2018 (09.51); я дзвонив(ла) - о 12.09, 18.01.2018 (12:10); Дай лв (13:14);Дай леве (13:15); та двох сім-карт мобільних операторів «Київстар», яка при активації у мобільний телефон активується у функції «мій мобільний номер» № НОМЕР_5 , та «Лайф»,яка при активації у мобільний телефон активується у функції «мій мобільний номер» № НОМЕР_6 .(т.1, а.с. 191). Постановою старшого слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_17 від 25.01.2018зазначені речі визнані речовими доказами та передано на зберіганні в камеру схову Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області. 26 січня 2018 року мобільний телефон повернуто під розписку потерпілому ОСОБА_8 ;
- даними протоколу огляду предметів від 25 січня 2018 року, згідно з яким проведено огляд добровільно наданих 25.01.2018 ОСОБА_6 мобільного телефону марки «Nokia» моделі «105». На внутрішній стороні корпусу мобільного телефону під акумуляторною батареєю наявна заводська наклейка, на якій вказано номер телефону ІМЕІ: НОМЕР_7 . При увімкненні живлення у вказаному мобільному телефоні та переході у функцію «мій мобільний телефон», активується номер мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_8 (т.1, а.с.194). Постановою старшого слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_17 від 25.01.2018зазначені речі визнані речовим доказом та передано на зберіганні в камеру схову Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області;
- даними протоколу огляду місця події від 26 січня 2018 року із фототаблицеюдо неї з участю потерпілого ОСОБА_8 , згідно з яким зафіксовано відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Внаслідок нанесення ударів кулаками в обличчя потерпілий впав. Перебуваючи на землі він почув як один із нападників, хто саме він не бачив, так як затуляв обличчя руками, почав обшукувати кишені його куртки із якої витягнув мобільний телефон марки «НТС», після чого залишили його в спокою (т.1 а.с.198-205);
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 21 лютого 2018 року із фототаблицями до нього, з участю потерпілого ОСОБА_8 (т.1 а.с.206-216);
- даними висновку експерта № 43/18 від 25 січня 2018 року, наданого на підставі постанови старшого слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_17 від 24.01.2018, згідно з яким встановлено, що у ОСОБА_8 були множинні синці та крововиливи на обличчі, які утворились внаслідок неодноразових дій тупих (тупого) предметів, вони могли бути заподіяні 17.01.2018, не могли утворитися при одноразовому падінні на площину, не були небезпечні для життя на момент заподіяння та відносяться до легкого тілесного ушкодження (т.1 а.с.217);
- даними додаткового висновку експерта № 70/18 від 23.02.2018, наданого на підставі постанови старшого слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_17 від 22.02.2018, згідно з яким встановлено, що у ОСОБА_8 наявні ушкодження, які віднесені до легких тілесних. Ушкодження могли бути заподіяні рукою, стисненою у кулак, могли бути нанесені, як одною так і кількома особами. Утворення ушкодження при падінні з контактуванням об спиляні стовбури та гілки дерев є малоймовірним (т.1 а.с. 218);
- відеозаписом огляду місця події станом на 20.02.2018 щодо освітленості місця події, який міститься на компакт-диску DVD-R «Ridata» (т.1 а.с.235).

Безпосередньо дослідивши докази подані під час судового розгляду, як стороною обвинувачення так і стороною захисту, оцінюючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши обвинуваченого, свідків, перевіривши доводи учасників процесу, судом достовірно встановлено наступне.

Суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_6 в частині непричетності обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки такі спрямовані на захист від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 .

