Рівненський апеляційний суд
________________________________________________копія:_______
У Х В А Л А
Іменем України

23 січня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за клопотанням заступника начальника слідчого відділу Дубенського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 (далі слідчий) від 20 грудня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає у АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України у рамках кримінального провадження №0001213, за внесеними відомостями до ЄРДР від 19 грудня 2018 року;

за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою прокурора у даному кримінальному провадженні, який брав участь у розгляді клопотання слідчого слідчим суддею ОСОБА_9 (далі прокурор) на ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 грудня 2018 року;

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 грудня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу судом апеляційної інстанції, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у рамках даного кримінального провадження на строк 60 (шістдесят) діб з утриманням у ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави та застосовано відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів з 19 грудня 2018 року по 17 лютого 2019 року включно. Також, на підставі ч.5 ст.194 КПК України, зобов`язано ОСОБА_5 : не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово; прибувати за першим викликом суду; прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні за першою вимогою; утримуватися від спілкування із підозрюваними, свідками та потерпілими у кримінальному провадженні. Згідно з ч.4 ст.181 КПК України, прийнято рішення про направлення копії ухвали для виконання за місцем проживання підозрюваного, тобто до Острозького ВП ГУНП у Рівненській області та зобов`язано негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_5 та повідомити про це слідчого. Контроль за виконанням ухвали вирішено покласти на прокурора Дубенського місцевої прокуратури ОСОБА_10 за місцем здійснення досудового розслідування. Крім того, слідчий суддя роз`яснив підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтисяу житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Відповідно до ч.3 ст.202 КПК України, слідчим суддею прийнято рішення про негайне доставлення підозрюваного до місця його проживання та звільнення з-під варти. Між тим, 17 лютого 2019 року встановлено датою закінчення дії цієї ухвали.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що при розгляді клопотання слідчим суддею не враховано, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 умисного особливо тяжкого насильницького злочину, за доведення вини у вчиненні якого, передбачено покарання, згідно санкції ч.3 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 12 (дванадцяти) років, підтверджується комплексом встановлених досудовим розслідуванням обставин, зафіксованих у процесуальних документах, станом на день подачі клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного. При цьому додає, що слідчий суддя встановив, що існує наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування і на переконання слідчого та прокурора, запобігти цьому ризику неможливо, шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який визнав за необхідне, застосувати до ОСОБА_5 слідчий суддя. Додає, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та завдань кримінального провадження та враховуючи те, що ОСОБА_5 офіційно непрацюючий, що також слід, на думку прокурора, враховувати при вирішенні питання щодо застосування найсуворішого запобіжного заходу до підозрюваної у вчиненні злочину особи, підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існують.

Слідчий суддя, як зазначено в оскаржуваній ухвалі, переконався, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а досліджені та додані до клопотання матеріали вказували на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри, у вчиненні саме ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Разом з тим, зазначений у клопотанні слідчим ризик щодо можливості підозрюваного ухилитись від слідства та суду, на думку слідчого судді, слідчим та прокурором не був доведений і жодних фактичних даних щодо таких спроб з боку ОСОБА_5 також наведено не було. Крім того, з матеріалів клопотання па під час його розгляду слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, має двох повнолітніх дітей, що вказує на міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а тому, і застосував більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні слідчого, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, а також поклав на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.181 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_7 , який повністю підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити, скасувавши ухвалу слідчого судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просили залишити оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів прийшла дійшла висновку залишити оскаржуване рішення слідчого судді суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, з таких підстав.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити, як окремо, так і у їх сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та полягає у тому, що 19 грудня 2018 об 00 год. 50 хв. ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вчинили напад з метою заволодіння грошовими коштами, а саме за допомогою пошкодження металопластикового вікна на вхідних дверях, проникли всередину приміщення АЗС «Укр-Петроль», де шляхом погрози застосування фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, направивши пістолет травматичної дії у сторону старшого оператора АЗС «Укр-Петроль» - ОСОБА_14 та помічника оператора АЗС «Укр-Петроль» - ОСОБА_15 , а також шляхом нанесення тілесних ушкоджень, з метою заволодіння грошовими коштами, подолали опір ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .. Після цього, останні заволоділи грошовими коштами у сумі близько 1000 (одна тисяча) грн.. із каси АЗС «Укр-Петроль» та грошовими коштами близько 6000 (шість тисяч) грн.., які належали ОСОБА_14 .. Таким чином, перевівши грошові кошти у своє протиправне володіння ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залишили місце події, спричинивши тим самим майнову шкоду АЗС «Укр-Петроль» на загальну суму 1000 (одна тисяча) грн.. та майнову шкоду ОСОБА_14 на загальну суму 6000 (шість тисяч) грн..

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`заний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні оскаржуваної ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора, на думку колегії суддів, - є безпідставні та суперечать фактичним обставинам кримінального провадження.

Слідчий суддя обґрунтовано зазначив в ухвалі, що у судовому засіданні сторона обвинувачення не довела наявність ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 2, 4 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема переховуватись від органу досудового розслідування, слідства та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки притягується до кримінальної відповідальності вперше, позитивно характеризується по місцю проживання.

Як убачається із оскаржуваного судового рішення, сторона обвинувачення довела лише наявність існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків чи потерпілих під час досудового розслідування, однак, при цьому, вагомих доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищенаведеному ризику, при цьому, слідчим суддею встановлено під час розгляду клопотання не було.

При цьому, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора в апеляційній скарзі та пояснення прокурора ОСОБА_7 , який приймає участь при апеляційному перегляді ухвали слідчого судді, а саме про те, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за доведення вини у вчиненні якого, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 12 (дванадцяти) років із конфіскацією майна, факт того, що підозрюваний не працевлаштований, однак, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, на думку колегії суддів, не можуть бути підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, бере до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину на етапі досудового розслідування визнає та має намір відшкодувати завдану шкоду, не порушує встановлені ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового арешту обов`язки, має постійне місце проживання, одружений.

Зазначені вище обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать про те, що відсутній ризик того, що підозрюваний може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, як про це стверджує прокурор в апеляційній скарзі.

Також, прокурором під час апеляційного розгляду скарги не було надано жодних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_5 умов застосованого йому оскаржуваною ухвалою запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду - як джерело права.

Як убачається з ухвали, при розгляді даного судового провадження, слідчий суддя врахував практику ЄСПЛ, висвітлену, зокрема у справі «Боротюк проти України» та рішення від 16 березня 2011 року, в якому ЄСПЛ у п.62 наголосив, що «існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів».

А тому, суд апеляційної інстанції уважає, що рішення слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - є обґрунтованим і, відповідно до приписів п.1 ч.3 ст.407 КПК України залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування судового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 грудня 2018 року, якою відмовлено слідчому у задоволенні його клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, у рамках кримінального провадження №0001213 та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_1