Номер провадження: 11-кп/813/643/19
Номер справи місцевого суду: 511/1311/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.12.2018 року, -

встановив:

оскаржуваною ухвалою районного суду, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000493 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.304 КК України повернутий прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що в обвинувальному акті відсутнє належне формулювання обвинувачення, яке унеможливлює додержання основних принципів кримінального провадження щодо справедливого судового розгляду та гарантії на реалізацію захисту обвинуваченим.
Не погодившись з ухвалою районного суду, прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на незаконність ухвали суду, з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд обвинувального акту. В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Крім того, прокурор посилається на те, що рішення прийняте незаконним складом суду, що є підставою для скасування ухвали суду.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України - обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

За змістом частин 1, 3 статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Зокрема, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
Вимоги до змісту обвинувального акта та додатків до нього викладені в ст. 291 КПК України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення. При цьому, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення.
Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Як убачається зі змісту обвинувального акта в кримінальному провадженні №0000493, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України, він фактично відповідає вимогам ст. 291 КПК України, та містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону.

За таких обставин твердження районного суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, із посиланням на відсутність належного формулювання обвинувачення, є безпідставними. Відповідно до змісту обвинувального акта в ньому з достатньою повнотою зазначені час, місце, спосіб вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 злочину, передбаченому ч.1 ст.304 КК України.

При цьому, формулювання обвинувачення за ч.1 ст.304 КК України, яке викладене в обвинувальному акті, з посиланням на фактичні обставини втягнення обвинуваченим ОСОБА_8 неповнолітнього ОСОБА_9 в злочинну діяльність, а саме вчинення ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 та неповнолітнім ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, є цілком логічним та закономірним, оскільки без викладення обставин вчинення злочину до участі в якому ОСОБА_8 залучив неповнолітнього, сформулювати обвинувачення за ч.1 ст.304 КК України, є неможливим.

За таких підстав, посилання районного суду в оскаржуваній ухвалі про те, що в обвинувальному акті обвинувачення викладено по двом статтям кримінального закону, в той час як обвинувачення в даному кримінальному провадженні висунуто ОСОБА_8 лише за ч.1 ст.304 КК України, є необґрунтованими.
Крім того, апеляційним судом встановлені обставини, які виключали участь судді ОСОБА_1 у розгляді кримінального провадження №0000493 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.304 КК України.
Так, в оскаржуваній ухвалі, районний суд послався на те, що судом, під час підготовчого судового засідання було встановлено, що вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.04.2019 року, який набрав законної сили 21.05.2018 року, ОСОБА_11 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Цим же вироком визнані винними та засудженні ОСОБА_10 та неповнолітній ОСОБА_9 . При цьому, у поданій апеляційній скарзі прокурор зазначив про наявність сумнівів у неупередженості судді у даному кримінальному провадженні, оскільки кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України було розглянуто тим же складом суду та у ньому ухвалено вирок відносно ОСОБА_8 .
Апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги прокурора такими, що заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення ч.6 ст.9, ч.1 ст.7, ст.ст.75, 76 КПК України, суддя ОСОБА_1 розглянула кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та неповнолітнього ОСОБА_9 та ухвалила вирок, яким засудила обвинувачених за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що фактично, у відповідності до положень ст.76 КПК України, виключало можливість участь судді в розгляді поєднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст.304 КК України, оскільки вказане кримінальне провадження фактично стосувалося тих самих обставин вчинення злочину групою осіб, до складу якої входили обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та неповнолітній ОСОБА_9 .
За наведених підстав суддя ОСОБА_1 , отримавши обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст.304 КК України мала заявити собі самовідвід, що не було здійснено, що свідчить про існування підстав, які у відповідності до вимог п.2 ч.2 ст.412 КПК України, є безумовною підставою для скасування оскаржуваної узвали.
З урахуванням наведеного, оскаржувана ухвала суду про повернення обвинувального акту прокурору підлягає скасуванню, а обвинувальний акт підлягає поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст.314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.12.2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000493 від 06.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 повернуто прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 скасувати, та призначити новий розгляд обвинувального акта в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4