1Справа № 335/9031/18 1-кп/335/644/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2018 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Пологи Пологівського району Запорізької області, який проходив військову службу за контрактом на посаді командира гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , одружений, на утриманні має малолітню дитину, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, -
Так, в середині травня 2018 року лейтенант ОСОБА_6 пройшов співбесіду та отримав відношення про перевід до другого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після чого, ОСОБА_6 з метою подальшого оформлення документів щодо свого переводу до військової частини НОМЕР_2 повідомив свого командира підполковника ОСОБА_5 про отримання відношення щодо переводу до військової частини НОМЕР_3 та запитав процедуру подальших дій.
У той же час, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, попрохав ОСОБА_6 про передачу йому, ОСОБА_5 , неправомірної вигоди для себе у сумі 6 000 гривень або у виді резинового човна «Дельта 260S» за здійснення впливу на прийняття рішення командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_7 про погодження переведення лейтенанта ОСОБА_6 до військової частини НОМЕР_2 та подальшого не перешкоджанні у вказаному переводі, тобто за здійснення впливу на особу, яка уповноважена на виконання функцій держави.
У період часу з середини травня до 14 червня 2018 року, більш точно час не встановлено, ОСОБА_5 погодив у командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 зазначене відношення щодо переведення лейтенанта ОСОБА_6 до військової частини НОМЕР_2 .
У період з 14 червня 2018 року по 17 червня 2018 року ОСОБА_5 неодноразово засобами телефонного зв`язку прохав ОСОБА_6 про надання йому, ОСОБА_5 , неправомірної вигоду для себе у зазначеному виді та повідомив, що резиновий човен «Дельта 260S» вартістю 5 800 гривень або грошові кошти необхідно передати його дружині ОСОБА_8 за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .
У подальшому, 17 червня 2018 року приблизно о 18 годині 40 хвилин ОСОБА_6 , не бажаючи негативних наслідків для себе щодо можливих перешкод у переведенні його до військової частини НОМЕР_3 прибув за визначеною ОСОБА_5 адресою, зустрівся з ОСОБА_8 та повідомив останній, що привіз визначені ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 5 800 гривень за здійснення впливу на прийняття рішення командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_7 про погодження переведення лейтенанта ОСОБА_6 до військової частини НОМЕР_2 та подальшому не перешкоджанні у вказаному переводі, тобто за здійснення впливу на особу, яка уповноважена на виконання функцій держави.
У той же час, ОСОБА_5 , перебуваючи на території с. Дачне, Маріїнського району, Донецької області,діючи умисно, з метою приховання злочинних дій, не повідомляючи ОСОБА_8 про призначення вказаних грошових коштів, повідомив засобами телефонного зв`язку, щоб остання одержала вказані грошові кошти для нього у сумі 5 800 гривень, тобто своїми діями ОСОБА_5 належним чином одержав неправомірну вигоду для себе та розпорядився нею грошовими коштами у сумі 5 800 гривень
У свою чергу, у вказаний час, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , не будучи обізнана про злочинні дії свого чоловіка ОСОБА_5 , одержала вказані грошові кошти у сумі 5 800 гривень та запевнила ОСОБА_6 , що передасть вказані кошти ОСОБА_5
17 червня 2018 року ОСОБА_5 приблизно о 18 годині 40 хвилин, перебуваючи на території с. Дачне Маріїнського району Донецької області, одержав від ОСОБА_6 , за посередництва ОСОБА_8 , яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_5 та яка знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 , неправомірну вигоду у сумі 5 800 гривень за здійснення ним впливу на прийняття рішення командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_7 про погодження переведення лейтенанта ОСОБА_6 до військової частини НОМЕР_2 та подальшому не перешкоджанні у вказаному переводі.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.369-2 КК України, за ознаками одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
31.07.2018 року між прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.369-2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 з урахуванням того, що він беззастережно визнав себе винним, щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем служби,приймаів учавсть у проведенні антитерористичної операції, за ч.2 ст.369-2 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 гривень, та на підставі ст.55 КК України, з позбавленням права обіймати посади з наявністю підлеглих військовослужбовців строком на 1 рік.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 , та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 469, 472, 473, 474 475 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень, з позбавленням права обіймати посади з наявністю підлеглих військовослужбовців строком на 1 (один) рік.
Речові докази: мобільний телефон Samsung Galaxy J3 в корпусі золотого кольору, ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , мобільний телефон Sigмa mobile ІМЕІ: НОМЕР_6 та НОМЕР_7 , передані на відповідальне зберігання до камери схову, - передати ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізького апеляційного суд через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 30-ти днів з дня його проголошення:
- засудженим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1