279/614/19
1-кс/279/299/19
У Х В А Л А
іменем України
11 лютого 2019 року

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростень скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся зі скаргою на бездіяльність Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до його повідомлення від 01.02.2019 року.

Вказав, що 01.02.2019 року звернувся з повідомленням про вчинення головою ОСОБА_5 злочину, передбаченого ст.161 ч.2 КК України вчинення дій, спрямованих на розпалювання релігійної ворожнечі, що виявлялося у розповсюдженні публічних закликів та ідей, що принижують гідністю людей через їх релігійні переконання та спонукають до ескалації насильства чи дискримінації, що йому стало відомо зі слів свідків та свідчень засобів масової інформації. Відомості за його повідомленням до ЄРДР внесенні не були, тому таку відмову вважає незаконною, просив зобов`язати уповноважених осіб внести відомості за його зверненням від 01.02.2019 року до ЄРДР та розпочати розслідування.

В судовому засіданні скаржник доводи своєї скарги підтримав та пояснив, що звернувся з заявою до поліції, оскільки голова Коростенської РДА схиляв прихожан ряду сіл до переходу до ПЦУ.

Представник скаржника скаргу підтримав, пояснив, що його довіритель звернувся з заявою до поліції, яка була зареєстрована, однак відомості про злочин, які були вказані в заяві до ЄРДР внесено не було, що є порушенням положень КПК, тому така бездіяльність є протиправною.

Вислухавши пояснення скаржника, його представника дослідивши матеріали скарги, встановлено наступне:

Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі: ЄРДР) у визначений КПК України строк, є видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК.

Статтею 214 КПК України закріплено обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, оскільки ч.1 ст.214 КПК України передбачає надходження заяви (повідомлення) саме про кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що до внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування не передбачено можливості збору даних, що можуть підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення (окрім проведення огляду місця події у невідкладених випадках), то подана заява, повідомлення мають містити достатні відомості про вчинення конкретного кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.214,ч.4 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

В той же час, вказана норма не містить заборони невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, якщо зроблені заява, повідомлення не містять достатніх відомостей, що можуть свідчити про вчинення певного кримінального правопорушення.

Підтвердженням вказаного висновку є сам факт існування інституту оскарження такої бездіяльності як невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення в порядку глави 26 КПК України, норми якого не передбачають прийняття слідчим суддею безальтернативного рішення щодо задоволення скарги такого виду, а відповідно до положень ст.307 КПК України передбачають можливість прийняття рішення, серед інших, і про відмову у задоволенні скарги.

Крім цього, прийняття та реєстрація заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення та внесення відповідних відомостей до ЄРДР не є тотожними поняттями.

Перше - прийняття та реєстрація заяви чи повідомлення, передбачає отримання та фіксування надходження відповідного звернення до відповідного органу, а друге - внесення відомостей до ЄРДР, передбачає прийняття процесуального рішення про наявність у повідомленні обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, та початок його розслідування.

До того ж, такі дії можуть вчинятись різними суб`єктами. Якщо прийняття та реєстрація заяви чи повідомлення можуть здійснюватись слідчим, прокурором або іншою службовою особою, уповноваженою на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень, то внесення відомостей до ЄРДР може бути здійснено лише слідчим або прокурором.

Дві перших стадії завжди передують третій, однак не завжди мають нею завершуватись.

Обов`язку слідчого або прокурора щодо внесення заяви (повідомлення) до ЄРДР кореспондується обов`язок суб`єкта звернення викласти обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06.04.2016 року №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз положень ст.214,ч.5 КПК України, яка зазначає зміст відомостей, що вносяться до ЄРДР, дає можливість дійти висновку про те, що особа, яка звернулась з відповідною заявою, зобов`язана викласти в ній обставини таким чином, щоб орган, до якого надійшла така заява, мав можливість переконатись в тому, що кримінальне правопорушення дійсно було вчинено і вчинено саме кримінальне правопорушення, а не лише таке існує в уяві особи, яка звернулась з повідомленням, або його вчинення нею лише припускається.

Із зробленої скаржником 01.02.2019 року заяви вбачається, що він повідомив про те, що голова Коростенської РДА ОСОБА_6 шляхом тиску на жителів сіл, пропаганди та агітації, схиляв до переходу громади с.Ушомир, Бондарівка, Ушиця Коростенського району до УПЦ ЦП. Такі дії, на думку скаржника, містять склад злочину, передбаченого ст.161 ч.2 КК України.

Дане повідомлення було прийнято та зареєстровано 01.02.2019 року в ЖЄО за №1211.

Відповідно до диспозиції ст.161 КК України відповідальність за вказаною нормою настає за умисні дії, спрямовані на розпалювання національної, расової чи релігійної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі та гідності, або образа почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, а також пряме чи непряме обмеження прав або встановлення прямих чи непрямих привілеїв громадян за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, інвалідності, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Однак, в своєму повідомленні від 01.02.2019 року скаржник не наводить будь-яких достовірних відомостей про вчинення службовою особою місцевого органу виконавчої влади такого злочину як порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної належності, релігійних переконань, інвалідності та за іншими ознаками, які мали б бути внесені до ЄРДР за ст.161 КК України.

В поданій до підрозділу поліції заяві наведено лише певну інформацію, в якій не зазначено конкретні обставини про дії конкретної особи, які, на переконання скаржника, є злочинними.

Отже, суб`єкт оскарження дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для внесення таких відомостей до ЄРДР.

За таких обставин скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.303, 306, 307 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 01.02.2019 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1
Копія згідно оригіналу