Постанова
27 березня 2019 року

м. Київ
справа № 1515/4939/12
провадження № 51- 9671 ск18
Суддя Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 7 квітня 2014 року та клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень,
встановила:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла повторна касаційна скарга засудженого ОСОБА_2 , в якій він порушує питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема порушення вимог статті 290 Кримінального процесуального кодексу України в редакції 2012 року (далі КПК), у зв`язку з незастосуванням положень ст. 69 Кримінального кодексу України (далі КК) при призначенні покарання, а також неврахуванням положень статей 2, 7, 9 КПК та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, розглянути скаргу за його участю та захисника.
Як убачається із наявних матеріалів, оскаржувані ОСОБА_2 вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 червня 2013 року та ухвала Апеляційного суду Одеської області від 7 квітня 2014 року постановлені в порядку, передбаченому КПК 1960 року.
Касаційну скаргу не може бути прийнято до розгляду, оскільки минув встановлений ч. 2 ст. 386 КПК 1960 року строк на касаційне оскарження. Відповідно до вказаної норми касаційні скарги на судові рішення, зазначені в ч. 2ст. 383 цього Кодексу, можуть бути подані протягом 3 місяців з моменту набрання цими рішеннями законної сили.
Як убачається із копій судових рішень, строк касаційного оскарження судових рішень щодо ОСОБА_2 закінчився 7 липня 2014 року, а касаційну скаргу ним подано до суду касаційної інстанціїу березні 2019 року, тобто із значним пропуском такогостроку.
За змістом ч. 4 ст. 386 КПК 1960 року в разі подачі касаційної скарги з пропуском встановленого частинами першою і другою цієї статті строку касаційна скарга постановою судді визнається такою, що не підлягає розгляду.
ОСОБА_2 до касаційної скарги повторно надав клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якому зазначив, що йому не була вручена копія ухвали апеляційного суду у визначений законом термін, через що він був позбавлений звернутися до суду касаційної інстанції в передбачений законом строк.
До компетенції касаційного суду не відноситься питання з поновлення строку на касаційне оскарження. Питання про поновлення строку вирішується у випадках і в порядку, передбачених ч. 4 ст. 386 та ст. 353 КПК 1960 року, судом, який постановив судове рішення. До клопотання про поновлення строку слід долучити копію касаційної скарги та постанову судді касаційного суду.
У випадку відмови скаржнику в поновленні строку на касаційне оскарження такі судові рішення підлягають окремому оскарженню в касаційному порядку.
Зазначені положення норм КПК 1960 року щодо порядку та права подачі клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, було роз`яснено засудженому ОСОБА_2 у постанові судді Касаційного кримінального суду Верховного Судувід 12 листопада 2018 року.
На даний час засуджений не позбавлений процесуальної можливості подати клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження судових рішень щодо нього, в порядку ст. 353 КПК 1960 року до суду, який постановив вирок.
Згідно із ч. 2 ст. 388 КПК 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ст. 350, ч. 2 ст. 383, ст. 384, ч. 2 ст. 386, ч. 1 ст. 398 цього Кодексу не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 353, 384, 386, 388 КПК 1960 року, п.15 Перехідних положень Закону України від 13 квітня 2012 року №4651-VI, параграфу 3 розділу 4 Закону України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»,

постановила:
Касаційну скаргу та клопотання засудженого ОСОБА_2 визнати такими, що не підлягають розгляду.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя Касаційного кримінального суду ОСОБА_1
Верховного Суду