Справа № 446/394/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/630/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 із доповненнями на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08.12.2016р. щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Любешка Перемишлянського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 271 КК України, у кримінальному провадженні № 0000435 від 05.12.2014р.
за участю: прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08.12.2016р. ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст. 271 КК України до покарання у виді 2 років виправних робіт з відрахуванням 20 % заробітку у дохід держави щомісячно, з позбавлення права обіймати посади повязані з розпорядчими функціями, щодо організації робіт, строком на 2 роки.

За вироком суду, ОСОБА_7 16.10.2014р., перебуваючи на посаді старшого майстра шляхового 2-ї лінійної дільниці ВП «Кам`янка-Бузька дистанція колії» ДТГО «Львівська залізниця», недостатньо контролював безпечне виконання робіт підлеглими працівниками, чим порушив вимоги п.п. 4.9 (відповідає за стан охорони праці на дільниці), 4.11 (відповідає за дотримання інструкцій з охорони праці), 4.12 (дотримання працівниками дільниці і ним самим правил внутрішнього трудового розпорядку) та п.2.11 «Посадової інструкції старшого майстра шляхового 2-ї лінійної дільниці», а саме ОСОБА_7 не переконався у тому, що перевірка рейкового господарства дефектоскоп ним візком супроводжувалась колійним майстром або бригадиром колії і достатньою кількістю сигналістів, не менше двох та не вчинив заходів до припинення таких робіт, що спричинило смертельне травмування майстра цеху рейкової дефектоскопії Кам`янка-Бузької дистанції колії ДТГО «Львівська залізниця» ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та травмування монтера колії Кам`янка-Бузької дистанції колії ДТГО «Львівська залізниця» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мали місце 16.10.2014р. близько 12 год. на перегоні Сапіжанка-Добротвір ДТГО «Львівська залізниця», другий пікет п`ятого кілометра.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив порушення вимог законодавчих актів про охорону праці, а саме п. 3.1, 3.3 «Інструкції з охорони праці № 17 для операторів дефектоскопних візків», затвердженої Наказом ВП «Кам`янка-Бузька дистанція колії» від 04.02.2013р. № 127 та посадову інструкцію на старшого майстра шляхового 2 лінійної дільниці ОСОБА_7 , що спричинило загибель людей, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 271 КК України.
Не погоджуючись із даним вироком суду, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуваний вирок та закрити кримінальне провадження.
Свої апеляційні вимоги захисник мотивує відсутністю у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, та покликається на те, що висновки суду першої інстанції, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Вважає, що наведені у вироку суду докази, якими суд першої інстанції обґрунтував своє рішення, свідчать про відсутність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.
Звертає увагу, що в оголошеній ОСОБА_7 підозрі є тільки перелік нормативних актів, які ніби то він порушив. Разом з тим, що саме зробив чи не зробив ОСОБА_7 взагалі не вказано, як і не вказано про причинний зв`язок між його діяннями і наслідками. При цьому, наголошує, що ОСОБА_7 взагалі не міг вплинути на події, які стались 16.10.2015р.
Вказує, що при розслідуванні було однозначно встановлено, що на момент настання нещасного випадку роботи взагалі не проводились. 16.10.2014р., після того як ОСОБА_12 провів інструктаж та направив бригаду з 3-х осіб для виконання робіт, один з працівників залишив місце робіт у зв`язку із захворюванням. При цьому, про це не було повідомлено ні ОСОБА_12 , ні ОСОБА_7 . У подальшому два інші працівники ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , не повідомивши нікого, припилили роботи і транспортували візок у неробочому стані до місця зберігання. Всупереч вимогам інструкції залишили візок на колії, Кравець пішов відчиняти кладову, яка знаходилась біля колії, що є грубим порушенням правил техніки безпеки.
Покликається на те, що згідно показань свідка ОСОБА_14 візок був обладнаний GPS навігатором, згідно фіксації якого візок знаходився без руху на місці пригоди щонайменше 1 хвилину. Зазначає, що при відтворенні обставин нещасного випадку комісія проводила експеримент із застосуванням відеозапису, який було долучено захистом як доказ у судовому засіданні, і згідно якого на місці події було чути сигнали наближаючого локомотива, який їх подавав ще за 350 метрів, а також чути сигналізацію від переїзду, який автоматично спрацював за 2 хвилини до під`їзду локомотива. Отже, ОСОБА_13 та ОСОБА_11 мали об`єктивну можливість заздалегідь зняти візок з рейок та після того йти до кладовки.
Разом з тим, у вироку суду не зазначено чому суд першої інстанції не взяв до уваги однозначних показань ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також дані відеовідтворення нещасного випадку, які чітко вказують на невинуватість ОСОБА_7 .
Наголошує, що достовірно було встановлено місце знаходження ОСОБА_7 при видачі завдання працівникам бригади, він фізично не міг контролювати їх відправку на роботу, і щоденний контроль за кожним із працівників не передбачений службовими обов`язками ОСОБА_7 .
Захисник ОСОБА_9 подав доповнення до поданої апеляційної скарги, у яких просить оскаржуваний вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги захисник мотивує неповнотою судового розгляду.
Вказує, що судом першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 271 КК України, об`єктивна сторона якого характеризується: діянням-порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь якому підприємстві; наслідками у вигляді загибелі людей чи інших тяжких наслідків; причинним зв`язком між діяннями і наслідками. Окрім цього, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу даного злочину є обстановка та місце його вчинення.
Покликається на те, що з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваного вироку суду не вбачається у чому полягає причинний зв`язок між порушеннями вимог законодавства та наслідками, які настали.
Наголошує, що під час судового розгляду не було допитано безпосередніх учасників події ОСОБА_16 та ОСОБА_11 , не надано їх показанням правової оцінки, внаслідок чого суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку про наявність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення і постановив рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали подану із доповненнями апеляційну скаргу та просили таку задоволити, думку прокурора про безпідставність заявлених апеляційних вимог сторони захисту, з огляду на законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги із доповненнями, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку не дотримані.

