Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/387/19
Провадження № 1-в/553/152/2019
У Х В А Л А
Іменем України

14.05.2019 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

представника ПВК - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :
У лютому 2019 року ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить переглянути його справу та звільнити від відбування покарання до родини, вказуючи, що розкаявся у вчиненому злочині, а також хворіє, оскільки мав струс мозку, просив пом`якшити покарання.

Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні уточнив зміст клопотання, пояснив, що просить звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив врахувати дані про особу ОСОБА_7 , який є багатодітним батьком, та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

Представники ДУ "ПВК № 64" в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, думку прокурора, який заперечував проти клопотання засудженого у зв`язку з безпідставністю, дослідивши матеріали справи та особову справу засудженого, приходить до висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 01.06.2016 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Також, вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 20.03.2017 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 01.06.2016 року і за сукупністю вироків призначене остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу змінено з домашнього арешту на тримання під вартою. Визначено строк покарання рахувати з часу затримання.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 06 вересня 2017 року вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 20.03.2017 року щодо ОСОБА_7 залишено без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_9 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20 березня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 20.03.2017 року відносно ОСОБА_7 набрав законної сили 06.09.2017 року.

Після набрання вироком суду законної сили ОСОБА_7 на підставі протоколу № 38 від 21 вересня 2017 року комісії державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№ 23)" з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії направлений для відбування призначеного покарання до Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64".
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 09.11.2017 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування амністії відмовлено.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26.07.2018 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про передачу на поруки відмовлено.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 02.08.2018 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення відмовлено.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 29.10.2018 року зараховано ОСОБА_7 в строк покарання, призначеного вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 20.03.2017 року у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення в період з 21 червня 2017 року по 06 вересня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про або заміну невідбутої частини
покарання більш м`яким слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 20.03.2017 року, кінець строку покарання 02.11.2019 року.

З характеристики засудженого, наданої начальником відділення СПС ПВК № 64 та затвердженої начальником установи 13.05.2019 року, вбачається, що під час утримання в УВП № 23 м. Полтави вимоги режиму утримання не порушував, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 27.09.2017 року міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії (№ 64). За час відбування покарання характеризується негативно, за допущене порушення установленого порядку відбування покарання три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, два стягнення погашено в установленому законом порядку. Заохочень не має. По відношенню до персоналу установи намагається бути ввічливим, потребує контролю за виконанням їх законних вимог. Не працевлаштований на виробництві установи з власних міркувань, до праці ставиться неоднозначно. До виконання робіт по благоустрою території та приміщень установи виконання покарань відноситься безініціативно, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. За станом здоров`я працездатний. Дотримується санітарно-гігієнічних норм. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, мас достатній рівень необхідних навичок.

Зарахований до програми диференційованого виховного впливу "Професія", навчається за спеціальністю "електрогазозварник" в Полтавському навчальному центрі № 64 при установі. Заходи виховного характеру відвідує, намагається робити для себе вірні висновки. Соціально-корисні зв`язки підтримує з дружиною, синами та донькою шляхом листування та телефонних розмов. За характером спокійний, скритний. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, намагається підтримувати рівні стосунки. Легко піддається впливу з боку засуджених із негативною спрямованістю. Вину у скоєному злочині визнає. Виконавчі листи на засудженого до установи не надходили. 16.01.2018 року рішенням комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні пільги згідно ст. 101 КВК України, як особі яка не стає на шлях виправлення. 16.07.2018 року рішенням комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні пільги згідно ст. 82 КК України, як особі яка не стала на шлях виправлення. 16.11.2018 року рішенням комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні пільги згідно ст. 81 КК України, як такому, що не досяг необхідного ступеню виправленню.

За змістом положень ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Судом достовірно встановлено, що станом на час розгляду даної справи ОСОБА_7 відбув більше 2/3 частини призначеного судом покарання, відповідно, у нього виникло право на застосування положень ст. 81 КК України

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може бути те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Разом з тим, досліджені судом докази та встановлені під час судового розгляду справи дані, на переконання суду, свідчать про недоведеність існування обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Як встановлено в ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Матеріали особової справи засудженого свідчать про те, що під час відбування покарання ОСОБА_7 працював лише один місяць у грудні 2017 року, на даний час не працевлаштований з власних міркувань.

З довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_7 та матеріалів його особової справи вбачається, що за час відбування покарання за період з 27.09.2017 року, тобто майже 2 роки, він не має жодного заохочення, натомість має три стягнення, які застосовувались до нього 05.03.2018 року, 10.09.2018 року, 03.12.2018 року. Одне стягнення не знято та не погашено в установленому законом порядку.

Питання про застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення вирішувалось 16.11.2018 року на засіданні комісії Полтавської виправної колонії № 64, прийнято рішення відмовити в поданні матеріалів до суду на умовно-дострокове звільнення на засудженого, як такого, що не довів своє виправлення.

Поведінка засудженого та матеріали його особової справи не дає підстав стверджувати про те, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Те, що засуджений працював на виробництві установи лише один місяць, на даний час не працевлаштований з власних міркувань, як власне і те, що за період протягом двох років відбування покарання жодного разу не заохочувався, при цьому має три стягнення, одне з яких не знято та не погашено на переконання суду, свідчити про те, що він не завжди дотримується вимог порядку відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав стверджувати, що засуджений ОСОБА_7 на час розгляду даної справи своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим застосування до нього умовно-дострокового звільнення вважає передчасним, а тому не знаходить підстав для задоволення клопотання засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. 537-539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1