Справа № 357/2225/19
У Х В А Л А

28 лютого 2019 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000552 від 26.02.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2019 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 за матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000552 від 26.02.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України про арешт тимчасово вилученого майна, мотивоване наступним.

Слідчий СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду з названим клопотанням, просить накласти арешт на вилучене 26.02.2019 року під час проведення огляду місці події майно, а саме: легковий автомобіль парки Mitsubishi Galant срібного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику тимчасово затриманих автомобілів, що по вул. Матросова в м. Біла Церква та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , в якості речового доказу, так як винайдені речі можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, можуть бути предметом злочину, речовими доказами, а тому наявна необхідність у застосуванні до вилученого майна такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

В судовому засіданні володілець майна ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, врховуючи заяву та доводи слідчого на які останній посилається в клопотанні, який просив задовольнити клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, 26.02.2019 року до Білоцерківського ВП надійшов рапорт інспектора поліцейського СРПП № 3 Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області старшого сержанта поліції ОСОБА_6 про те, що 26.02.2019 під час несення служби ним було зупинено автомобіль марки «Ауді А6» з д.н.з. НОМЕР_4 , чорного кольору, яким керував ОСОБА_4 , та під час перевірки свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу було виявлено ознаки підробки.

Відомості за вказаним фактом було внесено до ЄРДР за № 0000552 від 26.02.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, було встановлено, що автомобілем марки "Audi А6", чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 .

Так, 26.02.2019 року близько 16.00 години, по вул. Привокзальна, 3 в м. Біла Церква, було зупинено транспортний засіб " Audi А6", чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 . Під час перевірки реєстраційних документів на вказаний автомобіль, було встановлено, що номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу нанесенений кустарним способом.

Цього ж дня, під час проведення огляду місця події, де 26.02.2019 за адресою: м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , автомобіль марки " Audi А6", чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 та ключі від вказаного автомобіля, було вилучено працівниками Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та поміщено на зберігання до вищевказаного відділу.
Враховуючи, що тимчасово вилучене майно - автомобіль марки "Audi A6", чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 та ключі від вказаного автомобіляє предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні є необхідність у накладенні на нього арешту.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, що арешт може бути накладеним на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно є речовим доказом, яким статтею 98 КПК України визнаються матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та лише у випадку, коли є необхідність збереження речових доказів.

Згідно ст.167 КПК України - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п.4 ч.2 ст. 167 КПК України - тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту вище описаного майна є визнання його речовими доказами та проведення судових експертиз.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення може здійснюватися також під час обшуку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч.1,2 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у звязку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно вказане у клопотанні, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та ст.170 КПК України.

Отже, суд приходить до висновку, що слідчий надав суду достатньо доказів того, що незастосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167-168, 170-173 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000552 від 26.02.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 26.02.2019 року речі та документи, зокрема автомобіль марки "Audi A6", чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 та ключі від вказаного автомобіля, яким користувався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 із забороною відчуження вищевказаних речей та документів, які зберігаються в Білоцерківському ВП ГУНП в Київській області, що по вул. Привокзальній, 3а в м. Біла Церква.
Арештом визначити заборону зберігання, користування, розпорядження зазначеним майном їх власника та інших осіб.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити зберігання та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1