Провадження № 1-кп/742/39/19
Єдиний унікальний № 742/3516/18
ВИРОК
Іменем України
01 квітня 2019 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуках кримінальне провадження за № 0000068 від 20.04.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, не одруженого, із вищою освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи свідком у кримінальному провадженні №0001557 від20.08.2017 року за звинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 121 КК України (номер судової справи 742/3170/17) під час розгляду її Прилуцьким міськрайонним судом, даючи показання в суді, з метою перешкоджання суду у встановленні істині у справі, повідомив неправдиві відомості стосовно обставин вчиненого ОСОБА_6 злочину, змінивши при цьому власні покази, дані під час досудового розслідування.
Так, 15.11.2017 року та 05.12.2017 року обвинувачений ОСОБА_4 під час його допиту в суді у вказаному вище кримінальному провадженні в якості свідка, будучи очевидцем того, як 19.08.2017 року близько 22.00 години ОСОБА_6 завдав кілька ударів кулаками в область голови ОСОБА_7 , дав завідомо неправдиві покази, що 19.08.2017 року близько 22.00 години він був присутній при конфлікті обвинуваченого ОСОБА_6 та невідомого йому чоловіка біля заводу «Пласмас». При цьому показав, що ОСОБА_6 кілька разів ударив сидячого чоловіка по тулубу ногами та на цьому конфлікт закінчився. На запитання: «Чи бив ОСОБА_6 потерпілого по обличчю та голові» в категоричній формі повідомив суду, що повністю спостерігав конфлікт з початку і до кінця та ОСОБА_6 жодних ударів в голову та обличчя вказаного чоловіка не завдавав.
Будучи допитаним, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює та при цьому зазначив, що до нього прийшла співмешканка ОСОБА_6 та попросила змінити покази в суді щодо конфлікту, який стався 19.08.2017 року між ОСОБА_6 та невідомого чоловіка, при якому він був присутній. Він бачив, що невідомий чоловік сидів та щось сказав ОСОБА_6 , у відповідь на, що останній вдарив його ногами та долонями, однак в суді дав неправдиві покази. Щиро кається в скоєному, просить суд суворо не карати.

Після допиту в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 останній просив справу розглянути без дослідження письмових доказів по справі, правильно розуміючи зміст даних обставин справи і наявних доказів, згідно предявленого йому обвинувачення за ч. 1 ст. 384 КК України. Інші учасники судового розгляду не заперечували проти цього, а тому суд, відповідно до ст.349 КПК України, обмежив фактичні обставини справи допитом підсудного, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорювались. Учасникам процесу розяснено, що в такому разі, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 384 КК України, як завідомо неправдивому показанні свідка в суді.

Обставинами, котрі згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що згідно ст.. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

При обранні міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України за ч. 1 ст.384 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного та його позицію до вчиненого, який вчинив умисний злочин, за місцем проживання характеризується посередньо ( а.п.25), згідно медичної довідки психо-неврологічного відділення поліклініки КЛПЗ Прилуцька центральна міська лікарня від 12.09.2018 року № 313 на обліку у психіатра не перебуває ( а.п.27), згідно довідки Прилуцького наркологічного диспансеру №722 знаходиться на диспансерному обліку, психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (а.п.28), відповідно до медичного висновку амбулаторного обстеження особи для встановлення залежності від психоактивних речовин страждає на хронічний алкоголізм та не потребує примусового лікування (а.с. 29-31), раніше не судимого (а.п. 23), згідно повідомлення Прилуцького МРВ філії ДУ «Центр пробації» на обліку не перебуває (а.с. 24), має неповнолітнього сина (а.п. 18), і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів в межах санкції ст. 384 ч. 1 КК України у виді арешту.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст.368 КПК Украни, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

ГОЛОВУЮЧИЙ