Справа №: 398/3613/18
провадження №: 1-кп/398/130/19
ВИРОК
Іменем України

"13" березня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у присутності обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Олександрії кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 30.07.2018 року за №0002179 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак Запорізької області, громадянина України, одруженого, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України є таким, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

29 липня 2018 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_6 , керуючи автомобілем AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в місті Олександрія по вулиці Героїв Сталінграду, в напрямку від вулиці 6-го Грудня в бік вулиці Франка навпроти будинку 10, де розташоване кафе «У Міші», проявив особисту неуважність та безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки руху, чим позбавив себе можливості оцінювати вірно дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.2, 1.5, 2.3 (б), 10.1, 10.4 ПДР (п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну ..., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); п.10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.10.4. Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою), при виконанні маневру повороту наліво не надав перевагу в русі та допустив зіткнення з моторолером ZHEJIANG, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з останнім. В результаті зіткнення транспортних засобів водій моторолера ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 168 від 27.09.2018 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: травми правої верхньої кінцівки: рани правого плеча, відкритого перелому правої ліктьової кістки, рани правого стегна, які в комплексі відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав в повному обсязі, надав показання, відповідно до яких 29 липня 2018 року близько 16 години 00 хвилин, керуючи автомобілем AUDI A6, рухаючись в місті Олександрія навпроти будинку, де розташоване кафе «У Міші», здійснюючи маневр повороту ліворуч, не побачив потерпілого, який рухався по зустрічній смузі, та допустив зіткнення з моторолером на смузі руху потерпілого, від чого потерпілий впав з моторолера. Обвинувачений викликав поліцію та швидку, поїхав з потерпілим у лікарню, відшкодував витрати на лікування в розмірі 5 000 грн., фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно, і пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин у спосіб, в час та за обставин, зазначених в обвинувальному акті, Цивільний позов прокуратура визнав в повному обсязі, цивільний позов потерпілого про стягнення моральної шкоди не визнав в повному обсязі, у скоєному щиро каявся, зазначив, що вибачився перед потерпілим, просив суворо не карати.

Потерпілий щодо обставин вчинення злочину зазначив, що в обвинувальному акті все викладене вірно, цивільний позов підтримав в повному обсязі, зазначив, що він в цьому році закінчує Криворізький авіаційний інститут за спеціальністю технік по ремонту повітряного транспорту, мріяв стати офіцером та зв`язати своє життя з військовою службою, однак після ДТП визнаний непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку, що приносить йому глибокі моральні страждання, оскільки він не розуміє як йому далі будувати свої майбутнє.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України.

Відповідно до пунктів 20,21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації і транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинуваченим вчинений необережний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості.

Обвинувачений в силу ст.89 КК України є таким, що не має судимості, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, з досудової доповіді вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній та виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав, даних про його особу, враховуючи його вік та стан здоров`я, з урахуванням досудової доповіді, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу у сумі 5100 грн. 00 коп., яке на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності за скоєння необережного злочину, пов`язаного з експлуатацією транспортного засобу, даних про систематичне порушення Правил дорожнього руху в суду немає, суд вважає за можливим не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання в вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

У кримінальному провадженні прокурором Олександрійської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради пред`явлений цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 7029 гривень 26 коп., обвинувачений позов визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується цивільний позов, на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи, з`ясувавши характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з довідкою Міського комунального лікувально-профілактичного закладу Міської лікарні № 1 м. Олександрії вартість витрат на лікування потерпілого ОСОБА_7 за період з 29.07.2018 по 15.08.2018 склала 7029 (сім тисяч двадцять дев`ять) гривень 26 коп. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

За таких обставин, суд вважає цивільний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У кримінальному провадженні потерпілим заявлений цивільний позов про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» 19 823 грн. 98 коп. матеріальної шкоди та стягнення з обвинуваченого 150 000 грн. моральної шкоди. Позов обґрунтований тим, що внаслідок ДТП потерпілий отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, в зв`язку з чим перебував з 29.07.2018 року по 15.08.2018 року на стаціонарному лікуванні, до цього часу продовжує лікуватися амбулаторно, за час лікування ним витрачено 24823,48 грн. Обвинувачений сплатив потерпілому в рахунок витрат на лікування 5 000 грн., тому за вируванням цієї суми зі страхової компанії підлягає стягненню 19823,98 грн. Також в результаті ДТП та отриманих тілесних ушкоджень потерпілому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 150 000 грн. яка виразилася в тривалому лікуванні, відчутті фізичного болю і страждань, у потерпілого майже повністю втрачена функція правої руки, через що потерпілий відчуває постійні незручності та потребує сторонньої допомоги, порушений звичайний спосіб життя, що негативно впливає на особисте життя та соціальні зв`язки.

