Провадження № 11-кп/4820/76/19
Справа № 675/2494/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів
судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
засудженого ОСОБА_10 ,
розглянула в режимі відеоконференцзв`язку в відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_10 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 вересня 2018 року,-
В с т а н о в и л а :
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 вересня 2018 року засудженому ОСОБА_10 відмовлено у відкритті провадження у справі за його заявою про порушення права на захист.
Відмовляючи у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_10 про порушення права на захист, суд першої інстанції обгрунтував своє рішення тим, що передбачені чинним законодавством підстави для вирішення питання, зазначеного у заяві ОСОБА_10 , не віднесені до компетенції Ізяславського районного суду Хмельницької області і не підлягають розгляду в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України, а тому у відкритті провадження було відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_10 просить ухвалу скасувати, ухвалити нову, якою його заяву задовольнити та визнати порушенням те, що під час розгляду Верховним Судом України його касаційної скарги було порушено його право на захист, оскільки розгляд касаційної скарги відбувався у відсутність захисника. Зазначає, що своєю заявою до суду першої інстанції ставив питання про визнання порушення його права на захист.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_9 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_10 підлягає частковому задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції слід змінити з наступних підстав.

ОСОБА_10 засуджений Угорською республікою до довічного позбавлення волі з умовним звільненням через 20 років, ст. 166 КК Угорщини. Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 26 вересня 2007 року приведено у відповідність вказаний вирок Угорського суду та призначено покарання довічне позбавлення волі без конфіскації майна з можливістю умовного звільнення на поруки не раніше ніж через 20 років.
Ухвалою Верховного Суду України від 20 грудня 2007 року постанову апеляційного суду Закарпатської області від 26 вересня 2007 року щодо ОСОБА_10 змінено: виключено з неї висновок про визнання ОСОБА_10 винуватим у вчиненні злочину. Визнано вирок Окружного суду округу Бекес від 21 березня 2002 року та Вищого суду м. Сегед від 21 серпня 2003 року щодо ОСОБА_10 та приведено цей вирок у відповідність з КК України (в редакції 2001 року), за яким визнано ОСОБА_10 засудженим за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі без конфіскації майна з можливістю умовного звільнення на поруки не раніше ніж через 20 років. У решті постанову апеляційного суду залишено без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_10 без задоволення.
Колегія суддів погоджуються з висновками суду першої інстанції про наявність підстав про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_10 з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;

13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Частиною 2 статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:

1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу;

2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу;

3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу;

4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що зазначене питання в заяві ОСОБА_10 не підлягає розгляду в порядку статті 537 та 539 КПК України, а тому у відкритті провадження у справі йому було відмовлено, з такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів.
При ухваленні рішення про відмову у відкритті провадження, суд не вправі вирішувати будь-які доводи заявника, що можливе лише в разі розгляду заяви в судовому засіданні по суті заявлених в ній вимог. Однак суддя таких обставин не врахував, відмовляючи у відкритті провадження, в мотивувальній частині зробив висновок, що на час розгляду касаційної скарги ОСОБА_10 (2007 рік) діяв Кримінально-процесуальний Кодекс України в редакції 1960 року, тобто у діях суддів касаційоного суду порушень ст. 412 КПК України в редакції 2012 року станом на 2007 рік не могло бути (що є неприпустимим на цій стадії судового провадження). Відтак відповідно до ст. 404 КПК України такі висновки, слід виключити з мотивувальної частини ухвали, в зв`язку з чим ухвалу слід змінити.
Інші підстави для скасування чи зміни ухвали суду відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 вересня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою засудженого ОСОБА_10 про порушення його права на захист змінити, виключивши з мотивувальної частини ухвали висновки суду, що на час розгляду його касаційної скарги (2007 рік) діяв КПК України в редакції 1960 року, тобто у діях суддів касаційного суду порушень ст. 412 КПК України в редакції 2012 року станом на 2007 рік не могло бути.

В решті ухвалу суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_10 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді