У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000302 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.10.2018 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Южноукраїнська Миколаївської області, громадянин України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України;

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційних скаргах апелянти просять оскаржуваний вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_5 визнати не винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, та виправдати його у зв`язку з недоведенням його вини у даному кримінальному правопорушенні.
__________________________________________________________________провадження :№ 11-кп/812/351/18 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_8
категорія : ч.1 ст. 186 КК України доповідач апеляц. інстан.: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком на 180 (сто вісімдесят) годин.

Вирішено питання речових доказів.
Узагальнені доводи апеляційних скарг.

Апелянти вважають, що вирок суду є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки стороною обвинувачення жодним чином не спростовано фактами версію захисту.
На обгрунтування своїх вимог зазначають, що суд безпідставно в основу своїх висновків поклав свідчення ОСОБА_9 , так як до них слід віднестись критично.
Вважають, що даний свідок не могла крізь маленьке віконце магазину розгледіти того, хто скоїв злочин. Мала мотив оговорити ОСОБА_5 , тому що у разі не виявлення особи, яка дійсно скоїла злочин залишилась би без зарплати, і оскільки біля магазину на території автовокзалу більш нікого не було, вказала на ОСОБА_5 , який двічі підходив до віконця магазину, щоб поцікавитись розкладом руху автобусів.
Стверджують, що той факт, що ОСОБА_5 повернув 200 грн за викрадене не можна вважати доказом, що доводить вину останнього, так як він повернув кошти не добровільно, а на вимогу під`їхавшого до міста події Цаплинського.
Зазначають, що стороною обвинувачення не було долучено відеозаписів з відеокамер розташованих на автовокзалі, які б могли довести невинуватість ОСОБА_5 .
Також, ОСОБА_5 вважає, що суд безпідставно, не прийняв до уваги покази свідка ОСОБА_10 , який підтверджував, що на момент скоєння злочину ОСОБА_5 був поряд з ним і не міг одночасно викрадати хлібобулочні вироби.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

03 лютого 2018 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 вирішив викрасти майно з прилавка магазину, що розташований на території міського автовокзалу за адресою: АДРЕСА_2 .

Виконуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що за його діями спостерігає продавець магазину ОСОБА_9 , підійшов до прилавка магазину, з якого схопив два металевих підноса з хлібобулочними виробами та відкрито викрав чуже майно потерпілої ОСОБА_11 , спричинивши їй матеріальний збиток на загальну суму 286 грн. та з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, апеляційний суд дійшов наступного.

В своїй апеляційній скарзі захисник зазначає, що суд безпідставно визнав його підзахисного винуватим, оскільки він відкрито не викрадав два металевих підноса з хлібобулочними виробами.

Але такі твердження апелянта спростовуються зібраними по справі та дослідженими в суді першої інстанції доказами в їх сукупності.

Так, потерпіла ОСОБА_12 в суді першої інстанції пояснювала, що 03.02.2018 року, пізно ввечері, їй зателефонувала продавець магазину, що знаходиться на автовокзалі, ОСОБА_9 та повідомила, що з прилавка магазину викрали два підноса з хлібобулочними виробами. Вона попрохала свого зятя, ОСОБА_13 поїхати на місце події. Коли той приїхав до магазину, то побачив там ОСОБА_5 та запропонував йому заплатити за викрадене. Частину грошей останній заплатив, а решту платити відмовився.

Свідок ОСОБА_9 в суді першої інстанції пояснила, що 03.02.2018 року вона знаходилась на роботі, приблизно о 18.00 години до неї підійшли ОСОБА_5 з товаришем, які були у нетверезому стані з різними питаннями, вони підходили до її ларька біля трьох раз. Через деякий час до магазина підбіг ОСОБА_5 , різко схопив з прилавка два металевих підноса з хлібобулочними виробами та побіг. Вона зателефонувала власниці магазину та повідомила про крадіжку, після чого приїхав зять потерпілої ОСОБА_13 на вимогу якого, ОСОБА_5 частково відшкодував завдану шкоду, а за два викрадених підноса платити відмовився, просив не викликати поліцію.

