В И Р О К
іменем України

25 лютого 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участю: секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001062 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Лиман Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має неповну середню освіту, не одружений, не навчається і не працює, зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 , має непогашену судимість за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21.09.2017 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки, в силу статей 75, 104 Кримінального кодексу України звільнений від покарання з випробуванням на строк 2 роки,

у злочині, передбаченому частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Черкаський Бишкин Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 , має непогашену судимість за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.06.2017 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 4 роки, в силу статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від покарання з випробуванням на строк 3 роки,

у злочині, передбаченому частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

16 жовтня 2017 року близько 14:00 години у с. Лиман Зміївського району Харківської області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийшли до належного ОСОБА_11 домоволодіння АДРЕСА_3 , де у них виник спільний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб та повторно, через паркан потрапили на територію подвір`я зазначеного домоволодіння, шляхом розбиття скла проникли до приміщення господарської будівлі, звідки намагалися таємно викрасти брухт чорного металу, загальною вагою 101 кг, вартістю 454 грн 50 к., однак не довели свій злочинний умисел до кінця, оскільки на території цього домоволодіння були зупинені потерпілою ОСОБА_11 .

Зазначеними діями:

- ОСОБА_7 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до іншого приміщення, тобто злочин, передбачений частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України;

- ОСОБА_8 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до іншого приміщення, тобто злочин, передбачений частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 під час судового розгляду у повному обсязі визнав себе винним в інкримінованому йому злочині, та показав, що дійсно за вищевказаних обставин, за попередньою змовою групою з ОСОБА_8 , 16.10.2017 вони проникли до господарської будівлі на території домоволодіння ОСОБА_11 , звідки намагалися таємно викрасти вироби з металу, однак, коли ОСОБА_8 був у господарській будівлі, а він на подвір`ї, їх застала потерпіла ОСОБА_11 , яка викликала поліцію.

У вчиненому злочині щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену кримінальним законом відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_8 під час судового розгляду вину в інкримінованому йому злочині визнав та дав показання про обставини незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, які за змістом співпадають з показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , а також узгоджуються із наведеними вище фактичними обставинами кримінального провадження.

Крім визнання обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 своєї вини, вина кожного з них в інкримінованому їм злочині підтверджується у повному обсязі наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_11 показала, що 16 жовтня 2017 року вона виявила у своєму дворі ОСОБА_7 , який вчиняв крадіжку виробів з металу, після чого викликала дільничого, а потім слідчо-оперативну групу. Тоді ж ОСОБА_7 їй повідомив, що в господарській будівлі ще знаходиться ОСОБА_8 , який є його співучасником. Далі по приїзду працівників поліції було виявлено в гаражі ОСОБА_8 .

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16.10.2017 вбачається, що ОСОБА_11 повідомила про вчинення крадіжки металевих виробів з її домоволодіння саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а. п. 92-93).

Даними протоколу огляду місця події від 16.10.2017 з фототаблицями, підтверджується обстановка домоволодіння АДРЕСА_1 , де зафіксовано сліди пошкодження вікна приміщення господарської будівлі, у якій зберігалося майно потерпілої ОСОБА_11 , та також було виявлено ОСОБА_8 з ОСОБА_7 , які перебували на території вказаного домоволодіння. Далі під час огляду на ґрунті перед ушкодженим вікном господарської будівлі та у самій господарській будівлі було виявлено та вилучено вироби з металу, які намагалися викрасти обвинувачені (а. п. 95-101).

16 жовтня 2017 року на території домоволодіння АДРЕСА_4 було проведено огляд місця події, під час якого здійснено зважування брухту металу, виявленого у домоволодінні АДРЕСА_5 , та зафіксовано вагу брухту металу, щодо якого здійснено замах на таємне викрадення обвинуваченими - 101 кг (а. п. 102-104).

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що разом з ОСОБА_13 був очевидцем вилучення та зважування брухту металу.

Зазначені предмети, що були виявлені під час огляду місця події 16.10.2017, визнані речовими доказами та передані на зберігання потерпілій ОСОБА_11 (а. п. 126).

Вартість майна, щодо якого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили незакінчений замах на таємне вирадення, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №23294 від 28.11.2017 складає 454 грн 50 к. (а. п. 107-109). Вартість процесуальних витрат на залучення експерта для проведення експертизи склала 396 грн 00 к. (а. п. 106).

