Справа № 577/4077/18
Провадження № 1-кп/577/91/19

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове Конотопського району Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, не працюючого, пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
28 липня 2018 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_8 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом із сином ОСОБА_9 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. В цей час між батьком та сином на грунті тривалих неприязних відносин, пов`язаних з частими побутовими конфліктами через відсутність у ОСОБА_9 постійної роботи та заробітку, вживання спритних напоїв, виникла словесна свара та обопільна бійка. Під час вказаного конфлікту ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом з мотивів гострої неприязні до ОСОБА_9 , реалізуючи виниклий умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання наслідків у виді смерті останнього, взяв на кухні зі столу кухонного ножа та, утримуючи його у правій руці, лезом наніс сину один удар в грудну клітину ззаду в область лівої лопатки, після чого, бажаючи довести свій злочинний умислу до кінця, одразу наніс ОСОБА_9 ще два цілеспрямованих удари лезом ножа в область шиї ліворуч, а саме: по передній поверхні шиї у нижній та в середній з переходом у верхню третину. Внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень, які є несумісними з життям людини, ОСОБА_9 помер на місця скоєння злочину. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 167 від 14.09.2018 року ОСОБА_9 були заподіяні рана в проекції 9-го ребра по лопатковій лінії зліва, пошкодження тканини нижньої долі лівої легені по задній поверхні, крововилив по задній поверхні нижньої долі лівої легені, пошкодження плеври в проекції 9-го міжребір`я по лопатковій лінії зліва з крововиливом, які виникли від дії предмету з колючо-ріжучими властивостями незадовго до смерті та в комплексі по небезпечності для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; рана по передній поверхні шиї зліва в нижній третині; рана на лівій боковій поверхні шиї в середній з переходом у верхню третину; крововилив м`яких тканин шиї в проекції ран; пошкодження правої загальної сонної артерії з повним її пересіченням та з крововиливом навколо; пошкодження трахеї на рівні 2-го напівкільця; крововилив на задній стінці глотки; пошкодження шийного відділу хребта на межі 3, 4-х шийних хребців, які виникли від дії предмету з колючо-ріжучими властивостями незадовго до смерті та в комплексі по небезпечності для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_9 . Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок проникаючих колото-різаних ран шиї з пошкодженням загальної сонної артерії з розвитком гострого малокрів`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе визнав повністю і показав, що в сім`ї постійно відбувалися сварки та бійки, син ніде не працював. Того дня сварка розпочалася з приводу того, що син вкрав 300 грн., з цього приводу почали битися в прихожій, син бив, а він захищався. Потім син пішов на кухню, нагнувся над сміттєвим відром, на столі лежав ніж, у нього увірвався терпець, подумав, що у сина також є ніж. Вдарив його ззаду, а потім ще двічі у шию. Син упав між столом і газовою плитою. Він нахилився, щоб витягнути ніж, але у нього почалася агонія. Діяв свідомо, усвідомлював, що робить, спиртних напоїв в той день не вживав, взагалі випиває. Був ображений, роздратований вчинком сина, бажав помститися. Після скоєного пішов в супермаркет, купив горілки та напився. Спиртне розпивав на кухні, що робив в подальшому не пам`ятає. Зателефонував сестрі ОСОБА_10 та повідомив її, що вбив сина, вона приїхала, передав гроші, банківську карту.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 30.07.2018 року вона була в селі, їй зателефонувала сусідка і запитала де вона, та сказала, що них, щось трапилося. Після дзвінка, вона побігла до сусіда він відвіз її в місто. Тривалий час в родині були неприязні стосунки, чоловік нікого ніколи не любив, любив тільки себе. Останні шість років син ОСОБА_11 з ними не проживав. Приходив в гості. Коли чоловік почав отримувати пенсію відділився, став сам собі готував прати, спати. ОСОБА_11 проживав окремо по АДРЕСА_2 разом з співмешканкою ОСОБА_12 . З 2015 року по 2016 рік перебував на біржі. З 2017 року по 2018 рік не працював, жили на її пенсію, був умовно засуджений за крадіжку.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що 30 липня 2018 року зателефонував брат і сказав, що вбив ОСОБА_11 , попросив приїхати. Коли вона приїхала він зустрів її, розповів, що відбулося, але сказав, що з усім справиться сам, також сказав, що вона мабуть його вже не побачить. Вийшла на вулицю зателефонувала в поліцію. Брат постійно розповідав, що вдома негаразди.