Так, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 16.10.2014р., перебуваючи на посаді старшого майстра шляхового 2-ї лінійної дільниці ВП «Кам`янка-Бузька дистанція колії» ДТГО «Львівська залізниця», недостатньо контролював безпечне виконання робіт підлеглими працівниками, чим порушив вимоги п.п. 4.9 (відповідає за стан охорони праці на дільниці), 4.11 (відповідає за дотримання інструкцій з охорони праці), 4.12 (дотримання працівниками дільниці і ним самим правил внутрішнього трудового розпорядку) та п.2.11 «Посадової інструкції старшого майстра шляхового 2-ї лінійної дільниці», а саме ОСОБА_7 не переконався у тому, що перевірка рейкового господарства дефектоскоп ним візком супроводжувалась колійним майстром або бригадиром колії і достатньою кількістю сигналістів, не менше двох та не вчинив заходів до припинення таких робіт, що спричинило смертельне травмування майстра цеху рейкової дефектоскопії Кам`янка-Бузької дистанції колії ДТГО «Львівська залізниця» ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та травмування монтера колії Кам`янка-Бузької дистанції колії ДТГО «Львівська залізниця» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мали місце 16.10.2014р. близько 12 год. на перегоні Сапіжанка-Добротвір ДТГО «Львівська залізниця», другий пікет п`ятого кілометра.
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_7 вчинив порушення вимог законодавчих актів про охорону праці, а саме п. 3.1, 3.3 «Інструкції з охорони праці № 17 для операторів дефектоскопних візків», затвердженої Наказом ВП «Кам`янка-Бузька дистанція колії» від 04.02.2013р. № 127 та посадову інструкцію на старшого майстра шляхового 2 лінійної дільниці ОСОБА_7 , що спричинило загибель людей, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 271 КК України.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції покликався на показання свідка ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , а також на: журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці ВП «Кам`янка-Бузька дистанція колії»; інструкцію з охорони праці №17 для операторів дефектоскопних візків ВП «Кам`янка-Бузька дистанції колії» ДГТО «Львівська залізниця»; акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 16.10.2014р. о 11:59 год. у ВП «Кам`янка-Бузька дистанція колії» від 27.11.2014р.; акт №1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 21.11.2014р.; акт №2 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 21.11.2014р.; висновок експерта за № 94/2014 від 17.11.2014р. трупа ОСОБА_10 ; висновки експерта № 3349/2014-т від 23.10.2014р., № 1492/2014-ім від 21.10.2014р. та № 2712-2713/2014р. від 06.11.2014р. експертиза крові та внутрішніх органів з трупа ОСОБА_10 ; висновок експерта № 2050 від 25.11.2014р. ОСОБА_11 ; посадову інструкцію старшого майстра шляхового 2 лінійної дільниці ОСОБА_7 ; вирок Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області про притягнення ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.271 КК України; наказом по особовому складу від 01.12.2014р. за № 82/0с; наказ про груповий нещасний випадок із смертельним наслідком за №40-с від 27.11.2014р.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, покликавшись у вироку на вищенаведені докази, не надав їм належну правову оцінку відповідно до вимог ч.1 ст. 94 КПК України.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки посадовим обов`язкам обвинуваченого ОСОБА_7 , які передбачені його посадовою інструкцією.

