БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/764/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" січня 2019 р. м.Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни кримінальне провадження №0000245 від 07.05.2018 року щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борзна Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, непрацюючого, судимого Борзнянським районним судом 23.03.2011 року за ст.ст. 263 ч.1, 263 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі; 30.01.2017 року за ст. 309 ч.1 КК України до 3 місяців арешту; 04.05.2017 року за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України до 6 місяців арешту; 24.04.2018 року за ст. 185 ч.2 КК України до 6 місяців арешту, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
якого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 , який був раніше засуджений вироками Борзнянського районного суду: від 23.03.2011 року за ст.ст.263 ч.1, 263 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі; від 30.01.2017 року за ст. 309 ч.1 КК України до 3 місяців арешту; від 04.05.2017 року за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України до 6 місяців арешту та від 24.04.2018 року за ст.185 ч.2 та 395 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 6 місяців арешту, зміненого внаслідок задоволення апеляції прокурора вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області від 17.09.2018 року, яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2 та 395 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на шлях виправлення не став, і у період непогашеної судимості та невідбутого покарання вчинив нове кримінальне правопорушення.
Так, 3 травня 2018 року близько 05-00 год. ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , з поверхні дерев`яного столу, який знаходився у залі будинку, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав мобільний телефон «Nokia 7370» вартістю 290 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 25 грн., що належать ОСОБА_5 , чим заподіяв останній матеріальної шкоди на загальну суму 315 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, інкримінованого йому органом досудового розслідування за ст.185 ч.2 КК України, визнав повністю.
Він пояснив, що 03.05.2018 року близько 05-00 год. він перебував в будинку його знайомої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де вони вживали алкогольні напої. Побачивши на столі, який знаходився у залі будинку, мобільний телефон «Nokia 7370», він поклав його до кишені й потім користувався ним близько трьох днів до моменту, коли зустрів співробітника поліції, який, нагадавши йому обставини відвідування будинку ОСОБА_5 , запропонував повернути мобільний телефон. Він не заперечував факту заволодіння зазначеним мобільним телефоном і передав цей телефон поліції.
Пояснив, що щиро розкаюється у вчиненому правопорушенні.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання з розгляду кримінального провадження не з`явилась і просила суд розгляд цього провадження провести без її участі. Про наявність претензій до обвинуваченого суду не повідомляла.
Суд, з`ясовуючи думку сторін судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження, встановивши, що обвинувачений беззаперечно усвідомлює зміст обвинувачення та встановлених обставин вчиненого ним кримінального правопорушення і його показання в суді свідчать про щире каяття, вирішив визнати недоцільним дослідження доказів, зібраних під час досудового розслідування щодо обставин, які повністю визнаються обвинуваченим і не оспорюються іншими учасниками провадження.
Обвинуваченому додатково було роз`яснено, що за вказаних обставин він позбавляється права на апеляційне оскарження фактичних обставин, зафіксованих у документах, пред`явлених суду прокурором.
З огляду на зазначене, а також враховуючи показання обвинуваченого, які він давав в судовому засіданні, суд, дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення є доведеною, і що кваліфікація його дій, які виразились у крадіжці чужого майна з урахуванням повторності, є правильною, як вчинення ним кримінального правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.185 ч.2 КК України.
Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому з метою його виправлення та перевиховання, судом враховуються положення ст.50 КК України, а саме, що вирок суду має на меті не лише покарання, а й виправлення засудженого, а також спрямований на запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Водночас, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання, суд виходить також із вимог ст.65 КК України, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих і обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого і його ставлення до вчиненого правопорушення.
Зокрема, визначаючи міру покарання, судом враховано такі факти та обставини у справі :
- характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим злочину, який відповідно до ст.12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин;
- негативну характеристику з місця проживання обвинуваченого;
- обставини, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, - щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині;
- обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України, слід вважати рецидив злочинів.
Згідно з даними, що надані суду Борзнянською ЦРЛ, обвинувачений не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.
При обранні міри та виду покарання суд дійшов висновку, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого слід застосувати покарання, передбачене санкцією ст.185 ч.2 КК України, у вигляді позбавлення волі.
Водночас, судом враховується той факт, що на час розгляду даного кримінального провадження набув законної сили вирок колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області від 17.09.2018 року, яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2 та 395 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.
Згідно з правилами, передбаченими ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Тому, остаточне покарання слід призначити у вигляді позбавлення волі шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання за новим вироком.
Строк відбування ОСОБА_4 покарання слід рахувати з 28.09.2018 року, дня його затримання з метою направлення до місця відбування покарання за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24.04.2018 року.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Відповідно до ст.ст.122, 126 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у кримінальному провадженні в розмірі 429,00 грн., що пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи.
Відповідно до ст.100 ч.9 п.3 КПК України речовий доказ у провадженні мобільний телефон марки «Нокіа 7370», що переданий на зберігання ОСОБА_5 , слід залишити у користуванні останньої, як його власниці.
Керуючись ст.ст.100, 122, 370, 373, 374, 376 КПК України, ст.185 ч.2 КК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі правила, передбаченого ст.71 КК України, враховуючи факт набуття законної сили вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області від 17.09.2018 року, яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2 та 395 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у кримінальному провадженні в розмірі 429,00 грн., що пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи.
Речовий доказ у провадженні мобільний телефон марки «Нокіа 7370», що переданий на зберігання ОСОБА_5 , - залишити у користуванні останньої, як його власниці.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати. Строк відбування покарання слід рахувати з 28.09.2018 року, дня його затримання з метою направлення до місця відбування покарання за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24.04.2018 року.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду упродовж 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок суду не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.
Суддя
Борзнянського районного суду ОСОБА_1