Справа № 466/556/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/85/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження № 466/556/18 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 313 КК України,

з участю секретарів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_9 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2018 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання: за ч.1 ст. 309 КК України - у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень); за ч. 1 ст. 311 КК України - у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 680 грн. (шістсот вісімдесят гривень); за ч. 1 ст. 313 КК України - у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1 360 грн. (одна тисяча триста шістдесят гривень). У відповідності до положень ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання зазначених покарань остаточно визначено покарання ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 гривень). Вирішено питання щодо речових доказів.
ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 07 липня 2017 року, о 19 год. 00 хв., перебуваючи на території «СКА», який знаходиться на вул. Клепарівській, 39а у м. Львові, із використанням попередньо заготовлених ним прекурсорів та інших хімічних речовин, виготовив порошкоподібну речовину білого кольору, яка згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 3/997 від 08.12.2017, у речовині темно-коричневого кольору, яка знаходиться у скляній банці, у порошкоподібній речовині білого кольору, яка знаходиться у згортку купюри номіналом 2 грн. та у нашаруваннях речовини коричневого кольору, які були виявлено на внутрішній поверхні скляної банки із фольгою виявлено амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, загальна маса якого становить 0,2910 грам, який, у порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, в подальшому переніс до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав до 09.07.2017 без мети збуту.
Після цього, ОСОБА_5 , 09.07.2017, приблизно о 21 год. 30 хв., перебуваючи у себе вдома за адресою: м. Львів, вул. Яцкова, 31, поклав вищевказану психотропну речовину у гаманець чорного кольору, який потім помістив у рюкзак темно-зеленого кольору та переніс на територію спортивного комплексу «СКА», за адресою: м. Львів, вул. Клепарівській 39а, з метою власного вживання, де був виявлений військовослужбовцями Нацгвардії та працівниками Шевченківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, яким добровільно видав психотропну речовину, яку він попередньо незаконно виготовив та зберігав при собі без мети збуту.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 , в кінці червня 2017 року, маючи умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання прекурсорів, з метою подальшого виготовлення психотропної речовини «амфетамін», знайшов на горищі будинку АДРЕСА_2 декілька скляних пляшок із рідиною, яка відповідно до висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 3/997 від 08.12.2017, прозора безбарвна рідина та рідина світло-жовтого кольору, що міститься в скляних пляшках, горловини яких закриті металевими гвинтовими кришками є концентрованим розчином сірчаної кислоти, масові частки яких становлять 92 відсотки та 89 відсотків, сірчана кислота, масова частка якої в розчині становить не менше як 45 відсотки, віднесена до прекурсорів, стосовно яких встановлюються заходи контролю, загальний об`єм сірчаної кислоти становить 0,395 л, які забрав собі та таким чином придбав, після чого зберігав до 09.07.2017 за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , з метою використання для виготовлення психотропних речовин для власного вживання без мети збуту.
Після цього, ОСОБА_5 , 09.07.2017, приблизно о 22 год. 00 хв., перебуваючи на території «СКА», який знаходиться на вул. Клепарівській, 39а у м. Львові, був виявлений військовослужбовцями Нацгвардії та працівниками Шевченківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, яким добровільно видав вказані вище предмети, котрі зберігав при собі з метою подальшого використання для виготовлення психотропних речовин для власного вживання, без мети збуту.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 , в кінці червня 2017 року, маючи умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин, знайшов на горищі будинку АДРЕСА_2 скляний лабораторний хімічний посуд (скляні колби, мірні стакани, скляний холодильник для охолодження, полімерні контейнери, скляну паличку) та прекурсори, які забрав із собою та таким чином придбав, після чого зберігав до 09.07.2017 за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , з метою використання для виготовлення психотропних речовин для власного вживання, без мети збуту.
Після цього ОСОБА_5 , 09.07.2017, приблизно о 22 год. 00 хв., перебуваючи на території «СКА», який знаходиться на вул. Клепарівській, 39а у м. Львові, був виявлений військовослужбовцями Нацгвардії та працівниками Шевченківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, яким він добровільно видав вказані вище предмети, котрі зберігав при собі з метою подальшого використання для виготовлення психотропних речовин для власного вживання, без мети збуту.
На вирок суду заступник прокурора Львівської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу зі змінами, у якій просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання: за ч.1 ст.309 КК України - у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень); за ч. 1 ст. 311 КК України - у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 680 грн. (шістсот вісімдесят гривень); за ч. 1 ст. 313 КК України - у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1 360 грн. (одна тисяча триста шістдесят гривень). Відповідно до ч.1, ч.2 ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. У решті вирок просить залишити без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор покликається на те, що суд першої інстанції, призначаючи покарання за сукупністю злочинів, обравши принцип повного складання призначених покарань, про що заначив як в мотивувальній, так і в резолютивній частині вироку, фактично даний принцип не застосував.
Так, судом призначено покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн), за ч.1 ст. 311 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (680 грн), за ч.1 ст.313 КК України у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1360 грн) та підставі ст. 70 КК України, шляхом повного складання зазначених покарань, остаточно визначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 гривень).
При повному складанні всі покарання, призначені за окремі злочини, додаються одне до одного і остаточне покарання за сукупністю злочинів складає їх загальна сума. Відтак остаточне покарання, призначене ОСОБА_5 із застосуванням принципу повного складання покарань, необхідно було б визначити шляхом повного додавання покарань у виді штрафу, визначених за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 313 КК України, та такий мав би становити 220 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3740 грн).
Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 70 КК України при складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (Санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Згідно із положеннями цієї статті, при складанні покарань у межах санкції статті, яка передбачає більш суворе покарання, слід визначити, яке з призначених покарань є більш суворим, виходячи із його виду або розміру (якщо за окремі злочини призначені покарання одного й того ж виду) та межу складання призначених покарань, виходячи із максимуму, який встановлений у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає найбільш суворе покарання. З огляду на викладене, при визначенні ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів необхідно застосувати принцип часткового складання покарань та визначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.
Таким чином, суд першої інстанції при ухваленні 16.04.2018 вироку невірно визначив обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка просила ухвалити рішення, яким привести у відповідність з вимогами закону вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У своїй апеляційній скарзі прокурор не оспорює доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , однак вважає рішення суду першої інстанції незаконним і таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання.
Відповідно до п.4 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів, фактично застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, однак, при цьому помилково зазначив у мотивувальній та резолютивній частині про застосування принципу повного складання призначених покарань.
Призначене районним судом остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 1700 грн, на переконання колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п.4 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції вправі змінити вирок у випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла переконання про можливість застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні ОСОБА_5 остаточного покарання за сукупністю злочинів та визначення остаточного покарання у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів громадян, що становитиме 1700 грн, а тому вирок суду першої інстанції у цій частині підлягає зміні.
У решті вирок слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2018 року щодо ОСОБА_5 в частині застосування ст. 70 КК України та визначення остаточного покарання змінити.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

У решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

с у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4