Справа № 487/2796/19
Провадження № 1-кс/487/2995/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2019 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000638 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.212, ч.2 ст.364 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2019 року прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000638 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.212, ч.21 ст.364 КК України про накладення арешту на ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) ТОВ «АБУД» (код ЕДРПОУ: 42391401), TOB «АЗАЗ» (код ЕДРПОУ: 42391415), ТОВ «АМХАР» (код ЕДРГІОУ: 42391457), ТОВ «АФАР» (код ЕДРПОУ: 42391462), ТОВ «БАМАД» (код ЕДРПОУ: 42410689). ТОВ «БАУЧИН» (код ЕДРПОУ: 42391478), ТОВ «БІЗНЕС-ТОРГС» (код ЕДРПОУ: 42406363), ТОВ «ВАЦЕР» (код ЕДРПОУ: 42418185), ТОВ «ВІТЧИЗНЯНІ ТОВАРИ» (код ЕДРПОУ: 42418431), TOB «ВОКАН» (код ЕДРПОУ: 42391724), ТОВ «ВУКАР» (код ЕДРПОУ: 42418316), ТОВ «ГЕНРА» (код ЕДРПОУ: 42407058), ТОВ «ГУЗЕМ» (код ЕДРПОУ: 42421596), ТОВ «ДАРКЕ» (код ЕДРПОУ: 42406756), ТОВ «ЗАМФАР» (код ЕДРПОУ: 42391750), ТОВ «ТГРО ПЛЮС» (код ЕДРПОУ: 42391813), TOB «ІНАРО» (код ЕДРПОУ: 42420833), TOB «КВАРА» (код ЕДРПОУ: 42391829), ТОВ «КЕДАН» (код ЕДРПОУ: 42391834), TOB «КІЕРО» (код ЕДРПОУ: 42391950), ТОВ «КУМБА» (код ЕДРПОУ: 42421711), TOB «ЛЕДИК» (код ЕДРПОУ: 42406269), ТОВ «МУЧО» (код ЕДРПОУ: 42391965), ТОВ «МЮЛ1Н» (код ЕДРПОУ: 42421135), ТОВ «НІГЕМ» (код ЕДРПОУ: 42418908), ТОВ «ПРАК-ТОРГ» (код ЕДРПОУ: 42456519), ТОВ «РЕЙКА» (код ЕДРПОУ: 42408360), ТОВ «СОБРІН» (код ЕДРПОУ: 42421450), ТОВ «ТОЛАК» (код ЕДРПОУ: 42408659), ТОВ «ТОРГ-БАЗА» (код ЕДРПОУ: 42391771). ТОВ «ТОРГОВЕ МІСЦЕ» (код ЕДРПОУ: 42456770), ТОВ «УБАН» (код ЕДРПОУ: 42408769), ТОВ «УНОС» (код ЕДРПОУ: 42409605), ТОВ «ФІЛЮР» (код ЕДРПОУ: 42421989), ТОВ «ЦИКО» (код ЕДРПОУ: 42391389), ТОВ «ЧОРІНК» (код ЕДРПОУ: 42422165), ТОВ «ШВИДКО-ОПТ» (код ЕДРПОУ: 42370217), ТОВ «ШЕРГО» (код ЕДРПОУ: 42410029).

