Провадження № 1-кс/592/8091/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2018 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю скаржника- ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 від 16.03.2018 року про закриття кримінального провадження,

встановив:

До слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 від 16.03.2018 року про закриття кримінального провадження за ст. 190 ч.3 КК України, мотивуючи тим, що у зазначеній постанові ОСОБА_5 , керуючись п. 2, ч. 1 ст. 284 КПК України, та посилаючись на ст. 87 КПК України безпідставно приймає рішення про не допустимість та не належність в якості доказу відеозапису, зробленого ОСОБА_3 при передачі грошових коштів та золотого годинника в якості оплати за начебто оригінали картин відомих художників. Вказує, що станом на сьогодні у кримінальному провадженні відеозапис починає набувати великого значення серед інших джерел доказів. Так, здійснення відеофіксації у громадських місцях за допомогою камер відеоспостережень, встановлених на будівлях, громадянами за допомогою мобільних телефонів, відеореєстраторів тощо, дозволяє зафіксувати певні події.

Під час встановлення дійсних обставин події та подальшого їх аналізу, саме за допомогою відеозапису можливе об`єктивне відтворення події, на відміну від суб`єктивного сприйняття інформації кожною людиною, що надалі стає джерелом доказів. Відеозапис може підтвердити або спростувати причетність певної особи до вчиненого кримінального правопорушення, що має принципово важливе значення для встановлення істини у справі, попередженні та подоланні протидії розслідувань кримінальних правопорушень, а також формуванні доказової бази.

Таким чином, маючи в якості доказів певний відеозапис, органи розслідування мають змогу більш повно сприймати та відображати події, що мають значення у кримінальному провадженні, але лише за умови отримання таких доказів у передбаченому законом порядку, тому що недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Отже, єдиною можливою підставою використання відеозапису в якості доказу є відсутність порушень закону при його здійсненні. При цьому, посилається на ряд норм чинного законодавства, зокрема ст. 34 Конституції України ст. 98 КПК України, ст. ст. 1, 21 Закону України «Про інформацію», ст. ст. 271, 307 Цивільного кодексу України. Також зазначає, що слідчим не було проведено цілий ряд необхідних слідчих дій, а саме: допит свідка ОСОБА_6 та її чоловіка ОСОБА_7 , саме які і запропонували ОСОБА_3 познайомити його з нібито відомим колекціонером картин ОСОБА_8 ; одночасний допит ОСОБА_3 та ОСОБА_8 для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях; не була проведена експертиза картин, куплених ОСОБА_3 у ОСОБА_8 ; не була перевірена наявна інформація щодо купівлі ОСОБА_8 квартири саме після продажу картин ОСОБА_3 .

Крім того, у постанові відсутні посилання слідчого на відповідні норми чинного законодавства, якими він обґрунтовує свої висновки щодо того, що відеозйомка була здійснена з порушенням конституційних прав ОСОБА_8 , не має посилання на те, що іншим способом встановити дату та обставини спілкування на відеозапису встановити неможливо. Тому просить суд: постанову старшого слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області майора поліції ОСОБА_5 від 16.03.2018 року про закриття кримінального провадження № 0004887, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2016 року скасувати, а матеріали кримінального провадження направити для організації досудового розслідування.

У судовому засіданні скаржник та його адвокат доводи скарги підтримали і просять її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 або уповноважений представник СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Вислухавши скаржника, дослідивши надані матеріали провадження за № 0004887 від 09.11.2016 року, вважаю за необхідне скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК України під час кримінальногопровадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу.

09.11.2016 року до ЄРДР були внесені відомості за ст. 190 ч.1 КК України за заявою ОСОБА_3 про те, що улітку 2015 року ОСОБА_8 під приводом продажу оригіналів картин відомих художників, шляхом обману заволодів грошовими коштами, належними ОСОБА_3 , чим спричинив останньому матеріального збитку (а.с.1) Після цього було розпочато досудове розслідування, яке завершилося винесенням постанови про закриття кримінального провадження 20.01.2017 року (а.с. 112-113) 28.02.2018 року перший заступник керівника Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_9 скасував дану постанову заступника начальника відділення СВ ОСОБА_10 як незаконну, так як не всі необхідні слідчі дії були проведені. (а.с. 117-118) Разом з цим, 16.03.2018 року слідчим СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 вдруге було прийнято рішення про закриття кримінального провадження, мотивуючи тим, що наданий потерпілим ОСОБА_3 відеозапис не є допустим та належним доказом у розумінні ст. 87 КПК України і відповідно не може бути використаний на підтвердження пояснень ОСОБА_3 щодо повного розрахунку з ОСОБА_8 за картини. Крім цього, слідчий вважає, що між особами склалися саме цивільно-правові відносини. (а.с. 123-124)

Проаналізувавши зібрані матеріали слідством, та ті слідчі дії, які проводилися, а також доводи скаржника, не можна вважати проведену перевірку повною, адже залишилися поза увагою слідчого не вирішені питання щодо необхідності проведення ряду інших слідчих дій, зокрема, є слушними посилання адвоката про допит свідка ОСОБА_6 та її чоловіка ОСОБА_7 , саме які і запропонували ОСОБА_3 познайомити його з нібито відомим колекціонером картин ОСОБА_8 ; одночасний допит ОСОБА_3 та ОСОБА_8 для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях; призначення експертизи картин, куплених ОСОБА_3 у ОСОБА_8 тощо.

Згідно положень ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий зокрема уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Лише після проведення повного, всебічного та всестороннього з`ясування та перевірки обставин, на які посилається скаржник, слідчий може приймати рішення про відсутність або наявність ознак злочину, а тому постанова про закриття кримінального провадження від 16.03.2018 року підлягає скасуванню, як передчасно винесена.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 305-307, 309 КПК України,

ухвалив:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 від 16.03.2018 року про закриття кримінального провадження та направити дане провадження № 0004887 від 09.11.2016 року до СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області для проведення додаткової перевірки.

Суддя ОСОБА_1