У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/5705/18

№ 1-кп/183/1131/18

15 листопада 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в залі Новомосковського міськрайонного суду судове засідання у кримінальному провадженні № 0001237 за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вікторівка, Миронівського району, Київської області, громадянина України, не працюючого, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, зарєєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-04.02.2011 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровьскої області за ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 152, ч.3 ст. 187, ст. 70 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 14.10.2016 р. з Жовтоводської ВК Дніпропетровської обалсті №26 по відбуттю строку покарання;

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

встановив:

прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження раніше обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу тримання під вартою, вказавши, що є всі підстави для продовження строку тримання під вартою ще на 60 днів, оскільки ризики, які були враховані судом при обрані йому запобіжного заходу тримання під вартою, та продовження дії запобіжного заходу на сьогодні не змінилися.

Захисник ОСОБА_5 заперечує щодо продовження раніше обраного запобіжного заходу тримання під вартою, вважає за можливо обрати запобіжний захід домашній арешт, так як обвинувачений має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, також, враховуючи місце проживання потерпілої, обвинувачений вплинути на потерпілу вже не зможе.

Обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що підтримує позицію захисника, та зобов`язується влаштуватися працювати у короткий термін після звільнення.

Суд, вислухавши прокурора, захисника, обвинуваченого вважає, що клопотання підлягає задоволенню. При розгляді клопотання судом встановлено, що застосовуючи до ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою 04.07.2018 р. судом було враховано наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ст. 177 КПК України, які суд обґрунтував. Вказані ризики на сьогодні не втратили свого значення.
Посилання сторони захисту, на те, що потерпіла в теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України, тому обвинувачений на неї не може вплинути, суд приймає до уваги, але не може його перевірити в судовому засіданні, тому вважає, що таке посилання не може бути беззаперечним і належним для скасування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельєр проти Франції», суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність застосування до обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для нейтралізації зазначених вище ризиків, що узгоджується з правовими позиціями ЄСПЛ.
Таким чином, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинуваченого, заслухавши прокурора, вислухавши думку захисника, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що запобіжний захід тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України необхідно продовжити до 13 січня 2019 року, оскільки ризики, які були враховані судом при обрані йому запобіжного заходу тримання під вартою, та продовженні триманні під вартою від 20 вересня 2018 р. на сьогодні не змінилися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197 КПК України, суд ,-

постановив :

продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 до 13 січня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1