справа № 208/7490/18
№ провадження 1-кс/208/847/19
УХВАЛА
Іменем України

19 березня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Дніпродзержинської місцевої ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

встановив:
Слідчий звернулась до суду вищезазначеним клопотанням, пославшись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєні тяжкого злочину та злочину середнього ступеню тяжкості, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні слідчий підтримала своє клопотання, просила застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав, наведених у його мотивувальній частині. Також зазначив, що відносно підозрюваного в іншому кримінальному провадженні був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави, яку підозрюваний вніс, але порушив обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що дійсно винний у скоєнні кримінального правопорушення, але, оскільки він працює, просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001761 від 25.10.2018 за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України.

Встановлено, що 24.10.2018, у період часу з 10.30 год. по 11.00 год. ОСОБА_5 перебував біля буд. №7 по вул. Сергія Слісаренка у м. Кам`янському, де побачив припаркований автомобіль ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 . Скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 , тимчасово не здійснював контроль над своїм майном, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, смикнувши рукою за трос, відчинив капот автомобіля ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 , та викрав автомобільний акумулятор «Forse 55» с/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 . Отримавши реальну можливість вільно розпоряджатися таємно викраденим майном, ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а протиправно здобутим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми діями ОСОБА_7 , згідно висновку експерта №15/12.2/403 від 18.12.2018 майнової шкоди, на суму 434 гривень 96 копійок.
Крім того встановлено, що повторно, 17.02.2019 приблизно о 22.00 год. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 вийшли з приміщення бару. ОСОБА_5 попросив останнього надати йому свій мобільний телефондля здійснення дзвінків. ОСОБА_8 , довіряючи ОСОБА_5 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон «Хiaomi Redmi 5a» вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №19/12.1/188 від 12.03.2019, складає 2433 гривень 33 копійки, у якому знаходилася сім картка оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє, та мобільний телефон знаходився у двох чохлах вартість одного складає 300 грн., вартість другого складає 200 грн., та між чохлами знаходилися грошові кошти у розмірі 400 грн.

Отримавши від ОСОБА_8 мобільний телефон «Хiaomi Redmi 5a», ОСОБА_5 , утримуючи в руках вищевказаний мобільний телефон, почав тікати від потерпілого ОСОБА_8 . Зрозумівши протиправний та відкритий характер вчиненого щодо нього злочину, ОСОБА_8 , намагаючись перешкодити ОСОБА_5 у реалізації його прямого злочинного умислу, схопив ОСОБА_5 за одяг та намагався його зупинити, але ОСОБА_5 вирвався з рук ОСОБА_8 та втік, заволодівши майном останнього
Отримавши реальну можливість вільно розпоряджатися відкрито викраденим майном, ОСОБА_5 розпорядився ним на власний розсуд, завдавши своїми діями потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 3333,33 грн.
19.03.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 185 КК України.

19.03.2019р. слідчий СВ Кам`янського ВП звернувся до суду з погодженим з прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи вимоги ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, ч.1 ст.185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показанням потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення особи ОСОБА_5 для впізнання свідку ОСОБА_9 , потерпілому ОСОБА_8 , речовими доказами які долучені до матеріалів кримінального провадження та передані на зберігання потерпілим та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить до висновку про наявність достатньої кількості доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчий у своєму клопотанні та прокурор у судовому засіданні, як на наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, послались на те, що ОСОБА_5 може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочини майнової спрямованості, один з яких є тяжкий злочин, а також вчиняє кримінальне правопорушення вже не вперше, та на теперішній час у Верхньодніпровськом районному суді Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000009 за ч.2 ст.185 КК України, який до теперішнього часу не розглянуто, що свідчить про те, що останній не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, порушує обов`язки, покладені на нього чинним законодавством, що вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_5 й у подальшому буде порушувати покладені на нього обов`язки, в тому числі й обов`язки, покладені на нього нормами КПК України; окрім того підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, що вказує на те, що він може у будь-який момент залишити межі міста та області з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на потерпілого кримінального правопорушення; так як підозрюваному ОСОБА_5 відомо де мешкають потерпілий та вони знайомі тривалий час;

-вчините інше кримінальне правопорушення, так як підозрюваний ОСОБА_5 вже не вперше вчинює кримінальні правопорушення майнової спрямованості, не маючи постійного місця роботи та заробітку, що вказує на те, що він й у подальшому може вчинювати кримінальні правопорушення майнової спрямованості з метою заробітку коштів, для подальшої їх витрати на власні потреби та свідчить про стійку асоціальну поведінку підозрюваного та надає можливість стверджувати про існування передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику

Слідчий суддя вважає реальними, обґрунтованими та доведеними ризики, перелічені в п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КК України

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Враховуючи, що санкція ч.2 ст.186 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, слідчий суддя не вбачає наразі іншої можливості запобігти ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування у інший спосіб, ніж тримання його під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті. Частиною 4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя при постанові ухвали про застосування запобіжного заходу має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо злочину, вчиненого із застосування насильства або погрозою його застосування; щодо особи, стосовно якої в цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти прожиткових мінімумів.

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, встановленими під час судового засідання ризиками, розмір застави повинен складати шістдесят прожиткових мінімумів, що на дату розгляду клопотання становить 115260,00 грн., що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись статтями 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Застосувати у рамках кримінального провадження №0001761 від 25.10.2018 року до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 17 травня 2019 року.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, визначити розмір застави 115260,00 гривень. У разі внесення застави на депозитний рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні зобов`язання, які він повинен буде виконувати строком до 17 травня 2019 року:
- з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора;
- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1