печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_3 про поновлення процесуальних строків та накладення арешту,-

В С Т А Н О В И В :
17.12.2018 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про поновлення процесуальних строків та накладення арешту.

Клопотання обґрунтовано тим, що у Головному слідчому управлінні Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000232 від 05.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, вчиняючи продовжуваний злочин, що складається з тотожних діянь, який потребував довготривалої підготовки у період часу з 09.02.2016 року по 05.11.2018 року, згідно єдиного та відомого усім плану вчинення злочину за попередньою змовою із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, які виконували ролі «оператора», «технічного працівника», «брокера», у складі в організованої групи, утвореної ОСОБА_6 , знаходячись на території України, з використанням веб- ресурсів https://ru.trade12.com/ та https://www.hqbroker.com, а також суб`єктів господарювання: «Еxo Сapital Markets ltd», «Global Fin Services Limited», «CapZone Ltd», ТОВ «Голдекс» (), ТОВ «БСД СЕРЧ» (), ТОВ «БСД РЕСЕРЧ» () заволодів шляхом обману та зловживання довірою, проведення незаконних операцій з використанням електронно- обчислювальної техніки, у складі організованої групи, коштами потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 на загальну суму 20905795 гривень 30 копійок, що становить особливо великий розмір.

12.12.2018 року в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинення вказаного кримінального правопорушення затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Під час затримання підозрюваного ОСОБА_5 проведено особистий обшук підозрюваного, у ході якого виявлено та вилучено, у тому числі: годинник «Samsung Gear S2», мобільний телефон марки «Iphone Х», кошти в сумі 111 гривень та 600 доларів США.

Крім того, проведеними слідчими та процесуальними діями установлено, що співучасники організованої групи, утвореної ОСОБА_6 спілкувались між собою щодо вчинення кримінального правопорушення, у тому числі за допомогою мобільних телефонів та встановленого у них додатку «Telegram», наявної в ній групі з назвою «Admin Work Hard».

Враховуючи викладене, майно вилучене у підозрюваного ОСОБА_5 , є його особистим майном, яке може бути конфісковане за вироком суду, а також є і речовим доказом, оскільки містить сліди вчинення злочину, а відтак є необхідність накладання арешту на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення конфіскації майна та збереження вилучених речових доказів.

Одночасно з цим, слідчий просить поновити пропущений із поважних причин строк на подання клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, але надав заяву у якій клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив його задовольнити.
Враховуючи те, що розгляд справи без повідомлення підозрюваного є необхідним з метою забезпечення арешту майна слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 .
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до ньоґо матеріалів кримінального провадження вбачається, що: 13.12.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, санкція якого передбачає конфіскацію майна як основну міру покарання. Разом з тим встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 мав у власності: годинник «Samsung Gear S2», мобільний телефон марки «Iphone Х», кошти в сумі 111 гривень та 600 доларів США, які у останнього вилучене при особистому обшуку при затриманні в порядку ст. 208 КПК України.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
За вимогами ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
За вимогами ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Вимогами ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактами вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також те що вилучене майно є речовим доказом, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для поновлення процесуальних строків та арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, санкція статті Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити підозрюваному.
Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.
Керуючись вимогами ст. ст. 117, 131, 132, 170-173,309,395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Поновити строк подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна в ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000232 від 05.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене 12.12.2018 року в ході проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме на: годинник «Samsung Gear S2», мобільний телефон марки «Iphone Х», кошти в сумі 111 гривень та 600 доларів США.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за |клопотанням підозрюваного, обвинуваченого. їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1