Справа № 364/1526/18
Провадження № 1-кп/364/33/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2019 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника Володарського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області за обвинувальним актом кримінальне провадження, внесене 20.06.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сухе Роздільняцького району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта базова середня, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, невійськовозобов`язаного, в силу статті 89 Кримінального кодексу України (далі КК України) раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 185, частиною другою статті 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 в період з 23 год. 00 хв. 19.06.2018 р. до 01 год. 00 хв. 20.06.2018 р. разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 перебували на території домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та вживали алкогольні напої. Близько 01:00 год. 20.06.2018 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_10 пішли відпочивати до житлового будинку, що знаходиться на зазначеній території, при цьому ОСОБА_6 на дивані у приміщенні веранди залишив належні йому наплічну чоловічу сумку чорного кольору марки «Delika» та грошові кошти в сумі 2 000 грн., що знаходились у середині цієї сумки. ОСОБА_4 пішов до автомобіля марки «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на території зазначеного домоволодіння, повідомивши при цьому ОСОБА_9 , що бажає послухати музику. В подальшому близько 01 год. 30 хв. 20.06.2018 р. ОСОБА_4 вирішив здійснити крадіжку належних ОСОБА_6 наплічної чоловічої сумки чорного кольору марки «Delika» та грошових коштів, що знаходились в середині сумки. Після цього ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, користуючись темною порою доби, діючи таємно, умисно, з корисливого мотиву, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку наплічної чоловічої сумки чорного кольору марки «Delika» та грошових коштів в сумі 2 000 грн., які знаходились в середині сумки, що зберігалися на дивані у приміщенні веранди житлового будинку на зазначеній вище території. Надалі ОСОБА_4 на автомобілі марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , покинув територію цього домоволодіння.

Викрадені грошові кошти в сумі 2 000 грн. ОСОБА_4 витратив на власні потреби, наплічну чоловічу сумку чорного кольору марки «Delika» залишив собі, тобто розпорядився ними на власний розсуд.

За висновком судової товарознавчої експертизи від 25.08.2018 р. № 3211 ринкова вартість з урахуванням зносу бувшої у використанні, придбаної у 2016 році, наплічної чоловічої сумки чорного кольору марки «Delika», виготовленої із шкірозамінника, за станом на 20.06.2018 р. складає 344 (триста сорок чотири) грн. 53 (п`ятдесят три) коп.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 2 344 (дві тисячі триста сорок чотири) грн. 53 (п`ятдесят три) коп.

Крім того, в період з 23 год. 00 хв. 19.06.2018 р. до 01 год. 00 хв. 20.06.2018 р. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 перебували на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , та вживали алкогольні напої. Автомобіль марки «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить жителю АДРЕСА_3 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , користувачем якого на підставі усної домовленості є ОСОБА_9 , знаходився на території зазначеного домоволодіння, передні дверцята цього автомобіля були відчинені, ключі знаходились у замку запалювання. Близько 01:00 год. 20.06.2018 р. ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 пішли відпочивати до житлового будинку, що знаходиться на згаданій вище території, ОСОБА_4 залишився в автомобілі, повідомивши при цьому ОСОБА_9 , що бажає послухати музику. В подальшому близько 02:00 год. 20.06.2018 р. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, користуючись відсутністю сторонніх осіб, умисно, всупереч волі власника, ввімкнувши двигун та відчинивши ворота, що є виїздом з території домоволодіння АДРЕСА_2 , сівши за кермо автомобіля, виїхав із зазначеної території та через автодорогу Р 18 по автошляху Е 95 почав рух у напрямку м. Роздільна Одеської області. Перебуваючи на автошляху Е 95, на території Любашівського району Одеської області ОСОБА_4 через технічну несправність згаданого транспортного засобу залишив його на узбіччі. Після цього автомобіль марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , як безгосподарське майно був виявлений працівниками поліції та доставлений на територію майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Любашівського відділення поліції Балтського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області. Наведеними злочинними діями ОСОБА_4 здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить жителю АДРЕСА_3 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За висновком експерта від 24.07.2018 р. № 12-2/585:

1) ринкова вартість автомобіля марки «ВАЗ 2106» червоного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , за станом на 20.06.2018 р. могла становити: 19 698 (дев`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто вісім) грн. 00 коп.;

2) матеріальний збиток, завданий унаслідок незаконного заволодіння автомобілем марки «ВАЗ 2106» червоного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , за станом на 20.06.2018 р. міг становити: 682 (шістсот вісімдесят дві) грн. 20 (двадцять) коп.

Своїми злочинними діями, що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 682 грн. 20 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочинів, передбачених частиною першою статті 185, частиною другою статті 289 КК України, за обставин, правильно, на його думку, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчиненні злочину щиро розкаюється та шкодує, що вчинив цей злочини.

