Справа № 202/4533/18
Провадження № 1-кс/202/85/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
23 січня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

скаржника ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на дії прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , що виразились у неповерненні безпідставно вилученого майна під час обшуку,-

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на дії прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , що виразились у неповерненні безпідставно вилученого майна під час обшуку, відповідно до якої адвокат просив зобов`язати прокурора повернути безпідставно вилучене майно ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон Iphone X, IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон NOKIA 6700 c-1 IMEI НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 8 100 (вісім тисяч сто) доларів США.
Вимоги скарги обґрунтовані тим, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000661 від 29 травня 2018 року, відомості про яке внесено до ЄРДР за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку, за результатами розгляду якого слідчим суддею постановлено ухвалу від 23 листопада 2018 року якою клопотання слідчого було задоволено та надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаною ухвалою слідчий суддя також надав дозвіл на вилучення речей і документів, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, підтвердити або спростувати причетність певних осіб до вчинення кримінального правопорушення.

29 листопада 2018 року на виконання ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами проведення якого вилучено майно ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон Iphone X, IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон NOKIA 6700 c-1 IMEI НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 8 100 (вісім тисяч сто) доларів США.
Скаржник у своїй скарзі звертає увагу слідчого судді на те, що хоча вилучене майно не можна вважати тимчасово вилученим, оскільки дозвіл на його відшукання був наданий ухвалою слідчого судді від 23 листопада 2018 року, в той же час, при проведенні обшуку слідчий не звернув увагу на відсутність взаємозв`язку вилученого майна із кримінальним провадженням. На думку адвоката ОСОБА_5 вилучені мобільні телефони та грошові кошти не мають відношення до кримінального провадження № 0000661 від 29 травня 2018 року. Так, зокрема, грошові кошти отримані ОСОБА_4 внаслідок продажу власного автомобіля. Адвокат ОСОБА_5 вважає що діями прокурора порушено права та законні інтереси ОСОБА_7 під час досудового розслідування, що і зумовило його звернення до слідчого судді з відповідною скаргою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги адвоката ОСОБА_5 , посилаючись на існування ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 листопада 2018 року про надання дозволу на проведення обшуку, згідно якої, зокрема, було надано дозвіл на вилучення мобільних телефонів та грошових коштів та таким чином вилучене майно не можна віднести до тимчасово вилученого. Звернув увагу слідчого судді на те, що на даний час ОСОБА_4 мобільні телефони вже було повернуто. Грошові ж кошти на даному етапі досудового розслідування мають важливе значення для з`ясування всіх обставин у кримінальному провадженні, зокрема для проведення судово-економічної експертизи. Вважає скаргу адвоката в частині повернення грошових коштів необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

Скаржник ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав в частині повернення грошових коштів, оскільки мобільні телефони, на момент розгляду скарги, вже повернуті органом досудового розслідування.

Адвокат ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 01 листопада 2018 року, в судовому засіданні вимоги поданої ним скарги в частині повернення грошових коштів, що були вилучені під час проведення обшуку, підтримав та наполягав на їх задоволенні. Слідчому судді надав пояснення аналогічні тим, що викладені у скарзі та звернув увагу на те, що вилучені грошові кошти не мають жодного відношення до матеріалів кримінального провадження, оскільки грошові кошти отримані ОСОБА_4 внаслідок укладення договору купівлі-продажу.

Вислухавши учасників провадження та дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з документів долучених до скарги, в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000661 від 29 травня 2018 року, відомості про яке внесено до ЄРДР за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України. 23 листопада 2018 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська на підставі клопотання слідчого, надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукання та вилучення визначеного даною ухвалою переліку речей і документів.

29 листопада 2018 року на підставі вказаної ухвали слідчого судді було проведено обшук, під час якого було вилучене майно, а саме: мобільний телефон Iphone X, IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон NOKIA 6700 c-1 IMEI НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 8 100 (вісім тисяч сто) доларів США.
На момент розгляду скарги мобільні телефони були повернуті їх власнику ОСОБА_4 , а тому скарга розглядається слідчим суддею в частині повернення грошових коштів, що були вилучені під час проведення обшуку.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту, зазначено в ст. 169 КПК України.

На підставі ч. 7 ст. 236 КПК при обшуку слідчий, прокурор має право зокрема оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частина 5 вказаної статті наголошує, що обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.

Таким чином, зі змісту вищевказаної статті вбачається, що тимчасово вилученим майном вважаються вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Відтак, не є тимчасово вилученим майном речі, що вилучені під час обшуку відповідно до переліку, що зазначений в ухвалі слідчого судді. Таким чином, до цього майна не застосовується норма абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України щодо необхідності повернення майна.

Ухвалою ж слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 листопада 2018 року про проведення обшуку - дозвіл на проведення обшуку був наданий з метою відшукання та вилучення речей та документів, серед яких є і грошові кошти, які мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя не може прийняти до уваги доводи скаржника та його представника з приводу того, що вилучені грошові кошти не мають відношення до кримінального провадження № 0000661, оскільки надання оцінки, яким саме шляхом здобуті ці грошові кошти не входить до компетенції слідчого судді.

Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні скаржником та його представником не доведено, що дії органу досудового розслідування при проведенні обшуку 29 листопада 2018 року мали незаконний характер, а відповідно не доведено, що мала місце бездіяльність прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні безпідставно вилученого майна під час обшуку, а саме грошових коштів в сумі 8 100 (вісім тисяч сто) доларів США, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на дії прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , що виразились у неповерненні безпідставно вилученого майна під час обшукувідмовити.

Керуючись ст.ст. 169, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на дії прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , що виразились у неповерненні безпідставно вилученого майна під час обшуку- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст проголошено 25 січня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1