Оцінивши зазначені вище докази, досліджені під час судового розгляду, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та взаємозв`язку - достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов наступного висновку:

- обвинувачений ОСОБА_7 винен у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб, і його дії належить кваліфікувати за частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України;

- обвинувачений ОСОБА_8 винен у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб, і його дії належить кваліфікувати за частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до вимог статей 65-67, 103 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, а також ступінь реалізації злочинного наміру;

- обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину шляхом надання показань про його обставини, вчинення злочину неповнолітнім;

- відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України;

- відомості про особу згідно досудової доповіді щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 від 15.03.2017, а саме, що він проживає разом з матір`ю та вітчимом, які є пенсіонерами, раніше судимий за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України у 2014 році та за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України у 2017 році, соціально-побутові умови приміщення знаходяться у задовільному стані, без зручностей. З 1-го по 9-й клас навчався у Лиманській ЗОШ, де зарекомендував себе як недисциплінований учень, систематично пропускав заняття без поважних причин, до виконання доручень ставився не сумлінно. Наркотичні речовини та алкогольні напої не вживає, однак палить цигарки. Має друзів з антисоціальною поведінкою. Наявний високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а. п. 40-45); а також відомості про особу обвинуваченого, що містяться у письмових доказах, наданих сторонами, а саме, що неповнолітній ОСОБА_7 раніше судимий за аналогічний злочин, вчинив новий злочин протягом строку випробування (а. п. 131-135), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах, чи обліку у сімейного лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Лиман не перебував (а. п. 128, 136), за місцем проживання характеризується, як особа на адресу якої скарг не надходило (а. п. 127), має незадовільні умови життя (а. п. 130).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, також відомостей викладених у досудовій доповіді органу пробації, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання, а також відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кримінального кодексу України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання ОСОБА_7 належить призначити за сукупністю вироків, відповідно до статті 71 Кримінального кодексу України.

З метою забезпечення виконання вироку, до набрання ним законної сили, належить застосувати у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Під час призначення покарання ОСОБА_8 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано:

- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, а також ступінь реалізації злочинного наміру;

- обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину шляхом надання показань про його обставини;

- відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України;

- відомості про особу згідно досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_8 від 20.03.2017, який проживає в АДРЕСА_2 , разом з матір`ю та двома сестрами, раніше судимий за злочини проти власності, має цивільну дружину та малолітнього сина ОСОБА_14 , 2015 року народження, працює офіційно у ПП "Енерго-Стиль" слюсарем 5-го розряду, соціально-побутові умови житлового приміщення знаходяться у задовільному стані, у вільний час займається автомобільною технікою, значний час приділяє вихованню сина, навчався у Зміївському професійному енергетичному ліцеї за фахом слюсар-зварювальник. Наркотичні речовини та алкогольні напої не вживає. Наявний середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення. На думку органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (а. п. 46-49); а також відомості про особу обвинуваченого, що містяться у письмових доказах, наданих сторонами, а саме, що ОСОБА_8 раніше судимий за аналогічний злочин вироком від 29.06.2017, та вчинив злочин під час іспитового строку (а. п. 140-143), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 139), за місцем проживання характеризується, як особа на адресу якої скарг не надходило (а. п. 138).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, також відомостей викладених у досудовій доповіді органу пробації, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання, а також відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кримінального кодексу України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання ОСОБА_8 належить призначити за сукупністю вироків, відповідно до статті 71 Кримінального кодексу України.

З метою забезпечення виконання вироку, до набрання ним законної сили, належить застосувати у відношенні ОСОБА_8 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до статей 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави належить стягнути в рівних частках процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі по 198 грн 00 к.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_7 винним у злочині, передбаченому частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі статті 71 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, призначеного за даним вироком, приєднати 6 місяців позбавлення волі, що є частиною не відбутого покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, призначеного за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21.09.2017 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

З метою забезпечення виконання вироку, до набрання ним законної сили, застосувати у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор", взяти його під варту із зали суду та з цього часу рахувати строк відбуття покарання.

Визнати ОСОБА_8 винним у злочині, передбаченому частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі статті 71 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, призначеного за даним вироком, приєднати 1 рік позбавлення волі, що є частиною не відбутого покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, призначеного за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.06.2017 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, і остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

З метою забезпечення виконання вироку, до набрання ним законної сили, застосувати у відношенні ОСОБА_8 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор", взяти його під варту із зали суду та з цього часу рахувати строк відбуття покарання.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі з кожного по 198 (сто дев`яносто вісім) грн 00 к.

Речові докази: брухт чорного металу, загальною вагою 101 кг, що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_11 , - вважати їй повернутим.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченим, законному представнику та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1