Справа № 459/2772/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/185/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 296 КК України

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8
та його представника - адвоката ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 23 лютого 2017 року

в с т а н о в и л а :

вироком Жовківського районного суду Львівської області від 23 лютого 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, та призначено йому покарання вигляді двох років позбавлення волі.

Звільнено ОСОБА_6 від покарання та його відбування у зв`язку з закінченням строків давності відповідно до ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України.

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 1 січня 2008 року, близько 03 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку «Просвіти», що на проспекті Шевченка, 15 в місті Червонограді Львівської області, підійшов до ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та, сприйнявши його за іншу особу, затіяв із ОСОБА_8 сварку, під час якої в присутності значної кількості громадян висловлював в адресу останнього нецензурні слова, тим самим грубо порушив громадський порядок.

Реалізовуючи свій злочинний задум, ОСОБА_6 з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою з особливою зухвалістю, в присутності сторонніх осіб, умисно, безпричинно наніс ОСОБА_8 один удар рукою в область голови та один удар в область грудей. Діючи в групі з ОСОБА_6 та підтримуючи хуліганські дії останнього, невстановлені особи, що знаходились біля нього, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, стали умисно наносити численні удари руками та ногами по голові та інших частинах тіла ОСОБА_8 , поваливши його на асфальтне покриття.

Продовжуючи хуліганські дії, в групі з невстановленими особами, ОСОБА_6 з хуліганських спонукань схопив рукою ОСОБА_8 за комір куртки з-заду, застосовуючи фізичну силу, переміщаючись з місця на місце, став тягнути його на себе, стискаючи комір куртки навколо шиї ОСОБА_8 , не даючи змоги останньому звільнитися, забезпечуючи своїми протиправними діями безперешкодне, умисне нанесення ударів ногами та руками по тілу ОСОБА_8 невстановленим особам, які підтримували його протиправні дії.

Хуліганські дії ОСОБА_6 та невстановлених осіб були припинені лише після того, як ОСОБА_8 ножем умисно наніс ОСОБА_6 удар в живіт.

Своїми хуліганськими діями ОСОБА_6 спільно із невстановленими особами спричинили ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці лівого вушного завитка, забої м`яких тканин в тім`яній та потиличній ділянках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Жовківського районного суду Львівської області від 23 лютого 2017 року скасувати та постановити новий вирок, яким перекваліфікувати його дії з ч.2 ст. 296 КК України на ч.1 ст. 296 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. Вважає вирок суду незаконним. Суд у своєму вироку покликається лише на показання потерпілого ОСОБА_8 , його матері ОСОБА_10 та його товариша ОСОБА_11 , але суд не взяв до уваги покази, які містяться у матеріалах справи. Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_8 також вчинив щодо нього злочин, який призвів до тривалого розладу здоров`я, весь час змінює показання щодо нанесених ударів, а також щодо осіб, які його били. Вважає, що потерпілий та інші свідки здійснили обмову щодо нього.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, пояснення потерпілого ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_9 , які заперечили проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обгрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок суду підтверджується сукупністю зібраних і перевірених в судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку.

На виконання вимог закону суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно встановив усі обставини справи в їх сукупності, поклав в основу вироку об`єктивні докази, досліджені в судовому засіданні, та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про порушення судом першої інстанції при постановленні вироку норм кримінального та кримінального процесуального закону, що призвело до його незаконного засудження за ч.2 ст. 296 КК України, то такі є голослівними і необґрунтованими. У справі відсутні дані про порушення вимог кримінального процесуального закону в ході збирання та закріплення доказів, а відповідно немає підстав для оцінки доказів, які лягли в основу вироку, як недопустимих чи недостовірних.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних і перевірених в судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку:

показаннями потерпілого ОСОБА_8 , даними ним в судовому засіданні в суді першої інстанції, а також в суді апеляційної інстанції, про те, що в ніч з 31 грудня на 1 січня 2008 року, близько 03 год. 30 хв., він перебував разом з товаришем ОСОБА_12 на сцені біля «Будинку просвіти», що на проспекті Шевченка, 15 в м. Червонограді Львівської області, та в цей час до них підійшли чотири молодих хлопці, одним з яких був ОСОБА_13 , які попросили відійти в сторону. Коли вони зійшли вниз зі сцени ОСОБА_13 почав на нього кричати, безпричинно вдарив його рукою в обличчя. Поряд з ОСОБА_14 стояли ще троє незнайомих для нього хлопців. Ствердив, що від ударів він впав на асфальт та відчув удари ногами по всьому тілу, по ногах, тулубу, голові. Коли намагався піднятись, то ОСОБА_13 зловив його руками за комір куртки з-заду, став тягнути до себе та нагинав до землі. Перебуваючи у безпорадному стані, він витягнув з кишені складний ніж з метою налякати ОСОБА_15 , при цьому ним було нанесено удар в область живота обвинуваченого;

