Справа №636/5085/18
Провадження №1-кп/636/8/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2019 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001459 від 15.10.2018 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одесса, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
14.10.2018 року, приблизно о 07 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись у гостях у свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок інших осіб, впевнившись при цьому, що його злочинні дії не будуть помічені потерпілим ОСОБА_5 , який у цей час відпочивав на ліжку, діючи умисно, ОСОБА_3 таємно викрав цифровий ефірний приймач Т2 «STRONG STR 8502», вартість якого, відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи за №4338 від 26.11.2018 року, становить 392 гривні, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на вказану суму. Після чого, разом з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Від потерпілого ОСОБА_5 до суду надійшла заява, в якій останній просив суд розглянути вказане кримінальне провадження за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить призначити йому покарання відповідно до діючого законодавства.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, які вважали можливим за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішив питання про проведення судового розгляду без потерпілого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб його вчинення. Зокрема він пояснив, що дійсно, 14.10.2018 року близько 07 год. 00 хв. знаходився за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де таємно викрав цифровий ефірний приймач Т2 «STRONG STR 8502».
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить висновку, що вина обвинуваченого, яка виразилась у таємному викраденні чужого майна, доведена, дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, осіб на своєму утриманні не має, має постійне місце реєстрації та проживання, в силу статті 89 КК України не судимий, тимчасово не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має позитивну характеристику за місцем мешкання, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у межах санкції цієї статті.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому потрібно призначити у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Таким чином, суд, керуючись ст. ст. 124, 368 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи за №4338 від 26.11.2018 року у розмірі 572 грн.
Цивільний позов не заявлявся. Відносно обвинуваченого запобіжний захід не обирався.
Долю речового доказу по кримінальному провадженню суд вважає за необхідне визначити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп.
Речовий доказ цифровий ефірний приймач Т2 «STRONG STR 8502», переданий потерпілому ОСОБА_5 залишити в його розпорядженні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.
Головуюча