У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.01.2019 Справа №607/468/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про визнання недопустимими доказів та скасування повідомлення про підозру,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить визнати недопустимими докази: протокол огляду місця події від 31 жовтня 2018 року та висновок експерта від 21 листопада 2018 року № 1.4-949/18; скасувати повідомлення про підозру від 01 листопада 2018 року, складене слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором ОСОБА_6 та повідомлення про нову підозру від 01 листопада 2018 року, повідомлену 02 листопада 2018 року, складену слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором ОСОБА_7 , за яким ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0003220 від 31 жовтня 2018 року.

В обґрунтування скарги зазначає, що 31 жовтня 2018 року слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 проведено допит потерпілого у кримінальному провадженні № 0003220 від 31 жовтня 2018 року ОСОБА_9 , покази якого лягли в основу повідомленої підозри ОСОБА_4 . Разом з тим, вказує, що 10 грудня 2018 року він, як адвокат, провів бесіду з потерпілим ОСОБА_9 , яку зафіксував на відео, в ході якої потерпілий розповів про обставини справи, які суттєво відрізняються від тих, що містяться в матеріалах кримінального провадження, та які спростовують підозру ОСОБА_4 .

Зокрема, з посиланням на результати проведеної бесіди з потерпілим, вказує, що потерпілий має поганий зір, не розрізняє рис обличчя, тому не міг об`єктивно здійснити впізнання за фотознімками.Зовнішність злочинця, яку описав потерпілий в ході бесіди, не співпадає із зовнішністю ОСОБА_4 . Також, потерпілий вказав, що чоловік, який забрав у нього гроші, написав розписку, однак слідчим не ініційовано питання про проведення почеркознавчої експертизи з метою встановлення особи, яка її написала. Окрім того, потерпілий вказує, що всі слідчі дії за його участю проводилися у поліції в період з 13.20 год. до 15.00 год. 31 жовтня 2018 року, а о 15.00 год. йому повідомили, що злочинців затримали, разом з тим, у протоколі допиту потерпілого та в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зазначено не ті дати та години, про які вказує потерпілий, а в протоколі затримання від 31 жовтня 2018 року час фактичного затримання вказано о 20.10 год. Також зазначає, що потерпілий повідомив, що огляд місця події, який проводився 31 жовтня 2018 року, був проведений без понятих, останні просто підписали наданий їм протокол огляду, та ніяких відбитків пальців рук поліція не вилучала і не могла цього зробити, оскільки злочинець був у перчатках, при цьому дивним, на думку адвоката, є той факт, що вилучено відбитки пальців тільки невідомого чоловіка, і ні одного відбитку пальців потерпілого, інших мешканців чи відвідувачів квартири, у зв`язку з чим вважає, що вказаний протокол огляду є недопустимим доказом.

На думку захисника, матеріали відеозапису проведеної бесіди з потерпілим, наданого стороною захисту, спростовують всі доводи прокурора про обґрунтованість підозри, оскільки майже усі докази, які мстяться в матеріалах справи, взяті зі слів потерпілого, а потерпілий повідомляє зовсім інші речі.

Окрім того, повідомлення про нову підозру ОСОБА_4 було складено 01 листопада 2018 року, а вручено 02 листопада 2018 року, що є порушенням вимоги ст. 278 КПК України.

Вважає протокол огляду місця події від 31 жовтня 2018 року недопустимим доказом, оскільки він був проведений без понятих, не містить підпису потерпілого, який був учасником слідчої дії, також потерпілий вказав, що злочинець був постійно одягнений в перчатки і не міг залишити відбитки пальців. Окрім того, огляд був проведений незаконно, оскільки проведений без ухвали слідчого судді. Вказує, що хоча нормами КПК України передбачено можливість проникнення до житла за згодою власника, однак це не стосується проведення огляду.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, викладених у ній, та просить її задовольнити.

Слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 в попередньому судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, вказавши, що підозра є обґрунтованою, та підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події, в ході якого за місцем проживання потерпілого вилучено сліди пальців рук; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , під час якого потерпілий описує події, які мали місце 31 жовтня 2018 року; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками, в ході якого потерпілий вказує на ОСОБА_4 ; протоколом додаткового допиту потерпілого від 05 листопада 2018 року; протоколом огляду грошових коштів, які вилучено у ОСОБА_11 , серед яких потерпілий впізнав купюру з його надписом «6400». З цих підстав просить у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши захисника, слідчого, розглянувши матеріали скарги,слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомленняслідчого, прокурора про підозрупісляспливудвохмісяців з дня повідомленняособі про підозру у вчиненнізлочину, але не пізнішезакриття прокурором кримінальногопровадженняабозвернення до суду ізобвинувальним актом - підозрюваним, йогозахисникомчизаконнимпредставником.

Аналіз вказаної норми закону дає підстави стверджувати те, що у ході розгляду цієї скарги підлягає до з`ясування дотримання у ході повідомлення про підозру вимог Глави 22 КПК України, яка регулює порядок повідомлення про підозру, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.277 КПК України та щодо обґрунтованості підозри.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначеновичерпнийперелікпідстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюєтьсяповідомлення про підозру та осіб, якимнадано право вручатиособіповідомлення про підозру, до якихвідносятьсяслідчийчи прокурор.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозруобов`язковоздійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місцівчиненнякримінальногоправопорушеннячибезпосередньопісляйоговчинення; 2) обрання до особи одного з передбаченихцим Кодексом запобіжнихзаходів; 3) наявностідостатніхдоказів для підозри особи у вчиненнікримінальногоправопорушення.

Письмовеповідомлення про підозрускладається прокурором абослідчим за погодженням з прокурором, та його зміст маєвідповідативимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а самеміститинаступнівідомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, якийздійснюєповідомлення; 2) анкетнівідомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місценародження, місцепроживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінальногопровадження, у межах якогоздійснюєтьсяповідомлення; 4) змістпідозри; 5) правовакваліфікаціякримінальногоправопорушення, у вчиненніякогопідозрюється особа, іззазначеннямстатті (частинистатті) закону України про кримінальнувідповідальність; 6) стислийвикладфактичнихобставинкримінальногоправопорушення, у вчиненніякогопідозрюється особа, у тому числізазначення часу, місцяйоговчинення, а такожіншихсуттєвихобставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підписслідчого, прокурора, якийздійснивповідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмовеповідомлення про підозрувручаєтьсязатриманійособі в день йогоскладанняслідчимабо прокурором не пізнішедвадцятичотирьох годин з моменту їїзатримання. Дата та час повідомлення про підозру, правовакваліфікаціякримінальногоправопорушення, у вчиненніякогопідозрюється особа, іззазначеннямстатті (частинистатті) закону України про кримінальнувідповідальністьневідкладновносятьсяслідчим, прокурором до Єдиногореєструдосудовихрозслідувань.

Відповідно до ст. 279 КПК України, у випадкувиникненняпідстав для повідомлення про новупідозруабозмінуранішеповідомленоїпідозрислідчий, прокурор зобовязанийвиконатидії, передбачені ст. 278 КПК України. Якщоповідомлення про підозруздійснив прокурор, повідомити про новупідозруабозмінитиранішеповідомленупідозрумає право виключно прокурор.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0003220 від 31 жовтня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0003220 від 31 жовтня 2018 року, органом досудового розслідування даного кримінального провадження є Тернопільський ВП ГУНП в Тернопільській області, досудове розслідування здійснюють слідчі: ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , процесуальне керівництво - прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

31 жовтня 2018 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Згідно протоколу затримання від 31 жовтня 2018 року, час затримання вказано 22.30 год. 31 жовтня 2018 року, час фактичного затримання 20.10 год. 31 жовтня 2018 року.

01 листопада 2018 року у кримінальному провадженні № 0003220 від 31 жовтня 2018 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України.

Вказане повідомлення про підозру підписане слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_14 , та вручено ОСОБА_4 01 листопада 2018 року о 16 год. 30 хв. в присутності захисника ОСОБА_16

02 листопада 2018 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто незакінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинений у великому розмірі, за попередньою змовою групою осіб.

Повідомлення про нову підозру підписане слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , та вручено ОСОБА_4 02 листопада 2018 року о 15 год. 50 хв. в присутності захисника ОСОБА_3 .

Аналіз оскаржуваних повідомлень про підозри дає підстави стверджувати, що вони за своїм змістом відповідають вимогам ст.277 КПК України, оскільки містять всі необхідні відомості, та складені і погоджені уповноваженими на те особами, а саме слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , який входить до групи слідчих у даному кримінальному провадженні, за погодженням прокурорів Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_14 та ОСОБА_7 відповідно, які здійснюють процесуальне керівництво у вказаному провадженні.