показаннями свідка ОСОБА_11 , даними ним в судовому засіданні в суді першої інстанції, який ствердив, що в ніч з 31 грудня на 1 січня 2008 року, близько 03 год. 30 хв., він перебував разом з товаришем ОСОБА_8 на сцені біля «Будинку просвіти», що на проспекті Шевченка, 15 в м. Червонограді Львівської області, та в цей час спілкувались з дівчатами, коли до них підійшли чотири молодих хлопці, одним з яких був ОСОБА_13 , які попросили спустись вниз з сцени. Ствердив, що в цей час розмовляв з одним з хлопців. Решта хлопців розмовляли з ОСОБА_16 цей час побачив, що ОСОБА_13 наніс удар ОСОБА_17 в обличчя. В цей час, коли ОСОБА_13 притримував ОСОБА_18 , інші хлопці, які були поряд з ОСОБА_14 , також наносили удари ОСОБА_17 ;

показаннями свідка ОСОБА_19 , даними ним в судовому засіданні в суді першої інстанції, який ствердив, що від старшого сина дізнався, що його син ОСОБА_13 перебуває у відділенні реанімації Червоноградської лікарні. Пояснив, що йому стало відомо, що під час св`яткування нового року біля ялинки у м. Червонограді під час конфлікту між його сином ОСОБА_13 та ОСОБА_20 його син отримав травму у живіт. Ствердив, що ОСОБА_13 лише один раз відштовхнув та лише один раз вдарив ОСОБА_18

показаннями свідка ОСОБА_10 , даними нею в судовому засіданні в суді першої інстанції, яка показала, що св`яткувала новий рік 1 січня 2008 року у м. Івано-Франківську. Коли приїхала додому 2 січня 2008 року, то дізналася у відділенні поліції, що її син ОСОБА_21 наніс ОСОБА_6 тілесне ушкодження в живіт;

рапортом оперативного чергового Червоноградського МВ ОСОБА_22 від 1.01.2008 року, згідно якого 1.01.2008 року, о 4 год. 15 хв., в приймальне відділення Червоноградської міської лікарні був доставлений ОСОБА_6 з проникаючим ножовим пораненням черевної порожнини;

протоколом огляду місця події від 1.01.2008 року, згідно якого місцем події є територія біля «Будинку Просвіти», що на АДРЕСА_2 ;

висновком експерта № 128/2008 від 28.02.2008 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної стінки зліва від пупка з ушкодженням тонкого кишківника, яке по тяжкості відноситься до тяжких, як небезпечні для життя в момент спричинення;

висновком експерта № 06/2008 від 4.01.2008 року, згідно якого у ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці лівого вушного завитка, забоїв м`яких тканин в тім`яній та потиличній ділянках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд першої інстанції вірно встановив в діях обвинуваченого склад злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, а доводи сторони захисту про те, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст. 296 КК України, визнаються колегією суддів, як необгрунтовані.

Наявність ознак хуліганства, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, в діях обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується тим, що обвинувачений вчиняв дії в групі осіб на АДРЕСА_2 , що є громадським, людним місцем, чим порушив громадський порядок, під яким розуміється стан суспільних відносин, що виник під впливом дії правових норм, моральних засад, звичаїв, правил і знаходить свій вияв у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод.

Висловлювання ОСОБА_6 в сторону потерпілого ОСОБА_8 нецензурними словами, нанесення йому удару в область голови та одного удару в область грудей, притримування потерпілого з метою нанесення іншими особами потерпілому тілесних ушкоджень відбувалося у присутності потерпілого та інших осіб, а саме: свідка ОСОБА_11 та інших осіб, що перебували на вказаному проспекті в ніч св`яткування дня нового року, об`єктивно свідчить про грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, і ці обставини спростовують твердження сторони захисту щодо відсутності в діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.

Колегія суддів вважає необґрунтованими покликання сторони захисту на однобічність, неповноту судового розгляду та неправильність оцінки судом доказів, зокрема, показань свідків.

Суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами ретельно дослідив показання потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_11 , дав їм оцінку у вироку та правильно визнав їх достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою та підтверджуються іншими об`єктивними доказами у справі.

Доводи в апеляційної скарги обвинуваченого про порушення судом процесуального закону при дослідженні доказів, а саме: показань потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не грунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд оцінив зібрані у справі докази і дав у вироку аналіз усіх доказів, які ствердили обвинувачення. При цьому суд на виконання вимог закону мотивував у вироку прийняття одних і відхилення інших доказів та поклав в основу вироку лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає необгрунтованими покликання обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на недостатність доказів для постановлення обвинувального вироку відносно нього щодо визнання його винним за ч.2 ст. 296 КК України.

З урахуванням зазначених вище обставин колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, а викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, не бере до уваги як безпідставні.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що вирок суду постановлений з дотриманням вимог ст. ст. 370-376 КПК України, є законним, обгрунтованим і вмотивованим, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

вирок Жовківського районного суду Львівської області від 23 лютого 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4