Справа № 461/7747/18
Провадження № 1-кс/461/8827/18
УХВАЛА

12.12.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 30.08.2018 року старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області Львівській області ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 30.08.2018 року старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_4 .

В обґрунтування скарги покликається на те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, протиправною та такою, що не відповідає завданню кримінального провадження.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав з мотивів викладених у ній. Просить скаргу задоволити.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, однак, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, кримінального провадження №00001194 від 10.04.2018р. та постанову про закриття кримінального провадження від 30.08.2018р., заслухавши пояснення скаржника, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).
Встановлено, 30.08.2018 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №00001194 від 10.04.2018 року, у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Як вбачається з оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження, така була прийнята слідчим на підставі результатів службового розслідування, допиту свідків ОСОБА_5 , слідчого СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , старшого оперуповноваженого СКП Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , старшого оперуповноваженого СКП Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.4 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При вирішенні даної скарги слід взяти до уваги правову позицію Європейського суду з прав люди в рішеннях у справах "Афанасьєв проти України" та "Кулік проти України", згідно з якою коли особа робить небезпідставну заяву, що вона зазнала істотно поганого поводження з боку держави, поняття "ефективного засобу захисту" передбачає, між іншим, ретельне та ефективне розслідування, яке здатне призвести до встановлення та покарання відповідальних осіб і включає ефективний доступ скаржника до процедури розслідування.Для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів справи та встановлення і покарання винних осіб. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показів очевидців та експертних висновків тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають можливість встановлення походження тілесних ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту, а вимоги щодо оперативності та розумної швидкості є також безумовними у цьому контексті.

В судовому засіданні встановлено, що всупереч вимогам ч.2 ст.9 КПК України, слідчим при проведенні досудового розслідування не вжито достатніх заходів для повного та всебічного дослідження обставин справи, а також встановлення об`єктивної істини, а саме: не допитано чергового чергової частини Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області та його помічників: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не встановлені та не допитані працівники патрульної поліції, що перебували на чергуванні в ніч з 01.04.2018р. на 02.04.2018р., не проведено впізнання за участю потерпілого ОСОБА_11 , відтворення обстановки та обставин події (слідчий експеремент), не отримано доступу до журналу із чергової частини Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області із записом щодо часу перебування у відділі поліції ОСОБА_11 .

З огляду на наведене, приходжу до висновку, що слідчим не вжито належних та вичерпних заходів для встановлення істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування, а тому оскаржувану постанову слід скасувати та направити справу до прокуратури Львівської області для відновлення слідства.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Скаргу задоволити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 30.08.2018 року старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_4 .

Матеріали кримінального провадження №0001194 скерувати до прокуратури Львівської області для відновлення слідства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_12