Крім того, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується наступними доказами, які були надані суду стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні, а саме: рапортом про виявлення кримінального правопорушення, протоколом огляду місця події від 30.07.2018 року та фототаблицею до нього, протоколом огляду трупа від 31.07.2018 року та фототаблицею до нього, висновком судово-медичної експертизи № 364 від 14.09.2018 року, висновком судово-медичної експертизи № 167 від 14.09.2018 року, протоколом огляду місця події від 30.01.2018 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 30.07.2018 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 03.08.2018 року, постановою про визнання та приєднання речових доказів від 30.07.2018 року, ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду від 01.08.2018 року про накладення арешту на речі, ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду від 15.08.2018 року про накладення арешту на речі, висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 719 від 10.08.2018 року, висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 729 від 15.08.2018 року, висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 733 від 05.09.2018 року, висновком судово-медичної експертизи № 191 від 28.08.2018 року, висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 731 від 04.09.2018 року, висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 732 від 05.09.2018 року, висновком судово-психіатричної експертизи № 422 від 20.08.2018 року, висновком судово-медичної експертизи № 253 від 21.09.2018 року.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до положень ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.
Отже, проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступних висновків.
Показання обвинуваченого в частині завдання потерпілому ножевих поранень та їх наслідків суд вважає цілком логічними, переконливими та послідовними, оскільки вони узгоджуються з письмовими доказами, які були досліджені у судовому засіданні під час судового розгляду даного кримінального провадження.
Твердження сторони захисту, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив вбивство при перевищенні меж необхідної оборони, суд не приймає до уваги з наступних підстав.
Відповідно до ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було перевищення меж необхідної оборони.
Згідно правових позицій Верховного Суду України, викладених у постановах від 15 травня 2014 року у справі № 5-12кс14 та від 01 жовтня 2015 року у справі № 5-134кс15, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.
В судовому засіданні встановлено, що між обвинуваченим та потерпілим був конфлікт, який тривав певний час та який вони припинили. Обвинувачений мав можливість покинути квартиру та уникнути подальшого продовження конфлікту, з боку потерпілого не існувало реальної загрози життю чи здоров`ю обвинуваченого, яку останній мав невідкладно відвернути шляхом заподіяння шкоди. ОСОБА_8 усвідомлював, що нанесення удару ножем тягне за собою наслідки у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю. Сам же, характер та локалізація спричинених тілесних ушкоджень, знаряддя вчинення злочину, спрямованість завданого ним удару у життєво важливий орган потерпілого, поведінка обвинуваченого після того, як потерпілий отримав ушкодження, а саме те, що він не надав допомоги потерпілому, не поцікавився його станом, не повідомив інших осіб для забезпечення надання допомоги потерпілому, свідчать про наявність у нього умислу саме на позбавлення життя потерпілого. А тому, навіть враховуючи наявність неправомірних дій потерпілого щодо обвинуваченого, враховуючи обставини, що передували нанесенню тілесних ушкоджень, суд не може погодитися з доводами сторони захисту щодо вбивства потерпілого сталося внаслідок перевищення меж необхідної оборони, оскільки такі доводи не підтверджуються об`єктивно встановленими обставинами.