Одночасно просив заборонити службовим особам та працівникам зазначених товариств за дорученням, використовувати або будь-яким чином відчужувати вказане майно, починаючи з дня постановлення ухвали.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що слідчим управлінням Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом сприяння службовими особами ГУ ДФС у Миколаївській області, упродовж 2018-2019 років, шляхом використання реквізитів низки підприємств з ознаками фіктивності та документального оформлення безтоварних операцій у пособництві підприємствам реального сектору економіки у схемному формуванню податкового кредиту з ПДВ, що призводить до фактичного ненадходження коштів до бюджету в особливо великих розмірах за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. З ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у період 2018-2019 років невстановлені слідством особи створили або придбали суб`єкти підприємницької діяльності (суб`єкти господарювання), а саме: ТОВ «АБУД» (код ЕДРПОУ: 42391401), TOB «АЗАЗ» (код ЕДРПОУ: 42391415), ТОВ «АМХАР» (код ЕДРГІОУ: 42391457), ТОВ «АФАР» (код ЕДРПОУ: 42391462), ТОВ «БАМАД» (код ЕДРПОУ: 42410689). ТОВ «БАУЧИН» (код ЕДРПОУ: 42391478), ТОВ «БІЗНЕС-ТОРГС» (код ЕДРПОУ: 42406363), ТОВ «ВАЦЕР» (код ЕДРПОУ: 42418185), ТОВ «ВІТЧИЗНЯНІ ТОВАРИ» (код ЕДРПОУ: 42418431), TOB «ВОКАН» (код ЕДРПОУ: 42391724), ТОВ «ВУКАР» (код ЕДРПОУ: 42418316), ТОВ «ГЕНРА» (код ЕДРПОУ: 42407058), ТОВ «ГУЗЕМ» (код ЕДРПОУ: 42421596), ТОВ «ДАРКЕ» (код ЕДРПОУ: 42406756), ТОВ «ЗАМФАР» (код ЕДРПОУ: 42391750), ТОВ «ТГРО ПЛЮС» (код ЕДРПОУ: 42391813), TOB «ІНАРО» (код ЕДРПОУ: 42420833), TOB «КВАРА» (код ЕДРПОУ: 42391829), ТОВ «КЕДАН» (код ЕДРПОУ: 42391834), TOB «КІЕРО» (код ЕДРПОУ: 42391950), ТОВ «КУМБА» (код ЕДРПОУ: 42421711), TOB «ЛЕДИК» (код ЕДРПОУ: 42406269), ТОВ «МУЧО» (код ЕДРПОУ: 42391965), ТОВ «МЮЛ1Н» (код ЕДРПОУ: 42421135), ТОВ «НІГЕМ» (код ЕДРПОУ: 42418908), ТОВ «ПРАК-ТОРГ» (код ЕДРПОУ: 42456519), ТОВ «РЕЙКА» (код ЕДРПОУ: 42408360), ТОВ «СОБРІН» (код ЕДРПОУ: 42421450), ТОВ «ТОЛАК» (код ЕДРПОУ: 42408659), ТОВ «ТОРГ-БАЗА» (код ЕДРПОУ: 42391771). ТОВ «ТОРГОВЕ МІСЦЕ» (код ЕДРПОУ: 42456770), ТОВ «УБАН» (код ЕДРПОУ: 42408769), ТОВ «УНОС» (код ЕДРПОУ: 42409605), ТОВ «ФІЛЮР» (код ЕДРПОУ: 42421989), ТОВ «ЦИКО» (код ЕДРПОУ: 42391389), ТОВ «ЧОРІНК» (код ЕДРПОУ: 42422165), ТОВ «ШВИДКО-ОПТ» (код ЕДРПОУ: 42370217), ТОВ «ШЕРГО» (код ЕДРПОУ: 42410029), з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягає у схемному (неправомірному) формуванні податкового кредиту та податкових зобов`язань з ГІДВ та надання підприємствам реального сектору економіки послуг по незаконному завищенню податкового кредиту з ПДВ в особливо великих розмірах.

26.03.2919 року допитані як свідки ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 повідомив, що ТОВ «ТОРГ- БАЗА» за цією адресою не знаходяться та не знаходилися; ОСОБА_5 , яка є Головою правління ОСББ за адресою: м. Миколаїв, просп. Центральний, 191, повідомила, що ТОВ «ШВИДКО-ОПТ» за цією адресою не знаходиться та не знаходилися; ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 повідомила, що ТОВ «ПРАК- ТОРГ» за цією адресою не знаходиться та не знаходилися; ОСОБА_7 , який працює на посаді заступника начальника СУ ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 12 повідомив, що ТОВ «Баучин» за цією адресою не знаходиться та не знаходилися, приміщення в оренду не передавались; ОСОБА_8 , який є керівником ТОВ «Астро- агро», яке володіє будівлею за адресою: м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 89 повідомив, що ТОВ «ГЕНРА» за цією адресою ніколи не не знаходиться та не знаходилося, приміщення в оренду не надавались; ОСОБА_9 , який здійснює свою діяльність за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 61 повідомив, що TOB «ВОКАН» за цією адресою не знаходиться та не знаходилося; ОСОБА_10 , яка є керівником ТОВ «Укрспецобладнення», яке є власником приміщень за адресою: м. Миколаїв, вул. Громадянська, 16 повідомила, що ТОВ «ФІЛЮР» за цією адресою не знаходиться та не знаходилося, приміщення в оренду не надавались; ОСОБА_11 , яка є головним бухгалтером ТОВ «Цитадель-ЮГ», якому належить будівля за адресою: м. Миколаїв, вул. Героїв України, 91 повідомила, що ТОВ «НІГЕМ» за цією адресою не знаходиться та не знаходилося, приміщення в оренду не надавались; ОСОБА_12 який працює на посаді коменданта гуртожитку для студентів за адресою: м. Миколаїв, вул. Героїв України, 11, повідомив, що ТОВ «СОБРІН» за цією адресою не знаходиться та не знаходилося, приміщення в оренду не надавались; ОСОБА_13 , який є керівником ТОВ «ЕРИДОН-КОМЕРЦ», якому належить будівля за адресою: м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 40 повідомив, що ТОВ «ВІТЧИЗНЯНІ ТОВАРИ» та ТОВ «ШЕРГО» за цією адресою не знаходиться та не знаходилося, приміщення в оренду не надавались; ОСОБА_14 який працює на посаді начальника юридичного відділу ТОВ СП «НІБУЛОН», якому належить будівля за адресою: м.Миколаїв, вул. Велика Морська, 63 повідомив, що ТОВ «УНОС» за цією адресою не знаходиться та не знаходилося, приміщення в оренду не надавались.

