Справа № 461/1769/19
Провадження № 1-кс/461/2194/19
УХВАЛА

11.04.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника та уповноважених осіб Прокуратури Львівської області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою (зверненням) № 1 від 26 грудня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:
13 березня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з відповідною скаргою, в якій просив слідчого суддю зобов`язати керівника (уповноважених осіб) Прокуратури Львівської області виконати вимоги ст. 214 КПК України при отриманні заяви/повідомлення про кримінальне правопорушення . Свої вимоги ОСОБА_3 мотивував тим, що він звертався до Президента України зі зверненням № 1 (заявою/повідомленням про кримінальне правопорушення), яке було перенаправлене до Прокуратури Львівської області. 26 лютого 2019 року ОСОБА_3 був отриманий лист начальника відділу Прокуратури Львівської області, яким заявника повідомлено про те, що його звернення перенаправлене до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові. ОСОБА_3 вважає дії прокурора такими, що не відповідають вимогам з статті 214 КПК України, яка зобов`язує розпочати досудове розслідування після отримання заяви/повідомлення про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити. Вважає, що посадові особи Прокуратури Львівської області не виконали імперативної норми ст. 214 КПК України та не внесли відомості за його зверненням до ЄРДР, хоча у заяві наведено достатньо доказів, юридичний аналіз яких свідчить про вчинення кримінального правопорушення. На думку заявника, прокурор був зобов`язаний внести відомості до ЄРДР без з`ясування фактичних обставин, а їх оцінка має надаватися в межах провадження. Натомість прокуратурою було застосовано статтю 97 в попередній редакції КПК України, а не 214 КПК України 2012 року, які мають принципові відмінності. Пояснив, що межі судового розгляду скарги полягають у з`ясуванні того, чи подана заява про злочин та того, чи внесені відомості до ЄРДР. Норми КПК України не надають слідчому, прокурору можливості невнесення відомостей, а суд не повинен оцінювати фактичні обставини заяви про злочин.

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча Прокуратура Львівської області була належним чином сповіщена про розгляд скарги шляхом направлення повідомлення на офіційну електронну адресу державного органу. У листі від 02 квітня 2019 року Прокуратура Львівської області повідомила, що звернення ОСОБА_3 № 1 (з додатками) було направлено за підслідністю до ДБР.

Відповідно до п. 1, 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Судовим розглядом встановлено, що 26 грудня 2019 року ОСОБА_3 подав Президенту України звернення № 1 (заяву/повідомлення про кримінальне правопорушення). У зверненні заявник зазначив, що суддями Сихівського, Галицького та Личаківського районних судів м. Львова були винесені рішення, що не відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства. Крім того, зазначає, що внаслідок рішень не виконана ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22 січня 2018 року (справа № 461/458/18).

25 січня 2019 року ОСОБА_3 для відома була направлена копія супровідного листа, яким Прокуратура Львівської області відповідно до ст. 216 КПК України скерувала його заяву (звернення № 1 з додатками) до Територіального управління ДБР у м. Львові за підслідністю. У зверненні № 1 від 26 грудня 2018 року додатками зазначені інші звернення ОСОБА_3 , в тому числі і № 7, яке є предметом розгляду у даній скарзі.

Так, дійсно ч. 4 ст. 216 КПК України визначена підслідність Державного бюро розслідувань для здійснення досудового розслідування кримінальних проваджень відносно суддів та працівників правоохоронних органів.

Проте, дана норма міститься у Розділі ІІІ КПК України «Досудове розслідування» та стосується саме цієї стадії кримінального провадження.

Досудове розслідування, відповідно до норм ст. 3 КПК України, це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, до моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР досудове розслідування не здійснюється, а тому у прокурора, слідчого відсутні повноваження для здійснення передачі заяви або повідомлення про вчинення злочину за підслідністю, у порядку ст. 216 КПК України.

Натомість, положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Як вбачається з матеріалів скарги, листа Прокуратури Львівської області від 02 квітня 2019 року, заява (звернення) ОСОБА_3 № 7 (з додатками, в тому числі звернення № 1) не було розглянуте уповноваженою особою прокуратури в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 214 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає дії уповноважених осіб Прокуратури Львівської області щодо направлення заяви до іншого органу досудового розслідування такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Наведені підстави свідчать про необхідність зобов`язання Прокуратури Львівської області розглянути заяву ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 214 КПК України, та у разі встановлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення - внести відповідні відомості до ЄРДР.

В цей же час, слідчим суддею не приймаються як належні доводи заявника про необхідність внесення відомостей до ЄРДР без їх попередньої оцінки. Норма ст. 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 Кримінального кодексу України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Прокуратури Львівської області розглянути заяву (звернення) ОСОБА_3 № 1 від 26 грудня 2018 року в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 214 КПК України, та у разі встановлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, - внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати розслідування.

Повний текст ухвали проголошений 15 квітня 2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1