Справа № 344/5317/19
Провадження № 1-кс/344/2985/19
У Х В А Л А

28 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні № 0000417, -

Встановив:

в скарзі вказано, що скаржник звернувся до слідчого з клопотанням про ініціювання проведення слідчих дій, а саме ознайомлення з матеріалами кримінальної справи.

В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу, надав перед судом пояснення про те, що він є потерпілим в кримінальному провадженні, ним надіслано слідчому клопотання через установу, в якій його утримують, однак відповідь від слідчого не отримав, на якій стадії перебуває розгляд кримінального провадження не знає, слідчий не вчиняє жодних слідчих дій, раніше судом постановлено ухвали щодо бездіяльності слідчого.

Слідчий не з?явився в судове засідання, не подав суду клопотань щодо своєї участі в судовому засіданні, не надав доказів наявності поважних причин щодо своєї відсутності.

В скарзі вказано, що потерпілим подано слідчому клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Однак суду не надано жодного доказу на підтвердження вказаної обставини. Хоча в змісті скарги зазначено, що клопотання подано через адміністрацію установи, в якій утримується скаржник, з якої скаржник безпосередньо прибув в судове засідання.

Відповідно до ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Отже матеріали кримінального провадження надаються відповідному учаснику тільки після визначення слідчим обсягу, що можливий для надання і тільки після складення відповідного попередження.

Крім цього в ст. 56 КПК України встановлено права потерпілого.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 56 КПК України під час досудового розслідування потерпілий має право отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування.

Отже під час досудового розслідування потерпілому надається право на отримання копій матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення після закінчення досудового розслідування.

Так потерпілим не надано суду доказу тієї обставини, що досудове розслідування кримінального провадження завершено.

В скарзі вказано, що ознайомлення потерпілого з матеріалами досудового розслідування він просив покласти на слідчого.

Так в п. 1 ст. 221 КПК України вказано, що слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Отже не допускається відмова в ознайомленні зі змістом загальнодоступного документу.

В інших випадках ознайомлення здійснюється з урахуванням необхідності забезпечення реалізації положень закону щодо захисту охоронюваної законом таємниці.

При цьому в п. 2 ст. 221 КПК України вказано, що під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії.

У свою чергу в п. 5 ч. 2 ст. 56 КПК України право на ознайомлення у спосіб отримання копії дозволено виключно після закінчення досудового розслідування.

Таким чином законом в різних процесуальних нормах визначено різний обсяг прав одних і тих самих учасників кримінального провадження на різних стадіях здійснення кримінального провадження.

Однак спеціальною правовою нормою, що міститься в п. 5 ч. 2 ст. 56 КПК України дозволено ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за умови настання відповідної обставини щодо його завершення, яке здійснюється у відповідній процесуальній формі.

Так само відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження.

Таким чином потерпілому надано право знайомитися з матеріалами, в порядку, що встановлений в КПК України, який передбачений правовим регулюванням спеціальної правової норми в п. 5 ч. 2 ст. 56 КПК України.

Крім цього потерпілому надано право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення.

Однак в клопотанні скаржника не вказано на матеріали, ознайомлення з якими йому гарантовано процесуальним законом, а в його скарзі зазначено на усі матеріали кримінального провадження.

В ст. 220 КПК України вказано, що клопотання про вчинення процесуальної дії задовольняється у разі наявності на те правових підстав.

Наявність таких підстав перед судом не доведена.

В ч. 2 ст. 220 КПК України вказано, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Отже постанова слідчого складається у разі відмови в задоволенні клопотання.

Однак перед судом не доведено обставини відмови слідчого в клопотанні скаржника.

Відповідно слідчого не може бути зобов?язано вчинити дію, у вчиненні якої ним не відмовлено.

Крім цього в ст. 220 КПК України врегульовано порядок розгляду клопотань щодо здійснення будь-яких процесуальних дій.

У свою чергу для вчинення окремих слідчих і процесуальних дій встановлено відповідні строки. Однак кримінальним процесуальним законом не встановлено строку для вчинення відповідної дії.

Крім цього за умови перебування матеріалів кримінального провадження не у слідчого, а у іншого учасника кримінального провадження у нього відсутня можливість здійснити будь-яку процесуальну дії щодо відповідних матеріалів.

Отже і в зазначеному випадку слідчого не може бути зобов?язано вчинити відповідну дію.

Разом з цим в скарзі розміщено прохання до суду ознайомити скаржника з матеріалами відповідного досудового розслідування.

Однак процесуальним законом скаржнику не гарантовано право на ознайомлення його судом з матеріалами, які у суду відсутні.

До компетенції суду належить вирішення між учасниками їх спору щодо реалізації процесуальних прав і обов?язків, а не виконання будь-яких дій замість цих учасників.

Так, Європейський суд з прав людини вказує, що елементом, передбаченого пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на справедливий розгляд справи судом є змістовне, а не формальне тлумачення правової норми (рішення у справі «Бентем проти Нідерландів» від 23 жовтня 1985 року, заява № 8848/80, п. 32).

Отже реалізація права на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження здійснюється з урахуванням суб?єктного критерію, в порядку та за умов, що визначені процесуальним законом.

Таким чином скарга позбавлена правових підстав.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

Постановив:

в задоволенні скарги відмовити

Відповідно до ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1