Крім того, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується наступними доказами, які були надані суду стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні, а саме:
- рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 30.07.2018 року (а. 6 наданих матеріалів);
- протоколом огляду місця події від 30.07.2018 року та фототаблицею до нього (а. 7 - 27 наданих матеріалів);
- ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01.08.2018 року про надання дозволу на проведений огляд (а. 31 наданих матеріалів);
- протоколом огляду трупа ОСОБА_9 , 1980 року народження, від 31.07.2018 року та фототаблицею до нього (а. 36 - 46 наданих матеріалів);
- довідками КЗ «Конотопська ЦРЛ ім. академіка М.Давидова» від 08.07.2018 року (а. 49, 51 наданих матеріалів);
- характеристикою виданою Конотопською міською радою від 07.08.2018 року (а. 52 наданих матеріалів);
- протоколом огляду місця події від 30.07.2018 року (а. 53, 54 наданих матеріалів);
- постановою про визнання та приєднання речових доказів від 30.07.2018 року (а. 61, 62 наданих матеріалів);
- ухвалами слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01.08.2018 року та 15.08.2018 року про накладення арешту на речі (а. 64 - 66 наданих матеріалів);
- висновком судово-медичної експертизи № 167 від 14.09.2018 року (а. 86 - 94 наданих матеріалів);
- висновком судово-медичної експертизи № 167 від 14.09.2018 року (а. 98 - 106 наданих матеріалів);
- висновком судово-медичної експертизи № 167 від 14.09.2018 року (а. 11 - 111 наданих матеріалів);
- висновком судово-медичної експертизи № 364 від 14.09.2018 року (а. 114 - 117 наданих матеріалів);
- висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 733 від 05.09.2018 року (а. 122 - 124 наданих матеріалів);
- висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 729 від 15.08.2018 року (а. 135 - 137 наданих матеріалів);
- висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 719 від 10.08.2018 року (а. 142 - 143 наданих матеріалів);
- висновком експерта № 191 від 28.08.2018 року (а. 154 - 157 наданих матеріалів);
- висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 731 від 04.09.2018 року (а. 162 - 164 наданих матеріалів);
- висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 732 від 05.09.2018 року (а. 169 - 171 наданих матеріалів);
- висновком судово-психіатричного експерта № 422 від 20.08.2018 року (а. 182 - 185 наданих матеріалів);
- висновком судово-медичної експертизи № 253 від 21.09.2018 року (а. 190 - 196 наданих матеріалів);
- протоколом огляду предметів від 02.08.2018 року (а. 201 наданих матеріалів);
- висновком медичного огляду від 30.07.2018 року (а. 203 наданих матеріалів);
- вимогою № 5999/61 від 30.07.2018 року (а. 204 наданих матеріалів);
- копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 14.07.2000 року (а. 205 наданих матеріалів);
- довідкою КЗ «Конотопська ЦРЛ ім. академіка М.Давидова» № 696 від 31.07.2018 року (а. 207, 208 наданих матеріалів);
- характеристикою виданою Конотопською міською радою № 36 від 07.08.2018 року (а. 209 наданих матеріалів);
- протоколом затримання особи, підозрюваною у вчиненні злочину від 30.07.2018 року (а. 210 - 211 наданих матеріалів);
- постановою про призначення захисника від 30.07.2018 року (а. 212 - 214 наданих матеріалів);
- ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31.08.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (а. 227 наданих матеріалів);
- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним із застосуванням технічних засобів фіксації від 30.07.2018 року (а. 229 - 251 наданих матеріалів);
- заяви ОСОБА_8 від 20.12.2017 року (а. 252 наданих матеріалів).
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншої людини.
Разом з тим, суд вважає за необхідне виключити з обсягу обвинувачення інкриміновану обвинуваченому обтяжуючу обставину - вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки будь яких доказів на підтердження перебування обвинуваченого у такому стані саме під час скоєння злочину стороною обвинувачення під час судового розгляду суду надано не було.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_8 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.
Обставинами, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_8 , є вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.
Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд відносить повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, є особою похилого віку та має незадовільний стан здоров`я.
При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_8 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставин справи, особи обвинуваченого, який є не судимим, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 126, 368, 370, 371 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним за ч. 1 ст. 115 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років.
ОСОБА_8 : запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити раніше встановлений - тримання під вартою; строк відбування покарання рахувати з 30 липня 2018 року, в строк відбування покарання за правилами, передбаченими ст. 72 ч. 5 КК України, зарахувати час попереднього ув`язнення з 30 липня 2018 року до вступу вироку в законну силу, з розрахунку, що один такий день відповідає одному дню позбавлення волі.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду від 01.08.2018 року та ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду від 15.08.2018 року.
Речові докази по справі: кухонний ніж з руків`ям чорного кольору з пластмаси, змиви з рук, контрольні змиви, змиви речовини бурого кольору, бріджі сіро-синього кольору джинсові з сірими вставками, труси сині, гумовий тапочок, футболку синього кольору, темно сині спортивні штани синтетичні зі смугами, що знаходяться в камері схову Конотопського ВП (а. 61, 62 наданих матеріалів) знищити; мобільний телефон самсунг, грошові кошти в сумі 70 грн. повернути ОСОБА_8 ; паспорт Чернявського та два аркуші з рукописним текстом залишити в кримінальному провадженні.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд, а для обвинуваченого в той же строк після вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1