Провадження №1кп/638/433/19
справа № 638/2718/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за №0001511 від 29.03.2017 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-

в с т а н о в и в :

27 березня 2017 року близько 16 годині 40 хвилин ОСОБА_5 перебував на парковці банку «Райффайзен Банк Аваль» за адресою: м. Харків, вул. Новгородська 11 у своєму автомобілі марки «Mazda моделі 6» державний номер НОМЕР_1 , збираючись покинути вказану паркову зрозумів, що його виїзд перекритий автомобілем марки «VW моделі Caddy» державний номер НОМЕР_2 . З`ясувавши, що водієм автомобіля «VW моделі Caddy» є ОСОБА_4 між останніми на цьому ґрунті виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_5 , стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_4 , діючи умисно, наніс удар правим коліном в ділянку паху потерпілого в результаті чого згідно висновку судово-медичного експерта №837 - ая/18 від 16.02.2018 року останньому спричинено закрита тупа травма калитки у вигляді травматичної припухлості м`яких тканин у ділянці паху та зовнішніх статевих органів, із наявністю синця та гематоми в цій ділянці. Від удару в пахову ділянку потерпілий зігнувся, ОСОБА_5 наніс удар кулаком правої руки в ділянку лівої скроні ОСОБА_4 в результаті чого відповідно до висновку судово-медичного експерта №837 - ая/18 від 16.02.2018 року останньому спричинено синець на голові, який викликав незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше шести днів і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2 «Б», 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №837 - ая/18 від 16.02.2018 року за ступенем тяжкості закрита тупа травма калитки у вигляді травматичної припухлості м`яких тканин у ділянці паху та зовнішніх статевих органів із наявністю синця та гематоми в цій ділянці, яка в своїй течії ускладнилась розвитком інфекційного процесу призвела до хірургічного втручання у ході якого було видалено загниваючу гематому - не є небезпечною в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3 тижні (21 день), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості (згідно п.п. 2.2.1. «а», «б», «в», 2.2.2, «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені злочину, передбаченого за ч.1 ст. 122 КК України визнав частково та показав, що 27.03.2017 року у денний час припарковав свій авто «Мазда» на вул. Новгородській №11 в м. Харкові. Повернувшись побачив заблокований свій авто транспортним засобом марки «VW моделі Caddy» державний номер НОМЕР_2 . Через деякий час повернувся водій вказаного авто, сів за кермо та став виїжджати, на що зробив останньому зауваження, оскільки був на емоціях. Потерпілий відповів взаємною грубістю, в результаті чого виник словесний конфлікт, ініціатором якого вважає потерпілого. Штовхнувши ОСОБА_4 , потерпілий наніс удар рукою затиснутою ключами в область скроні, та захищався від подальших ударів, виставив своє коліно, в результаті чого допускає отримання потерпілим вищезгаданих тілесних ушкоджень. Вважає себе також потерпілим від дій ОСОБА_4 .. В подальшому висловив думку про згоду відшкодування лікування потерпілому за наявності підтверджуючих документів.

Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в пред`явленому йому обвинуваченні, суд дійшов до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив знаходження 27.03.2017 року о 16.10 на своєму авто на парковці по вул. Новгородській 11 біля фінансової установи - банку, в якому працює. У зв`язку з відсутністю паркувальних місць перегородив дорогу, залишивши свій авто на незначний час. Підійшовши до свого автомобіля побачив незнайомця, який нецензурно лаявся та відразу наніс удар коліном в пах, другий удар припав на голову. Намагався захищатися, відбивався. Робітники банку втрутилися в цей конфлікт та викликали поліцію. В результаті тілесних ушкоджень поніс значні матеріальні витрати та моральні страждання. Просив суд в рахунок відшкодування матеріальних збитків стягнути з обвинуваченого 2205,14 грв. та морального 50000 грв..

Свідок ОСОБА_7 підтвердив що є працівником «Райффазен банк Аваль» та бачив 27 березня 2017 року в час перерви як авто «Мазда» чорного кольору намагалася виїхати з парковки, однак їй заважав інший транспортний засіб, який належав банку. ОСОБА_4 підходив до свого авто, в той час як водій «Мазди» підійшов впритул до потерпілого та наніс удар коліном в пах, від чого останній зігнувся, намагався відштовхнути обвинуваченого від себе. Впізнає водія «Мазди» як особу, яка нанесла декілька ударів потерпілому. Вважає ініціатором конфлікту обвинуваченого, оскільки транспортний засіб потерпілого дійсно заважав руху автомобілів, про що не заперечував ОСОБА_4 який готовий був звільнити проїзджу частину дороги.