27.03.2019 року допитаний як свідок ОСОБА_15 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 повідомив, що ТОВ «РЕЙКА» за цією адресою не знаходиться та не знаходилося, приміщення в оренду не надавались.

29.03.2019 року допитані як свідки ОСОБА_16 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 повідомила, що ТОВ «ЦИКО» за цією адресою не знаходиться та не знаходилося, приміщення в оренду не надавались; ОСОБА_17 , який проживає за адроесою: АДРЕСА_4 повідомив, що ТОВ «ІГРО-ПЛЮС» за цією адресою не знаходиться та не знаходилося, приміщення в оренду не надавались. 01.04.2019 року допитана як свідок ОСОБА_18 , яка є керівником готелю «Александрівський» якому належить будівля за адресою: АДРЕСА_5 повідомила, що ТОВ «МУЧО» за цією адресою не знаходиться та не знаходилося, приміщення в оренду не надавались.

02.04.2019 року до вимог ч. 11 ст. 232 КПК України у режимі телефонної конференції допитано ' ОСОБА_19 , який надав пояснення, що підприємства ТОВ «Амхар» (), ТОВ «Афар» () та ТОВ «Цико» () йомі не відомі. Жодного відношення до реєстрації (перереєстрації), ведення фінансово-господарської діяльності, подання податкової та іншої звітності, відкриття банківських рахунків вищезазначених підприємств він не маю. Місце реєстрації та фактичне місцезнаходження вищевказаних підприємств йому не відоме. Як і не відомо в кого знаходяться печатки, електронні цифрові підписи, первинна фінансово-господарська документація, бухгалтерська та інша звітність вищезазначених підприємств. Жодних дивідендів від фінансово-господарської діяльності вищезазначених підприємств він не отримував. Від свого імені нікому доручення на реєстрацію даних підприємств не надавав. Хто б міг зареєструвати дані підприємства від мого імені я не знаю. Службовою особою на жодних підприємствах ніколи не був, навиками ведення фінансово-господарської діяльності, складання податкової звітності, ведення бухгалтерського обліку не володіє.

Окрім цього, відповідно до отриманої інформації з Головного управління ДФС у Миколаївській області № 2512/9/14-29-08-01-02 від 08.04.2019 року встановлено, що здійснення фінансово-господарських операцій, що відображені у податкових відомостях, а також використовують спільні ІР-адреси для подачі податкової звітності, що свідчить про керування безтоварними операціями одними і тими ж самими особами, які координують роботу кожного із них. Окрім цього згідно інформації з ГУ ДФС у Миколаївській області вбачається, що ТОВ «АБУД», TOB «АЗАЗ», ТОВ «АМХАР», ТОВ «АФАР», ТОВ «БАМАД», ТОВ «БАУЧИН», TOB «ВОКАН», ТОВ «ВУКАР», ТОВ «ГЕРІРА», ТОВ «ГУЗЕМ», ТОВ «ДАРКЕ», ТОВ «ЗАМФАР», ТОВ «ІГРО ПЛЮС», ТОВ «ІНАРО», TOB «КВАРА», ТОВ «КЕДАН», TOB «КІЕРО», ТОВ «КУМБА», ГОВ «ЛЕДИК», ТОВ «МУЧО», ТОВ «МЮЛІН», ТОВ «СОБРІН», ТОВ «ТОЛАК», ТОВ «УБАН», ТОВ «УНОС», ТОВ «ФІЛЮР», ТОВ «ЦИКО», ТОВ «ЧОРІНК», ТОВ «ШЕРГО» взагалі не мають розрахункових рахунків у банківських установах для здійснення фінансово-господарської діяльності. Також встановлено, що співробітники ТУ ДФС у Миколаївській області провели камеральну перевірки лише одного суб`єкта господарської діяльності - ТОВ «РЕЙКА».

