Справа №295/1709/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомир клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна та повернення майна, -

Встановив:

До Богунського районного суду м. Житомира надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту та повернення майна, накладеного ухвалами Богунського районного суду м. Житомира від 30.01.2018 року та 19.02.2018 року по справам № 295/1005/18, 295/1966/18. В обгрунтовання вимог заявник вказав, що в ході даного провадження працівниками Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, у сторонніх осіб було вилучено автомобілі Мерседес Спрінтер, 1997 р.в., днз НОМЕР_1 , Мерседес Бенц 200D, 1988 р.в., днз НОМЕР_2 , ВАЗ 2108, 1990 р.в., днз НОМЕР_3 законним володільцем яких є ОСОБА_4 , та відповідні свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Станом на 15.01.2019 року, транспортні засоби володільцю не повернуті. Скаржник вважає, що на даний час відпала потреба у застосуванні арешту до Мерседес Спрінтер, 1997 р.в., днз НОМЕР_1 , Мерседес Бенц 200D, 1988 р.в., днз НОМЕР_2 , ВАЗ 2108, 1990 р.в., днз НОМЕР_3 законним володільцем яких є ОСОБА_4 . Всі слідчі дії, пов`язанні з даними автомобілями були проведені. Жодні правові підстави, чи необхідність утримання вищевказаних транспортних засобів для проведення слідчих дій, у органу досудового розслідування відсутні.

В судове засідання сторони не з`явилися. Представник заявника подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги клопотання підтримує.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін, вивчивши клопотання про скасування арешту майна, встановив.

В провадженні Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, перебуває кримінальне провадження № 0000333, за заявою ОСОБА_4 .

Відповідно до ухвал Богунського районного суду м. Житомира від 30.01.2018 року та 19.02.2018 року було накладено арешти на автомобілі Мерседес Спрінтер, 1997 р.в., днз НОМЕР_1 , Мерседес Бенц 200D, 1988 р.в., днз НОМЕР_2 , ВАЗ 2108, 1990 р.в., днз НОМЕР_3 та на відповідні свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів.

Згідно частини 1 статті 170 КПК України зі змінами внесеними в редакції Закону №769-VIII від 10.11.2015 р., які набрали чинності 11.12.2015 р., вказано, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таким чином саме на власника або володільця майна покладається обов`язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на грошові кошти накладено необґрунтовано

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Зі змісту ч. 2 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 статті 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 р. № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи:не були присутні при розгляді питання про арешт майна;доведуть, що в подальшому /застосуванні цього заходу минула потреба; доведуть, що арешт накладено необгрунтовано.

Згідно з ч.2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів часників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та упередженого розслідування і судового розгляду.

Cлідчий суддя вважає, що на теперішній час і в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою задоволення даного клопотання та скасування арешту.

Суд, керуючись принципами законності та справедливості, взявши до уваги доводи викладені у скарзі, позицію учасників процессу та матеріали досудового слідства, дійшов висновку в необґрунтованості накладеного арешту, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

Постановив:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений, ухвалами слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира у кримінальному провадженні 0000333, за заявою ОСОБА_4 на транспортні засоби - автомобілі Мерседес Спрінтер, 1997 р.в., днз НОМЕР_1 , Мерседес Бенц 200D, 1988 р.в., днз НОМЕР_2 , ВАЗ 2108, 1990 р.в., днз НОМЕР_3 та на відповідні свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів.

Повернути автомобілі Мерседес Спрінтер, 1997 р.в., днз НОМЕР_1 , Мерседес Бенц 200D, 1988 р.в., днз НОМЕР_2 , ВАЗ 2108, 1990 р.в., днз НОМЕР_3 та відповідні свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів законному володільцю ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Богунського
районного суду м. Житомира ОСОБА_1