Справа № 1-4/11
провадження в справі 1/0285/1/18
ПОСТАНОВА
Іменем України

12 листопада 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Новоград-Волинський клопотання у справі по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області м. Новоград-Волинський, громадянина України, національності циган, освіта 5 класів, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
-за ст.ст. 263 ч. 1, 307 ч. 3 та 393 ч. 1 КК України;

встановив:

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 подав до суду клопотання про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт та клопотання Громадської організації ромів «Ягорі Бахт» про взяття ОСОБА_6 на поруки, які просив задовольнити. Вказував на те, що його підзахисного у 2017 році взято під варту, у зв`язку з чим останній до даного часу перебуває у СІЗО тюрми № 8 м. Житомир. За час перебування під вартою стан здоров`я його підзахисного сильно погіршився. Рахує, що ОСОБА_6 більш ніж достатньо часу вже знаходиться в місцях ізольованих від суспільства, від нормального існування і він прийшов до розуміння, що більше не буде ніколи порушувати закон та ухилятися від слідства.
Підсутний ОСОБА_6 та його інший захисник ОСОБА_4 підтримали клопотання захисника ОСОБА_5 та Громадської організації ромів «Ягорі Бахт», яке просили задовольнити.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, вказував на те, що не є доцільним змінювати ОСОБА_6 запобіжний захід. Звертав увагу суду на те, що підозрюваний ОСОБА_6 обвинувачується, у тому ж числі, у злочині, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України, та на те, що останній довгий час перебував у розшуку, чим переховувався від суду.
Оголосивши клопотання, вислухавши учасників справи, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно обвинувального висновку по даній справі ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 263 ч. 1, 307 ч. 3 та 393 ч. 1 КК України.
Відповідно до довідки про рух кримінальної справи відносно ОСОБА_6 постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22.04.2004 року обрано запобіжний захід у виді взяття під варту, затим постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17.06.2005 року замінено міру запобіжного заходу з взяття під варту на підписку про невиїзд.
Із матеріалів справи слідує, що підсудний ОСОБА_6 після зміни запобіжного заходу із взяття під варту на підписку про невиїзд неодноразово не з`являвся у судове засідання без поважних причин, зокрема: 23.07.2008 року, 15.09.2008 року та 09.12.2008 року.
Із постанов Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області слідує, що до підсудного ОСОБА_6 неодноразово здійснювався привід, зокрема: 06.06.2008 року та 09.12.2008 року.
У подальшому постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15.01.2009 року підсудний ОСОБА_6 був оголошений у розшук та змінено останньому запобіжний захід з підписки про невиїзд на взяття під варту. Провадження у справі зупинено до його розшуку.
У жовтні 2017 року підсудний ОСОБА_6 був розшукуваний.
Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27.10.2017 року провадження у справі по обвинуваченню ОСОБА_6 відновлено.
Враховуючи ту обставину, що підсудній ОСОБА_6 може переховуватися від суду, оскільки малоимісце по справі неодноразові неявки у судові засідання за викликом суду, неодноразові застосування до останнього відповідних приводів до суду, перебування його у тривалому розшуку та те, що підсудний ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України (втеча з під варти), відтак ризики переховування від суду наявні та потреба у запобіжному заході у виді тримання під вартою щодо підсудного ОСОБА_6 не відпала, а тому суд вважає, що у задоволенні клопотань слід відмовити.
Щодо наявності відповідних хвороб у підсудного ОСОБА_6 , то доказів з цього приводу суду не надано.
Крім того, суд звертає увагу, що ст. 149 КПК України, у редакції 1960 року, не передбачає такого виду запобіжного заходу як домашній арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 165, 165-1, 273, 274 КПК України (в редакції 1960 року,суд -
постановив:

Відмовити у задоволенні клопотань про зміну запобіжного заходу підсудному ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт.
Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1