Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1372/18
У Х В А Л А
26.11.2018 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого та прокурора,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого та прокурора.

Скарга мотивована тим, що в провадженні слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 перебувають матеріали кримінального провадження №0000523 внесеного до ЄРДР 15.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

09.11.2018 року адвокат скаржника звернувся до слідчого у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження із клопотаннями про проведення слідчого експерименту з участю потерпілої та участю судово-медичного експерта, а також про проведення додаткової судово-медичної експертизи та підставі даних слідчого експерименту. Однак, вказує на те, що станом на момент звернення до слідчого судді із вказаною скаргою, вказані процесуальні дії не виконані, слідчий експеримент та додаткова судово-медична експертиза у вказаному кримінальному провадженні не проведена. Із постанови слідчого ОСОБА_5 , про задоволення клопотання від 12.11.2018 року, скаржниці стало відомо, що вказані процесуальні дії не виконані у зв`язку з тим, що матеріали кримінального провадження скеровано до Берегівської місцевої прокуратури. Вважає, що слідчим ОСОБА_5 та прокурорм ОСОБА_4 , грубо порушено вимоги наказу № 296 від 14.04.2016 року « Про затвердження Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України». Просить визнати вказані дії бездіяльними та зобов`язати їх вчинити дії.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_3 , скаргу підтримав, обґрунтувавши її вищенаведеними доводами.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що його особисто лише нещодавно включили в групу прокурорів у вказаному кримінальному провадженні. Особисто до нього жодних заяв чи клопотань зі сторони учасників кримінального провадження не надходило. В задоволенні скарги просив відмовити.

Слідчий СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснив, що до нього надійшли клопотання представника потерпілої адвоката ОСОБА_3 , про проведення процесуальних дій, які ним в строк визначений статтею 220 КПК України розглянуті, та винесені мотивовані постанови про задоволення зазначених клопотань. В своїх діях не вбачає бездіяльності, оскільки після повернення матеріалів кримінального провадження з Берегівської місцевої прокуратури, вказані слідчі дії будуть проведені.

Заслухавши пояснення скаржника, прокурора, слідчого, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України.

За змістом ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні заявником можуть бути оскаржені, серед іншого, рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчим суддею в ході розгляду встановлено, що в провадженні слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП України в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000523 внесеного до ЄРДР 15.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

В ході проведення досудового розслідування по вказаним матеріалам, представником потерпілої 09.11.2018 року, заявлено клопотання про проведення слідчого експерименту з участю потерпілої та участю судово-медичного експерта, а також про проведення додаткової судово-медичної експертизи та підставі даних слідчого експерименту.

В судовому засіданні встановлено, що 12.11.2018 року слідчим ОСОБА_5 , розглянуті вказані клопотання, про що було винесено мотивовані постанови про задоволення клопотань. Дані постанови в порядку встановленому ст.303,304 КПК України дослідчого судді не оскаржувались.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

З огляду на зазначене, обов`язком слідчого протягом трьох днів вирішити клопотання учасника кримінального провадження з приводу виконання будь-яких процесуальних дій, зокрема й з приводу тих, що зазначено потерпілою у своєму клопотанні.

Отже, слідчий суддя констатує, що слідчим, розглянуто клопотання сторони кримінального провадження у порядку та в строк визначений ст.220 КПК України. Таким чином слідчий забезпечив скаржнику гарантоване йому державою право та закріпленого у ст. ст. 6, 13 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язку здійснювати повне й ефективне розслідування та ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Тобто не обмежив учасника кримінального провадження в праві на своєчасне, повне, справедливе, публічне, безстороннє дослідження повідомлених ним у клопотаннях обставин, відповідно ним не допущено бездіяльність.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вирішуючи вимоги скарги на засадах диспозитивності кримінального судочинства, вважаю, що доводи скарги про наявність бездіяльності прокурора також не знайшли підтвердження під час розгляду скарги, оскільки в ході розгляду встановлено, що прокурор користуючись своїм правом передбаченим п.2 ч.2 ст.36 КПК України в межах своєї компетенції має повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування, з метою забезпечення повного та ефективного проведення досудового розслідування.

За таких обставин, перевіривши матеріали скарги та дослідивши надані матеріали, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора (ч.3 ст.307 КПК України) не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Повний текст ухвали оголошено 30.11.2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1