По суті обвинувачення та заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що вніч з 19 на 20 червня 2018 року перебував спочатку у с. Тарган у Бабенка Максима, випивали на річці, потім приїхали додому до потерпілого ОСОБА_11 , після того, як всі пішли спати, він пішов до машини, що була у подвір`ї (червоні жигулі), послухати музику, дружина ОСОБА_12 винесли йому

одіяло. Надалі його щось «перемкнуло» і він, відкривши ворота, завів автомобіль і поїхав. Це було близько 1 год. ночі. До цього, коли він виходив з машини курити, побачив сумку, взяв її, поклав на заднє сидіння, а коли у подальшому машина зупинилася на трасі відкрив сумку, забрав із сумки гроші в сумі 2 000 грн., які надалі витратив.

Обвинувачений також вказав на те, що зробив для себе висновки, дуже шкодує, що вчинив ці злочини, більше такого вчиняти не буде, просив суд не позбавляти його волі. Також зазначив, що шкоду потерпілим не відшкодував, оскільки не мав на це можливості, перебував під вартою, до того ж з потерпілими був не знайомий.

Потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у судовому засіданні надав показання про те, що з обвинуваченим до справи та досліджуваних подій знайомим не був. У червні минулого року (через кілька днів після дня народження дружини 11 червня) до нього приїхав його приятель ОСОБА_13 разом з обвинуваченим. Вони поїхали на природу, потім повернулися до нього додому на вул. Лугова, 20, що в смт Володарка, було вже пізно, близько 23 год., машина стояла у дворі. Ранком прокинулися, машина зникла, подумали, що обвинувачений поїхав на роботу, зателефонували його там не було. Далі з`ясувалося, що зникла також барсетка, що він звечора залишив на веранді, в якій були гроші. Встановлений слідством розмір шкоди не заперечує, претензій до обвинуваченого не має, хоча той гроші не повернув, вирішення питання щодо суворості покарання відніс на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судовому засіданні надав показання про те, що також з обвинуваченим до досліджуваних подій знайомим не був, очевидцем подій також не був, залучений до справи як офіційний за документами власник автомобіля, хоча цю машину він за усною домовленістю продав ОСОБА_14 , але вони ще не оформили купівлю-продаж. Заяву в поліцію про викрадення автомобіля писав як власник, оскільки про це попросив ОСОБА_15 . Претензій до обвинуваченого також не має, вирішення питання щодо суворості покарання відніс на розсуд суду.

Суд, заслухавши думки присутніх учасників судового провадження, аналізуючи надані в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 , потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показання, приходить до висновку, щоці показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ними змісту обставин злочинів, добровільності та щирості їх позицій.

Тому, беручи до уваги, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, ствердив обставини, викладені в обвинувальному акті, з`ясувавши що він, а так само потерпілі, правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності і щирості їх позицій, роз`яснивши обмеження права оскаржити визнані ними в суді обставини в апеляційному порядку та заслухавши думки присутніх у судовому засіданні учасників судового провадження, суд за частиною третьою статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Зважаючи на усе викладене та даючи правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), а також незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, та кваліфікує такі дії відповідно за частиною першою статті 185 та частиною другою статті 289 КК України.

При цьому кваліфікуючи дії обвинуваченого з частиною другою статті 289 КК України за кваліфікуючою ознакою повторності, суд бере до уваги положення пункту 2 примітки до названої статті та роз`яснення, викладені в пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 р. № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки».

Питання про призначення обвинуваченому покарання суд вирішує, керуючись вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами), виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Сухе Роздільнянського району Одеської області, зареєстрований та фактично проживає у названому населеному пункті, не працює, освіта базова середня, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, невійськовозобов`язаний, за місцем проживання обвинувачений характеризується Старостинською сільською радою Роздільнянського району Одеської області позитивно, у побуті працелюбний, спокійний (а.п. 69), в силі статті 89 КК України раніше не судимий (а.п. 70).

До обставин, які згідно зі статтею 67 КК України обтяжують ОСОБА_4 покарання, суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

До обставин, які згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують йому покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Потерпілому ОСОБА_6 обвинуваченим завдана матеріальна шкода у загальному розмірі 2 344,53 грн., потерпілому ОСОБА_7 у розмірі 682,20 грн., яка за станом на тепер не відшкодована.

На підставі статті 314-1, абзацу сімнадцятого частини першої статті 368 КПК України, статті 9 Закону України «Про пробацію» суд, ухвалюючи вирок, приймає до відома досудову доповідь, складену 29.01.2019 р. Володарським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області на виконання ухвали Володарського районного суду Київської області від 28.01.2019 р.

Як вбачається із зазначеної досудової доповіді, ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю родиною: матір`ю та двома сестрами і двома братами, з якими підтримує стабільні, добрі, позитивні сімейні стосунки. На теперішній час працює без документального оформлення у м. Одеса у приватного підприємця на будівництві. Поведінка відповідає загальноприйнятим нормам суспільства. За місцем проживання характеризується позитивно. Алкогольними напоями не зловживає, у вживанні наркотичних речовин не помічений. Зв`язків з особами антисоціальної поведінки чи носіями кримінальної субкультури не підтримує, місць, пов`язаних з кримінальними осередками, не відвідує. Вину у вчиненому визнає, не знає що підштовхнуло його до вчинення правопорушення, дуже шкодує, визнає відповідальність, розуміє, що надалі слід краще думати про наслідки своїх дій. Має певні життєві плани на майбутнє та намагається їх реалізувати в житті, за можливістю влаштуватися на більш оплачувану роботу та вступити до навчального закладу для отримання освіти і спеціальності.

Ризик вчинення повторно кримінального правопорушення оцінюється органом пробації як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, як середній.

Органом пробації зроблено висновок про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд дійшов до таких висновків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує наявність однієї обтяжуючої та однієї пом`якшуючої покарання обставин, бере до уваги особу винного, який повністю визнав свою вину, дав суду правдиві та послідовні покази, щиро кається у вчиненому, своєю поведінкою стверджує, що він може і бажає стати на шлях виправлення, а також визначений органом пробації середній рівень небезпеки для суспільства. Тому встановлені судом обставини дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах суспільства.

При цьому суд, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , не бере до уваги викладені в обвинувальному акті та в досудовій доповіді відомості щодо його попередньої судимості, яка є погашеною, що анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження (постанова Верховного Суду від 27.09.2018 р. у справі № 647/1831/15-к).

Зважаючи на усе наведене та враховуючи позицію прокурора, висловлену в судовому засіданні, думки потерпілих, які не наполягали на суворій мірі покарання, а також висновок органу пробації у досудовій доповіді про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, суд дійшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому остаточного покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією частини другої статті 289 КК України, без конфіскації майна, питання про яку перед судом прокурором не порушувалося, наявність належного обвинуваченому майна не доводилась, із застосуванням статей 70, 75 КК України, допустивши поглинання менш суворого покарання більш суворим та звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши максимальний іспитовий строк з огляду на тяжкість вчинених ним злочинів, наявність обтяжуючої покарання обставини.

На переконання суду, таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 буде достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчинення ним нових злочинів.

За імперативними приписами частини першої статті 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_4 мають бути покладені обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробаціїза місцем його проживання та повідомляти цей орган про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.
Стосовно зазначених захисником в усному клопотанні про визнання певних обставин як пом`якшуючих покарання обвинуваченому, а саме: позитивну характеристику, молодий вік обвинуваченого, проте суд вважає, що стороною захисту не доведено, що ці обставини, характеризуючи дані істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів, що є обов`язковою умовою застосування статті 69 КК України для призначення судом більш м`якого покарання, ніж передбачено законом (пункт 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»). Тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника і призначення покарання на підставі статті 69 КК України.

Крім того, зважаючи на призначення обвинуваченому покарання з випробуванням, тобто не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, що за імперативними вимогами частини першої статті 377 КПК України є підставою звільнення його з-під варти в залі суду, водночас беручи до уваги клопотання прокурора про зміну обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на нічний домашній арешт до набрання вироком законної сили, відсутність заперечень щодо цього з боку сторони захисту, тому суд за таких обставин вважає за доцільне зміни обраний ухвалою слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 18.12.2018 р. обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на нічний домашній арешт, звільнивши його з-під варти в залі суду.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує за статтею 100, 124 КПК України.

Керуючись частиною першою статті 185, частиною другою статті 289 КК України, статтями 100, 124, 181, 202, 369-371, 373, 374, 377, 392, 393, частиною другою статті 394, статтями 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі частини першої статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до частини першої статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем його проживання, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 00 (тридцять) коп.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 18.12.2018 р. у виді тримання під вартою змінити на домашній арешт з 21:00 год. до 06:00 год. за адресою його місця проживання: АДРЕСА_1 , звільнивши його з-під варти в залі суду та поклавши на нього обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду та уповноваженого органу з питань пробації за місцем його проживання; повідомляти суд і названий орган пробації про зміну свого місця проживання.

Зобов`язати обвинуваченого невідкладно прибути до місця свого проживання в с. Сухе Роздільнянського району Одеської області (пункт 2 частини третьої статті 202 КПК України).

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному 20.06.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138, а саме:

бувшу у використанні чоловічу наплічну сумку чорного кольору марки «Delika», що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , залишити власникові;

автомобіль марки «ВАЗ» модель «2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, а також ключі від названого автомобіля марки в кількості 3 шт., скріплені між собою за допомогою двох металевих кілець, що перебувають на зберіганні в камері схову речових доказів Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, повернути власникові.

Копію цього вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору ОСОБА_3 , обвинуваченому ОСОБА_4 , його захиснику ОСОБА_5 , потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також надіслати до Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області для виконання в частині застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1