Провадження № 1кп/201/1013/2018
УХВАЛА

31 січня 2019 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 0000836 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, з вищою освітою, одружений, дитина 8 років, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відносно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Оскільки строки тримання під вартою обвинуваченого закінчуються, судом поставлено питання про доцільність продовження цих строків.

Прокурор просив продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого посилаючись на те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину під час іспитового строку, а тому існує ризик того, що останній продовжить свою злочинну діяльність, а також може переховуватись від суду та впливати на свідків .
Захисник та обвинувачений просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, так як обвинувачений працює, має на утриманні малолітню дитину і всі ризик можуть бути знівельовані застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Суд, вирішуючи дане питання, враховує наявність у обвинуваченого міцних соціальних зав`язків та неповнолітньої дитини на утриманні, наявність працевлаштування, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винними вчиненні у злочину передбаченому ч.3 ст. 185 КК України, яке являється тяжким, той факт, що він обвинувачується у вчинені умисного корисливого злочину проти власності під час іспитового строку, встановленого судом при призначенні покарання за умисний злочин, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України а саме того, що обвинувачений, може продовжити свою злочинну діяльність.

Що стосується заяв прокурора про наявність таких ризиків як можливість впливу на свідків ухилення від суду, то суд звертає увагу, що прокурором наявність цих ризиків ніяк не обґрунтована, зокрема, жодних даних про те, що обвинувачений раніше уникав суду чи намагався вплинути на свідків не надано.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, керуючись вимогами ст. 194 КПК України суд, крім обставин, які описано вище, враховує той факт, що обвинувачений тримається під вартою з жовтня 2018 року, що становить значний проміжок часу на сьогоднішній день, в той час як самого по собі тяжкого обвинувачення не достатньо для продовження тримання під вартою особи такий тривалий час, а ризики, які були вагомими на час обрання запобіжного заходу безперечно зменшились на сьогоднішній день, хоча і продовжують існувати. За таких обставин суд вважає, що продовження тримання під вартою обвинуваченого буде межувати зі свавіллям, а тому відносно обвинуваченого може бути обрано більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який забезпечить нівелювання ризиків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Застосувати з 31 січня 2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 30 березня 2019, поклавши на нього обов`язок повідомляти суд про зміну місця проживання чи роботи.

ОСОБА_3 звільнити з-під варти в залі судового засідання.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1