Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/507/19
№ провадження 1-кп/541/144/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, громадянина України з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

За обвинувальним актом, 20 лютого 2019 року близько 09 год. ОСОБА_5 правомірно перебуваючи на території будинковолодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де він зареєстрований та фактично проживає, достовірно знаючи, що в приміщенні сараю знаходиться велосипед чоловічого типу марки «Україна», належний його батьку ОСОБА_6 , вирішив його викрасти.

З цією метою, ОСОБА_5 реалізуючи виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, користуючись відсутністю власника та інших осіб, тобто діючи таємно, шляхом вільного доступу, викрав з приміщення сараю велосипед синього кольору, чоловічого типу, марки «Україна: належний потерпілому ОСОБА_6 , вартістю, згідно висновку експерта 600 грн.

Після чого, ОСОБА_5 покинув домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , викрадений велосипед марки «Україна» продав ОСОБА_7 , тим самим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим завдав потерплому ОСОБА_6 , матеріальних збитків на загальну суму 600 грн.

Органом досудового розслідування протиправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

05 березня 2019 року у даному кримінальному провадження між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентне 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 суд виходить з наступного.

В поданій на затвердження суду угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Відповідно до положень ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 ч. 3 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Даний злочин згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ст. 474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_6 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п.2 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. 314; 373; 374; 475 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
Затвердити угоду про примирення, укладену 05 березня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000151.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому по ст. 185 ч.1 КК України узгоджене сторонами покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).
Речовим доказам по справі, велосипедом чоловічого типу, марки «Україна» синього кольору переданим на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 - дозволити йому розпоряджатися на власний розсуд.

Процесуальні витрати по справі в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні, які пов`язані із залученням експерта стягнути із ОСОБА_5 на користь держави.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_8