Свідок ОСОБА_13 в суді першої інстанції пояснював, що 03.02.2018 року біля 19 год. 30 хв. йому зателефонувала теща ОСОБА_11 та сказала, що пограбували магазин. Він приїхав на автовокзал, викликавши по дорозі поліцію, та підійшов до продавця магазину ОСОБА_9 , яка вказала на ОСОБА_5 , який був ще з одним хлопцем, та пояснила, що саме він викрав з прилавка магазину два підноси з хлібобулочними виробами. Коли він почав наближатися до хлопців, останні почали тікати. Потім ОСОБА_5 запропонував заплатити гроші за викрадене та просив не викликати поліцію. Разом вони пішли до банкомату, ОСОБА_5 зняв з рахунку 200 грн. і віддав йому, однак відмовився заплатити ще 100 грн. за викрадені підноси. Через деякий час приїхали працівники поліції.

Покази всіх свідків є послідовними та повністю узгоджуються між собою і судом не висловлено сумнівів щодо них, не навели і обґрунтованих доводів про це і апелянти в своїх апеляційних скаргах.

Крім вище вказаних показань, вина ОСОБА_5 підтверджується наступними письмовими доказами, які є в матеріалах кримінального провадження: протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 , від 05.02.2018 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05.02.2018 року де свідок ОСОБА_9 , вказала на ОСОБА_5 , накладними від 02.02.2018 року та 03.02.2018 року про отримання ОСОБА_11 товару.

До твердження апелянтів про те, що показання свідка ОСОБА_9 , суд безпідставно взяв до уваги, оскільки вона не могла скрізь маленьке віконце добре розгледіти того хто викрав два підноси з хлібобулочними виробами, колегія суддів відноситься критично, з огляду на те, що показання свідка ОСОБА_9 були послідовними, вона зазначала, що ОСОБА_5 неодноразово підходив з товаришем до її ларька перед тим, як викрасти вироби і вона маючи гарну зорову пам`ять, його добре запам`ятала, та добре розгледіла, що саме він викрав продукцію.

Доводи, що ОСОБА_5 не встиг би за такий короткий час реалізувати викрадене та свідок ОСОБА_9 мала мотив оговорити ОСОБА_5 , оскільки в разі виявлення недостачі не отримала б зарплату, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки є лише суб`єктивною думкою апелянтів, яка нічим не підтверджена.

Твердження захисника, що свідок ОСОБА_9 вказала на єдину особу, яка була на автовокзалі, оскільки не мала вибору є безпідставним, зважаючи на той факт, що ОСОБА_5 був весь час з ОСОБА_10 , але свідок впевнено вказала на ОСОБА_5 та наполягала на тому, що саме він вчинив крадіжку.

Доводи захисника, щодо того, що стороною обвинувачення взагалі не доведено факт скоєння злочину, оскільки не було доведено наявність випічки та підносів у свідка ОСОБА_9 є нікчемними, зважаючи на наявні в матеріалах справи накладні про отримання товару від 03.02.2018 року.

В апеляційних скаргах апелянти зазначають про те, що записи з відеокамер могли б довести невинуватість ОСОБА_5 , але матеріали провадження не містять даних про наявність камер спостереження на автовокзалі, і апелянтами також конкретно не зазначено про місце їх розташування та про наявність на них відповідних записів, тому ці доводи апелянтів, колегією суду не приймаються до уваги.

За такого, дослідивши докази в їх сукупності, суд обґрунтовано прийшов до висновку про доведенність вини обвинуваченого ОСОБА_5 в відкритому викраденні чужого майна. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані судом за ч.1 ст.186 КК України.

Як вбачається з вироку, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд дотримався вимог ст. 65 КК України. Так, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнав добровільне часткове відшкодування завданої майнової шкоди в сумі 200 грн., те, що на його утриманні знаходиться малолітній син ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд врахував результати досудової доповіді про ОСОБА_5 , складеної Арбузинським міськрайонним відділом з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, та дійшов вірного висновку про призначення покарання у виді у виді громадських робіт строком на 180 (сто вісімдесят) годин, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду відносно ОСОБА_5 є законним та обґрунтованим, тому не вбачає підстав для його скасування, як того просять апелянти.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.10.2018 року відносно ОСОБА_5 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: