Справа № 405/36/19
"19" лютого 2019 р. м. Кропивницький
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ОСОБА_3 , з 08.04.2014 року по 13.04.2014 року, більш точної дати не встановлено, знаходився в приміщенні квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_7 .
У вказаний час, ОСОБА_3 , заздалегідь знаючи що, у відділенні шафи яка знаходилася в одній із кімнат вказаної квартири, знаходяться грошові кошти та матеріальні цінності, у нього винник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , шляхом підбору ключа до відділення шафи, яка знаходилась в одній із кімнат вказаної квартири, проник в середину відділення, звідки діючи умисно, таємно, із корисливих спонукань, з метою власної наживи, розуміючи, що його злочинні протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, викрав грошові кошти в сумі 16 000 доларів США, по співвідношенню до національної валюти складає 201 105, 60 гривень, належні потерпілому ОСОБА_7 .
Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_3 , з викраденим зник, майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , майнової шкоди на загальну суму 201 105, 60 гривень.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий злочин проти власності таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, тобто кримінальне правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, не заперечував щодо фактичних обставин кримінального правопорушення та пояснив, що він у квітні 2014 року, знаходячись в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , з відділення шафи, шляхом підбору ключа, викрав грошові кошти в сумі 16 000 доларів США. Викраденим розпорядився на власний розсуд. У вчиненому щиро кається. Цивільний позов визнав повністю.
Враховуючи те, що учасники провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих даних на особу, визнавши недоцільним вивчення письмових доказів у провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
З`ясувавши позиції прокурора та обвинуваченого, а також представника потерпілої, суд дійшов висновку про правильність кваліфікації досудовим слідством дій ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.
При призначенні обвинуваченому покарання суд у відповідності з ст. 65 КК України враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії умисних корисливих тяжких злочинів. ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, бажає виправитися, розкаявся у вчиненому, офіційно не працює, неодружений, раніше не судимий, а також позицію представника потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , який виніс розгляд даного питання на розсуд суду.
Обставиною, відповідно до ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, відповідно до ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 злочину, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, у виді позбавлення волі в межах санкції статті ч.3 ст.185 КК України, яке є необхідним та достатнім, на думку суду, для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстави для призначення ОСОБА_3 покарання більш м`якого ніж передбачено законом або звільнення від відбування покарання з випробуванням відсутні, оскільки ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий тяжкий злочин, ухилявся від слідства, був затриманий за орієнтуванням Укрбюро Інтерпол на території Туреччини та доставлений за екстрадицією на територію України.
Крім того, суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зараховує обвинуваченому в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, включаючи в обрахунок строку попереднього ув`язнення строки перебування особи в установах попереднього ув`язнення, визначені абзацом 4 частини 5 статті 72 КК України.
Підстав для застосування положень ст.69 КК України не встановлено.
До набрання вироком законної сили до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувати.
Цивільний позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи №391 від 11.07.2014 року в сумі 393,12 грн., за проведення судово-трасологічної експертизи №462 від 10.11.2015 року в сумі 491,04 грн., за проведення судово-трасологічної експертизи №578 від 19.11.2015 року в сумі 491,04 грн., за проведення судової дактилоскопічної експертизи №432 від 26.12.2018 року, складають 1144,00 грн., а всього 2519,20 грн.
Речові докази у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
ОСОБА_3 в строк відбування покарання зарахувати строк перебування під вартою з 30.11.2016 року по 28.11.2018 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, у зв`язку з його відбуттям.
ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжний захід не застосовувати.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 201 105, 60 грн. (двісті одна тисяча сто п`ять) грн, 60 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати в сумі 2519 (дві тисячі п`ятсот дев`ятнадцять) грн. 20 коп.
Речові докази відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_9