Окрім показів потерпілого та свідка, вина обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України підтверджується наступними дослідженими в суді письмовими доказами:

Витягом з реєстру досудових розслідувань, згідно якого ОСОБА_4 29.03.2017 року звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення відносно нього злочину, який був зареєстрований за №0001511 від 29.03.2017 року.

Згідно висновку експерта №837-ая/18 від 16.02.2018 року у потерпілого мали місце наступні тілесні ушкодження: сінець на голові, закрита тупа травма калитки у вигляді травматичної припухлості м`яких тканин у ділянці паху й зовнішніх статевих органів, із наявністю синця та гематоми в цій ділянці, яка в своїй теорії ускладнились розвитком інфекційного процесу та призвела до хірургічного втручання в ході якого видалено загниваючу гематому. Враховуючи те, що минув тривалий час з моменту отримання тілесних ушкоджень, та проведеної консультації лікарем урологом-андрологом у ОСОБА_4 спостерігаються стійкі наслідки перенесеної травми у вигляді збільшення та деформації головки статевого члену й посттравматичному орхоепідидиміту, який ймовірніше за все став причиною розвитку еректильної дисфункції. Ці ушкодження утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удар або удар-стиснення, та могли бути отримані на протязі доби до моменту первинного огляду. Цей висновок підтверджується виглядом, характером ушкоджень. За ступенем тяжкості: закрита тупа травма калитки у вигляді травматичної припухлості м`яких тканин у ділянці паху й зовнішніх статевих органів, із наявністю синця та гематоми в цій ділянці, яка в своєї течії ускладнились розвитком інфекційного процесу та призвела до хірургічного втручання в ході якого видалено загниваючу гематому не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад трьох тижнів (21 день), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Синець на голові викликав незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів і за цією ознакою відноситься до легких тілесних ушкоджень. Покази ОСОБА_4 , викладені ним в статусі потерпілого в протоколі проведення слідчого експерименту від 06.02.2018 року, а також в протоколі додаткового допиту потерпілого від 4 жовтня 2017 року в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині терміну і механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень при заподіянні 27.03.2017 року травматичних впливів в ділянку голови й паху. Виходячи з вищевикладеного, вищезазначені тілесні ушкодження могли бути отримані в строк та при обставинах, на які посилається ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту та в протоколі додаткового допиту.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 06.02.2018 року за участю потерпілого, в якому відтворено обставини події від 27.03.2017 року о 16.40 в АДРЕСА_2 .

Протоколами пред`явлення особи для впізнання від 06.02.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_7 , де останні вказали на ОСОБА_5 , як на особу котра нанесла тілесні ушкодження потерпілому.

Таким чином, часткове невизнання обвинуваченим вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, суд розцінює як спробу ухилитись від кримінальної відповідальності за скоєне, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження, а зібрані у справі докази, що були досліджені судом, суд вважає послідовними, логічними, такими що узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, тому покладає їх в основу обвинувального акту.

Оцінюючи вищезазначені досліджені судом докази по справі, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому злочині доведена повністю і його умисні дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КК України, які виразилися в умисному заподіянні тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке є злочином середньої тяжкості, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію злочину та дані про особу обвинуваченого, який одружений, має сина 2013 року народження, не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не судимий. Згідно висновку досудової доповіді, беручи до уваги отриману інформацію, історію правопорушень, а також ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а саме середній рівень, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить особливої небезпеки для суспільства. Виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі можливе, однак, в разі проходження курсу пробаційної програми «Подолання агресивної поведінки».

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі. Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення злочину, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням злочину, та характеризують поведінку останнього після вчинення злочину, та індивідуальних властивостей обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання останнього, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого злочину і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що в своєї сукупності відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

В кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_4 до обвинуваченого заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди 2205,14 грв. та моральної шкоди на суму 50000 грв..

Суд вважає, що внаслідок дій ОСОБА_5 заподіяно як матеріальну, так і моральну шкоду потерпілому ОСОБА_4 , оскільки він поніс витрати на лікування, переніс моральні страждання, а тому даний позов підлягає задоволенню в частині підтверджених документально витрат на лікування на суму 2205,14 грв.. Також слід задовольнити вимоги потерпілого про відшкодування моральної шкоди частково в сумі 10000 грв. з розрахунку того, що протягом тривалого часу після заподіяння йому тілесних ушкоджень він переніс моральні страждання, перебуваючи на тривалому лікуванні.

Речові докази в справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1 та п.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов заявлений потерпілим задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 2205,14 грв., та моральну в розмірі 10000 грв..

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_5 та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Головуючий