Провадження № 1-в/742/76/19
Єдиний унікальний № 742/2861/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2019 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки подання начальника Прилуцького міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання відносно засудженої ОСОБА_3

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,

представника служби з питань пробації - ОСОБА_5 ,

засудженої - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
25.04.2019 року до Прилуцького міськрайонного суду надійшло подання начальника Прилуцького міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання відносно засудженої ОСОБА_3 .
Подання мотивоване тим, що ОСОБА_3 , перебуваючи на обліку органу пробації, не виконує покладені обов`язки вироком Прилуцького міськрайонного суду, що свідчить про неможливість її виправлення без ізоляції від суспільства.
Представник служби з питань пробації подання підтримала та наполягала на його задоволенні. Прокурор в судовому засіданні також наполягав на доцільності задоволення клопотання. Засуджена ОСОБА_3 , визнавши допущення порушення відповідних обов`язків, просила не направляти її для відбування призначеного покарання, запевняючи виправдати виказану їй довіру щодо можливості виправлення без ізоляції від суспільства.
Відповідно до п.8 ч.1ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Прилуцького міськрайонного суду від 12.09.2018 року ОСОБА_3 було засуджено за ч.ч.1,3 ст.301 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі та звільнено від відбування покарання на підставі ст.ст.75,76 КК України з встановленням іспитового строку на 3 роки. Окрім того, вироком суду на засуджену було покладено обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітної та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Засуджену ОСОБА_3 07.11.2018 року було поставлено на облік Прилуцького міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» та ознайомлено з порядком та умовами відбування строку випробування, а також роз`яснено обов`язки, покладені на неї судом згідно приписів ст.76 КК України.
За результатами проведеної бесіди ОСОБА_3 надала підписку про ознайомлення з вимогами законодавства, а також їй була оголошена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію від 19.11.2018 року. Згідно вказаної постанови від засуджена зобов`язана з`являтись до Прилуцького МРВ для реєстрації в перший, другий та третій понеділок кожного місяця.
Проте, засуджена ОСОБА_3 , будучи попередженою про відповідальність за ч.2 ст.78 КК України, в період випробувального строку ухилялась від виконання обов`язків, покладених на неї вироком суду. Так, 11.03.2019 року, 01.04.2019 року і 08.04.2019 року, засуджена не з`явилась на реєстрацію, хоча з нею проводились профілактичні бесіди та попередньо застосовувались письмові попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання.
Як вбачається з матеріалів справи засуджена ОСОБА_3 в обґрунтування причин не своєчасного з`явлення до Прилуцького МРВ пояснила погіршенням самопочуття, однак жодних медичних документів, які б підтверджували наявність хвороби чи факти перебування її на лікуванні, ані суду, ані ні в орган пробації не надала.
Відповідно до ч.3 ст.166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Згідно ч.4 ст.166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
За правилом ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Аналізуючи фактичні обставини справи, суд вважає, що твердження засудженої щодо поважності її причин неявки до уповноваженого органу з питань пробації є абсолютно непереконливими, оскільки не підтверджуються жодним належним доказом, і її поведінка безумовно починає набирати ознаки систематичності та є свідченням невиконання встановлених судом обов`язків.
Разом з тим, враховуючи тривалість іспитового строку та встановлену періодичність явки на реєстрацію, а також пояснення засудженої ОСОБА_3 , викладені обставини в поданні не свідчать про її небажання стати на шлях виправлення і достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Очевидно, що не виконання засудженою покладених на неї обов`язків судом на даному етапі не було обумовлено метою саме ухилення від контролю за її поведінкою працівниками служби пробації.
За таких обставин, керуючись принципами гуманності та розсудливості, за умови відсутності інших переконливих мотивів чи обставин в матеріалах справи, які б підтверджували необхідність ізоляції ОСОБА_3 від суспільства, та вказували б на небажання останньої стати на шлях виправлення, суд, з огляду на початковий етап відбування покарання з випробуванням, приходить до переконання, що направлення засудженої для відбування призначеного покарання буде передчасним.

Керуючись ст.166 КВК України, ч.2 ст.78 КК України, ст.ст.537-539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні подання начальника Прилуцького міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання відносно засудженої ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя Прилуцького
міськрайонного суду ОСОБА_1