Обвинувачений цивільний позов в частині в частині моральної шкоди не визнав, про що надав письмові заперечення.

Цивільний відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» відзиву на позов не надав, позовна заява з додатками направлялася на юридичну адресу Страхової компанії та отримана цивільним відповідачем.

Щодо стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» витрат на лікування (матеріальної шкоди), суд зазначає наступне.

Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується цивільний позов, на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи, з`ясувавши характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, суд приходить до наступного висновку.
До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» . Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 зазначеного Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. З огляду на зазначене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/3795465 від 01.06.2018 року, виданого ТДВ СК «Альфа-Гарант» застраховано цивільно-правову відповідальність, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , строк дії договору з 02.06.2018 року по 01.06.2019 року. Пунктом 4 полісу встановлено страхову суму відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю в 200 000 гривень, п.6 визначено розмір франшизи в розмірі дві тисячі гривень. Згідно зі ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням,
утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Подія, яка відбулася 29.07.2018 року за участю забезпеченого транспортного засобу є страховим випадком. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Враховуючи викладене, межі позовних вимог та наявність арифметичної помилки при підрахунку суми витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого, відповідно до досліджених та документально підтверджених витрат, позовні вимоги потерплого про стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» витрат на лікування підлягають частковому задоволенню, за вирахуванням суми франшизи, в розмірі 16 742 грн. 48 коп.

Щодо стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В пункті 9 цієї Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом враховано, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_7 завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості, в зв`язку з чим він тривалий час перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, після ДТП через стан здоров`я він неспроможний повноцінно виконувати елементарні побутові речі, позбавлений можливості вести активний спосіб життя, не може обходитися без сторонньої допомоги, оскільки встановлений апарат Єлізарова, що приносить йому особливі моральні страждання. Крім того, за висновком медичної військової комісії потерпілий визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що свідчить про порушення нормального життєвого укладу потерпілого.
При визначенні розміру моральної шкоди суд приймає до уваги характер правопорушення, ступінь фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, позбавлення можливості їх реалізації, тяжкість вимушених змін у його життєвих відносинах, часу і зусиль, необхідних для відновлення попереднього фізичного стану здоров`я потерпілого. Отже, керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, беручи до уваги зазначені вище обставини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню, і справедливим відшкодуванням моральних страждань, яких зазнав потерпілий, є відшкодування у розмірі 100 000 гривень.
Щодо стягнення з обвинуваченого витрат на правову допомогу в розмірі 1 000 грн., суд зазначає, що заявлені потерпілим витрати, пов`язані з наданням правової допомоги в розумінні ст. 22, 1166 ЦК України не відносяться до збитків, завданих злочином, тому не підлягають задоволенню в рамках заявленого цивільного позову, а відповідно до ст. 118, 120 КПК України відносяться до процесуальних витрат та підлягають стягненню з обвинуваченого як процесуальні витрати.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В АЛ И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) грн 00 коп. без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради до ОСОБА_6 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Міського комунального лікувально-профілактичного закладу Міської лікарні № 1 м. Олександрії витрати на лікування потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 7029 (сім тисяч двадцять дев`ять) гривень 26 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_7 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, ) на користь ОСОБА_7 суму витрат на лікування в розмірі 16 742 (шістнадцять тисяч сімсот сорок дві) гривні 48 копійок.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 витрати на правову допомогу в сумі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 233 від 16.08.2018 року в розмірі 1001 грн. 00 коп., на проведення інженерно-транспортної експертизи №234 від 15 серпня 2018 року в розмірі 1001 грн. 00 коп., на проведення інженерно-транспортної експертизи №235 від 11 вересня 2018 року в розмірі 1001 грн. 00 коп., на проведення інженерно-транспортної експертизи №3836/3837/18-27 від 26 вересня 2018 року в розмірі 1430 грн. 00 коп., на загальну суму - 4 433 (чотири тисячі чотириста тридцять три) гривні 00 копійок.

Речові докази: автомобіль Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_6 повернути обвинуваченому ОСОБА_6 ; моторолер ZHEJIANG, реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_8 повернути ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1