Разом з тим, суд першої інстанції, як на доказ вини обвинуваченого, покликався у вироку на журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці ВП «Кам`янка-Бузька дистанція колії», з якого вбачається, що саме ОСОБА_12 16.10.2014р. здійснював проведення інструктажу ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , а також на вирок Кам`янко-Бузького районного суду Львівської області від 30.12.2014р. про притягнення ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 271 КК України за порушення вимог законодавства про охорону праці, що спричинило загибель людини та інші тяжкі наслідки, у чому обвинувачується ОСОБА_7 .

За даними акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 16.10.2014р. о. 11.59 год. у ВП «Камянка-Бузька дистанція колії» від 27.11.2014р., на який покликався у вироку суд першої інстанції, ОСОБА_7 - старший майстер шляховий 2 лінійної дільниці ВП «Камянка-Бузька дистанція колії», недостатньо контролював виконання робіт підлеглими працівниками, чим порушив вимоги п/п 4.9,4.11, 4.12. «Посадової інструкції старшого майстра шляхового 2-лінійної дільниці», а саме п. 4.9.-відповідає за стан охорони праці на дільниці; п.4.11-відповідає за дотримання інструкцій з охорони праці ,протипожежної безпеки і виробничої санітарії; п.4.12.відповідає за дотримання працівниками дільниці і ним самим правил внутрішнього розпорядку.
Разом з тим, поза увагою суду першої інстанції залишились обставини виконання робіт, згідно яких операторами дефектоскопічного візка ОСОБА_10 та ОСОБА_16 та монтером колії ОСОБА_11 було допущено порушення Інструкції охорони праці № 17 для операторів дефектоскопічним візків, з умовами якої вони були ознайомлені. Окрім цього, суд першої інстанції не навів мотивів у чому саме проявилась недостатність контролю з боку ОСОБА_7 , і як він повинен був діяти у даній ситуації.

При цьому, у судовому засіданні суду першої інстанції не було допитано ОСОБА_16 та ОСОБА_11 , які були безпосередніми учасниками події, за наслідками якої ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження.
Окрім цього, механізм отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та ОСОБА_11 судом першої інстанції не досліджувався.
Враховуючи те, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.2 ст. 271 КК України, характеризується: діянням порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві; наслідками у вигляді загибелі людей чи інших тяжких наслідків; причинним зв`язком між діянням і наслідками. Крім того, обов`язковими ознаками об`єктивної сторони складу даного злочину є обстановка і місце його вчинення.

Між тим, суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 271 КК України, у вироку не зазначив, у чому полягає причинний зв`язок між порушеннями вимог законодавства про охорону праці та негативними наслідками.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до переконання, що суд першої інстанції належним чином не проаналізував усі зібрані у справі докази, які стверджують чи спростовують обвинувачення, та постановив вирок з істотними порушеннями кримінального процесуального закону,які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

У відповідності до ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, в числі іншого, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповнота судового розгляду.
Згідно ч.1 ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Як передбачено ч.1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
За таких обставин вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 не можна вважати законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому такий підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, який слід провести із чітким дотриманням вимог чинного законодавства, з урахуванням доводів апеляційної скарги, та відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне й обґрунтоване рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 410, 412, 416, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 із доповненнями задоволити.

Вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08.12.2016р. щодоОСОБА_7 скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4