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_18 , який показав суду, що є другом ОСОБА_7 , та 17 січня 2018 року останній був у нього вдома, прийшов близько 17:00 год. та пішов біля 21-22:00 год. вечора, у даний період часу з квартири не відлучався. Про вчинення другом злочину дізнався від його матері. Поряд з цим, суд не бере до уваги вищевказані показання свідка, з огляду на те, що такий перебуває у дружніх відносинах з обвинуваченим ОСОБА_7 , а також спростовуються іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку, а саме чіткими і послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_15 , та іншими письмовими матеріалами кримінального провадження.
Разом з тим, в судовому засіданні також допитувалась в якості свідка ОСОБА_19 , яка показала суду, що є подругою ОСОБА_7 , та 17 січня 2018 року близько 17.00 год. зустрілася із ОСОБА_20 . Разом пішли до спільного друга ОСОБА_18 , в якого пробули разом до 8-9 год. вечора, однак з аналогічних підстав суд також не бере до уваги вищевказані показання свідка, з огляду на те, що така перебуває у дружніх відносинах з обвинуваченим ОСОБА_7 , а також спростовуються іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку, а саме чіткими і послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_15 , та іншими письмовими матеріалами кримінального провадження.
Аналізуючи вищевказані показанням свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , суд вважає, що такі є неправдивими, а тому ставиться до них критично, з огляду на штучне створення останніми «алібі» та обставини непричетності обвинуваченого ОСОБА_7 .
Як вбачається із протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24.01.2018 із долученою до нього фототаблицею з участю потерпілого ОСОБА_8 , згідно з яким потерпілий впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка 17.01.2018 близько 19 год. 45 хв. по вулиці Чукаріна, 30, в групі з невідомою особою із застосування фізичного насильства, нанісши ряд ударів кулаками рук по обличчю потерпілому, відкрито заволоділи його особистим майном, а саме мобільним телефоном марки «НТС», дану особу впізнав по зовнішньому вигляду, рисах обличчя, погляду, формі тілобудови, зросту, та протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24.01.2018 із долученою до нього фототаблицею з участю потерпілого ОСОБА_8 , згідно з яким потерпілий впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка 17.01.2018 близько 19 год. 45 хв. по вулиці Чукаріна, 30, в групі з вже знайомим йому ОСОБА_6 із застосування фізичного насильства, нанісши ряд ударів кулаками рук по обличчю потерпілому, відкрито заволоділи його особистим майном, а саме мобільним телефоном марки «НТС», дану особу впізнав по зовнішньому вигляду, рисах обличчя, погляду, формі тілобудови, зросту, суд встанов наступні правові обставини (т.1 а.с. 178-184).
Аналізуючи показання потерпілого ОСОБА_8 надані в судовому засіданні, яким суд надає віри, суд вважає, що останній не міг об`єктивно впізнати обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як осіб, які вчинили відносно потерпілого грабіж.
Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. (ст. 87 КПК України).
Розглядаючи протоколи предявлення особи для впізнання від 24.01.2018 за участю потерпілого ОСОБА_8 , з точки зору їх допустимості, суд приходить до переконання, що такі в розумінні ст. 87 КПК України, слід визнати недопустимими доказами, а тому такі не може бути взятий судом до уваги.
Відповідно до абзацу 3 ч.3 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» - крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. Розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні). Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї, а також тоді, коли викрадення вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається (сон, непритомність, стан сп`яніння).
Аналізуючи показання потерпілого ОСОБА_8 та інші докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що останній був позбавлений можливості усвідомлювати значення та характер вчиненних відносно нього протиправних дій зі сторони обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з огляду на перебування у потерпілого ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння, а відтак суд вважає, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб.
Поряд з цим, стороною обвинувачення змінено обвинувальний акт у встановленому законом порядку, та змінено кваліфікацію дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що в повній мірі відповідає фактичним осбавинам справи, які суд вважає, достовірно встановленими.
Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України є вірною, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України є вірною, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, вчинення обвинуваченим злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який судимості не має, неодружений, на обліку у наркологічному диспансері та у психоневрологічному диспансерах не перебуває, не працює, його соціальний статус, вчинення злочинів у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, відсутність матеріальних претензій до нього з боку потерпілих, відсутність обставин, які обтяжують покарання, щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України за епізодами від 07.03.2018 та 17.03.2018 (потерпілими є ОСОБА_9 та Успення Пресвятої Богородиці у Сихівському районі м. Львова відповідно) та вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі із можливістю його звільнення від відбування покарання з випробуванням, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, вчинення обвинуваченим злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, покарання відбув, судимість непогашена, неодружений, перебуває на обліку у наркологічному диспансері, згідно з висновком судово-психіатричного експерта №84 від 08.02.2018 під час інкримінованих йому дій хронічним захворюванням, недоумством, тимчасовим чи іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; на час проведення експертизи психічною хворобою не страждав, усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; не перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері, не працює, його соціальний статус, відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, посередньо характеризується за місцем проживання та вважає необхідним призначити йому покарання у виді обмеження волі.
Відповідно до положень ст. 72 КК України ОСОБА_7 у строк відбуття покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 25 січня 2018 року до 21 серпня 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не пред`являлись.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який був застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 слід скасувати.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 із домашнього арешту слід змінити на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, с у д , -

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробовуванням, призначивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з дати обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме з 25 січня 2018 року.

На підставі ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 25 січня 2018 року до 21 серпня 2018 року, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні обмеження волі.
З урахуванням вищезазначеного перерахунку, вважати ОСОБА_7 таким, що повністю відбув призначене судом покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 із домашнього арешту слід змінити на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов`язання - скасувати.

Речові докази у справі, а саме:

- мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А2010-а», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , сім-картку мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_9 ; сім-картку мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_10 , які передані на зберігання в камеру схову речових доказів Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області, - повернути ОСОБА_10 ;

- мобільний телефон торгової марки «Nokia» моделі «105» із сім-картгою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_4 , які передані на зберігання в камеру схову речових доказів Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області, - повернути ОСОБА_6 ;
- мобільний телефон марки «Htc» моделі «one», ІМЕІ: НОМЕР_11 , який переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_8 , - залишити останньому;

- компакт-диск СD-R з відеозаписом з камер спостереження за адресою: м.Львів, вул.Зелена, 238 «з», компакт-диск СD-R, на якому знаходиться відеозапис, який виконаний в ході слідчого експераменту з підозрюваним ОСОБА_6 , компакт-диск DVD-R з відеозаписом з камер спостереження за адресою: АДРЕСА_7 , які зберігаються при матеріалах кримінальних проваджень, залишити при матеріалах кримінальних проваджень;

- дерев`яну скриньку для пожертв та кусочок металу, які передані під розписку на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_14 , - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1