Справа № 524/8575/17
Провадження 1-кп/524/49/19
УХВАЛА

01.03.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002417 від 27.06.2017 року відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
13.11.2017 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні ,внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002417 від 27.06.2017 року відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
11.01.2019 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відраховується до 11.03.2019 року включно.
У зв`язку з тим , що по справі не допитані усі свідки, не досліджені письмові докази і головуючий по справі- суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 буде перебувати у частині невикористаної відпустки з 04.03.2019 року по 17.03.2019 року включно, а у обвинуваченого ОСОБА_5 11.03.2019 року сплине строк тримання під вартою, тому суд вважає у даному судовому засіданні розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою .
Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, прокурора, який вважає, що треба обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити строк тримання під вартою, оскільки ризики , передбачені ст.. 177 КПК України існують до теперішнього часу, а саме обвинувачений знаходячись на волі може переховуватись від суду, впливати на свідків, захисника ОСОБА_4 , яка заперечує проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , так як він дуже тривалий час із-за того , що сторона обвинувачення не забезпечує явку свідків до судового засідання , знаходиться під вартою , прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України не доведені ,просить суд змінити запобіжний захід ОСОБА_5 на інший не пов,язаний з позбавленням волі , обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримує думку свого захисника , приходить до наступних висновків:
Відповідно до ст.331 ч.3 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Так, двомісячний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, продовжений ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 11.01.2019 року спливає 11.03.2019 року.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи "Тейс проти Румунії", "Чанєв проти України").
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Крім того,суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини,а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом,зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу утриманні особи під вартою,що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Необхідність продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_5 віднесений відповідно до ст.12 КК України до тяжкого злочину, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст.121 КК України санкцією від 7 до 10 років позбавлення волі , що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може з метою уникнення від покарання, переховуватись від суду на території іншої держави , впливати на недопитаних свідків . Також враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин , передбачений санкцією ч.2 ст.121 КК України, те , що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину в період відбування іншого покарання , призначеного за вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 05.11.2014 року, перебував у розшуку , так як порушив обов`язки встановлені запобіжним заходом у виді домашнього арешту , суд дійшов до висновку, щодо відсутності підстав для зміни чи скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Для запобігання вказаним ризикам, судом також враховується суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України не встановлено.
Таким чином, суд, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, а також враховуючи, що строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 11.03.2019 року, вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на шістдесят днів, а саме до 29.04.2019 року .
Керуючись ст.ст. 331 ч.3, 369 , 372 КПК України, суд , -

У х в а л и в :

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, а саме з 01.03.2019 року по 29.04.2019 року включно .
Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.
Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_1