Справа № 463/1855/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/230/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21.03.2019р. про повернення скарги,

за участю скаржника ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_6 звернувся до Личаківського районного суду м. Львова із скаргою на бездіяльність директора (уповноважених посадових осіб) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо відмови виконати вимоги ст. 214 КПК України при отриманні заяви про кримінальне правопорушення (звернення ОСОБА_6 до депутата Верховної Ради України ОСОБА_7 № 8 від 12.01.2019р.). У скарзі просив зобов`язати директора (уповноважених посадових осіб) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, виконати вимоги ст. 214 КПК України при отриманні заяви про кримінальне правопорушення (звернення ОСОБА_6 до депутата Верховної Ради України ОСОБА_7 № 8 від 12.01.2019р.).
Свою скаргу ОСОБА_6 мотивував тим, що 12.01.2019р. він звернувся до депутата Верховної Ради України ОСОБА_7 із зверненням № 8, яке є заявою/повідомленням про злочин. 06.03.2019р. він отримав лист начальника другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_8 від 25.02.2019р. № Ц-1/3-19 про відмову виконати вимоги ст. 214 КПК України при отриманні заяви/повідомлення про кримінальне правопорушення (звернення ОСОБА_6 до депутата Верховної Ради України ОСОБА_7 № 8 від 12.01.2019р.).
Окрім цього, згідно долученого до скарги клопотання ОСОБА_6 просив поновити йому строку на оскарження вищенаведеної бездіяльності органу досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21.03.2019р. матеріали вищенаведеної скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про зобов`язання виконати вимоги ст.214 КПК України при отриманні заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення повернуто скаржнику.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в силу положень ч.1 ст.60 КПК України, на даному етапі скаржник ОСОБА_6 не може вважатись заявником щодо вчинення кримінального правопорушення, оскільки із заявою про вчинення кримінального правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування він не звертався, а тому не наділений процесуальним правом на подання скарги про бездіяльність уповноваженої особи щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Окрім цього, у зв`язку із тим, що ОСОБА_6 не звертався із заявою про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, встановлений законом процесуальний строк на подачу скарги визначити неможливо.
Не погоджуючись із даною ухвалою ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для розгляду. В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на порушення слідчим суддею норм процесуального права через невиконання вимог ст.ст. 94, 370, 372 КПК України.

Вважає протиправним висновок слідчого судді про те, що в силу положень ч.1 ст.60 КПК України, на даному етапі він не може вважатись заявником щодо вчинення кримінального правопорушення, оскільки із заявою про вчинення кримінального правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування він не звертався. Покликається на те, що у своєму зверненні (заяві/повідомленні про кримінальне правопорушення) до народного депутата просив вчинити встановлені законом дії по припиненню порушення закону, його прав та організувати притягнення винної посадової особи органу державної влади до відповідальності. При цьому, дане звернення містило клопотання про передачу заяви до належного правоохоронного органу, отже у заяві зафіксовано, що кінцевим отримувачем заяви є належний правоохоронний орган. Вказує, що правоохоронний огляд отримав заяву не народного депутата, а ОСОБА_6 . При цьому, дана заява відповідає встановленим законом вимогам. Щодо тверджень слідчого судді про неможливість визначення процесуального строк на подачу скарги, зазначає, що у даному випадку необхідно лише дату реагування правоохоронного органу на заяву та дату отримання заявником результату цього реагування. Наголошує, що при розгляді справи суд зобов`язаний брати до уваги усі докази у справі. При цьому, суд навіть не розглядав той факт, що він є потерпілим, хоча повинен був визнати його потерпілим. Вказує, що злочином йому спричинено тяжкі наслідки. Покликається на те, що на його користь прийнята але не виконана ухвала Галицького районного суду м. Львова від 22.01.2018р., отже він має бути внесений до ЄРДР як потерпілий.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив таку задоволити, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону слідчим суддею при ухваленні оскаржуваної ухвали не дотримані.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21.03.2019р. скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про зобов`язання виконати вимоги ст.214 КПК України при отриманні заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення повернуто скаржнику.
Слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_6 не є заявником, а тому не має права оскаржувати бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невиконання вимог ст. 214 КПК України при отриманні заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення. Окрім цього, слідчий суддя зазначив про неможливість визначення встановленого законом процесуального строку на подачу такої скарги, оскільки ОСОБА_6 не звертався із заявою про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи із наступного.
ОСОБА_6 звернувся до Народного депутата Верховної Ради України ОСОБА_7 із зверненням № 8, зазначивши, що таке звернення є заявою/повідомленням про кримінальне правопорушення.
У подальшому дане звернення ОСОБА_6 було розглянуто уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.
За результатами розгляду вищенаведеного звернення, ОСОБА_6 було надано відповідь від 25.02.2019р. № у-1/3-19 за підписом начальника другого СВ СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 , згідно якої даним органом досудового розслідування відомості в ЄРДР за зазначеною заявою ОСОБА_6 внесено не було.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у даному випадку ОСОБА_6 є заявником, який у силу положень п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України має право на звернення до суду із скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування.
За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21.03.2019р. про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, є передчасною, а тому така підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали, якою дану скаргу слід направити до місцевого суду для розгляду слідчим суддею у порядку Глави 26 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити.
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21.03.2019р. про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, скасувати.
Скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про зобов`язання виконати вимоги ст.214 КПК України при отриманні заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення направити на розгляд слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова у порядку Глави 26 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4