Підставою для внесення клопотання стало те, що вказане майно є об`єктом вчинення кримінального правопорушення та речовим доказом у кримінальному проваджені, а отже існує необхідність накладення арешту з метою збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Крім того, на даній стадії кримінального провадження є достатні підстави вважати, що сума податку на додану вартість в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (ліміту ПДВ) по зазначеним платникам податків може бути використана для надання безпідставного податкового кредиту з податку на додану вартість суб`єктам господарювання реального сектору економіки, що призведе до їх втрати і унеможливить відшкодування шкоди спричиненої державі та застосувати спеціальну конфіскацію.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив про його задовольнити.

Клопотання було розглянуто за відсутності представників вищезазначених товариств, з урахуванням положень ст..172 ч.2 КПК України.

Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 22.03.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0000638 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.364, ч.5 ст.27 ч.3 ст.212 КК України за обставинами вчинення службовими особами ГУ ДФС у Миколаївській області зі зловживанням службовим становищем, за попередньою змовою з невстановленими особами умисно з метою одержання неправомірної вигоди для себе та вказаних осіб, усупереч інтересам служби, забезпечили безперешкодне функціонування на території Миколаївської області низки фіктивних підприємств, що спричинило настання тяжких наслідків. Пособництво у продовж 2018-2019 років у схемному формуванні податкового кредиту з ПДВ, що призводить до фактичного ненадходження коштів до бюджету в особливо великих розмірах.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується за наявності підстав передбачених ч. 3 ст. 132 КПК України з метою досягнення дієвості цього провадження (стаття 131 КПК України).

Згідно з п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Частиною 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати;3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно до клопотання прокурор просить накласти арешт, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підтвердження доводів клопотання прокурором наданий витяг з ЄРДР за №0000638 від 22 березня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.5 ст.27 ч.3 ст. 212 КК України, рапорт оЄу УСР ГУНП в Миколаївській області на ім`я начальника УСР ГУНП в Миколаївській області про виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст..214 КПК України), протоколи допиту свідків та інші документи, якими, на думку прокурора, підтверджується необхідність зазначеного арешту.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Зі змісту вказаної норми закону вбачається, що арешт у даному випадку могло бути накладено на гроші, які знаходяться на рахунках підприємств, або видаткові операції. Накладення арешту на активи суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Клопотання прокурора не містить будь-яких посилань на докази, а матеріали провадження - і самих доказів на підтвердження того, що ліміт ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в державній фіскальній службі України зазначених підприємств відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України

Також прокурор зазначає, що вказаний захід забезпечення провадження необхідний для запобігання можливості заподіяння в майбутньому шкоди державі, що не узгоджується з завданнями та метою арешту, визначеними у ст.170 КПК України.

Щодо посилання прокурора, як на підставу застосування арешту ліміту ПДВ - забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, суд звертає увагу на те, що будь-якій службовій особі в даному кримінальному провадженні підозру не пред`явлено, цивільний позов заявлено не було, та відповідно до ст. 96-3 КК України, у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України не передбачено застосування заходів кримінально-правового характеру до юридичних осіб.

При цьому, по своїй правовій природі, ліміт ПДВ в системі електронного адміністрування не є майном для цілей застосування положень ст..170 КПК України.

З урахуванням положень ст..200-1 Податкового кодексу України ліміт СЕА ПДВ є елементом податкових правовідносин. Положеннями п.14.1.105 ПК України закріплено визначення майна у податкових правовідносинах а саме майно у значені наведеному в ЦК України.

За положеннями ст..190 ЦК України майном, як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майно входить у категорію об`єктів цивільного права, визначених положеннями ст..177 ЦК України, та з урахуванням приписів ст..178 ЦК України, повинно підпадати під категорію оборотоздатності, а саме, може відчужуватися або переходить від однієї особи до іншої у порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином.

Суми ліміту ПДВ в СЕА не можуть бути предметом договору купівлі-продажу та не мають оборотоздатності, та не є майном в розумінні положень діючого законодавства.

З урахуванням вищезазначеного, слідчий суддя вважає клопотання прокурора необґрунтованим та так4им, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 169, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання заступника начальника СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_20 у кримінальному провадженні №0001556 про арешт нежитлової будівлі магазину літ."А-2", площею 2173,9 кв.м., що належить на праві власності ТОВ "Стройенергоснаб" - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1