Окрім того, на виконання вимог процесуального закону, вказані повідомлення про підозру та про нову підозру містить перелік прав підозрюваного ОСОБА_4 та підписи останнього про те, що про підозру та про нову підозру йому повідомлено, копію повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права і обовязки вручено, оголошено, та роз`яснено.

При вирішенні питання про обґрунтованість ОСОБА_17 підозри, слідчий суддя виходить з тих міркувань, що відповідно до практики ЄСПЛ, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному кримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України (а саме: протокол огляду місця події від 31 жовтня 2018 року, в ході якого вилучено сліди пальців рук; висновок дактилоскопічної експертизи № 1.4-949/18 від 21 листопада 2018 року, згідно якого вилучений в ході огляду місця події слід пальця руки належить ОСОБА_4 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 , який вказав обставини вчиненого кримінального правопорушення та описавзовнішність особи, яка його вчинила; протокол пред`явлення впізнання за фотознімками від 31 жовтня 2018 року, під час якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка вчинила відносно нього шахрайські дії, та інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності), слідчий суддя вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , в контексті її розуміння ЄСПЛ, присутня.
При цьому, питання щодо доведення винуватості особи у вчиненні злочину на даній стадії кримінального провадження не вирішується.
Разом з тим, як вбачається зі змісту поданої скраги, доводизахисникафактичностосуютьсяпитаньдоведеності вини таоцінкидоказів. Протез`ясуванняцихобставин не є предметом доказування при розглядіскарги на повідомлення про підозру.
При цьому, стосовно доводів захисника про те, що матеріали відеозапису проведеної ним бесіди з потерпілим спростовують всі доводи прокурора про обґрунтованість підозри, оскільки майже усі докази, які мстяться в матеріалах справи, взяті зі слів потерпілого, а потерпілий повідомляє зовсім інші речі, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Збираннядоказівздійснюється сторонами кримінальногопровадження, потерпілим, представникомюридичної особи, щодоякоїздійснюєтьсяпровадження, у порядку, передбаченомуцим Кодексом (ч. 1 ст. 93 КПК України).
Згідно із ч. 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Процесуальнимиджереламидоказів є показання, речовідокази, документи, висновкиекспертів (ч. 2 ст. 84 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 95 КПК України, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.
Згідно із ч. 8 ст. 95 КПК України, сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право отримувати від учасників кримінального провадження та інших осіб за їх згодою пояснення, які не є джерелом доказів.
З аналізу наведених норм кримінально-процесуального законодавства вбачається, що результати проведеної бесіди захисника з потерпілим ОСОБА_9 (отримання пояснень від останнього) не є джерелом доказів у кримінальному провадженні.
Показання ж потерпілого, які є одним з процесуальних джерел доказів, надаються під час проведення слідчої дії, а саме допиту потерпілого. Разом з тим, вимогами ч. 3 ст. 93 КПК України не передбачено такого способу збирання доказів стороною захисту як проведення слідчих дій, а лише ініціювання їх проведення.
Таким чином, посилання захисника на результати проведеної бесіди з потерпілим, які, на його думку спростовують докази сторони обвинувачення, є безпідставним.

Стосовно доводів захисника про порушення строку вручення нового повідомлення про підозру, а саме на наступний день після її складення, на думку слідчого судді, вказана обставина не єокремоюпідставою для скасування такого повідомлення, оскільки будь-якого істотного порушення прав підозрюваного при цьому не встановлено.

Окрім того, слідчий суддя враховує, що обгрутованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри були предметом перевірки слідчим суддею при вирішенні питання щодо застосування підозрюваному запобіжного заходу та продовження його застосування.

Таким чином, як в матеріалахскарги, так і в судовому засіданнізахисником підозрюваного - адвокатом ОСОБА_3 не доведено,щоповідомлення про підозрує незаконним та необґрунтованим, так само як і не наведено даних, які б ОСОБА_18 до інкримінованого йому в межах кримінальногопровадження №0003220 від 31 жовтня 2018 року кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для їх скасування.
Вирішуючи вимоги скаржника про визнання недопустимими доказів: протоколу огляду місця події від 31 жовтня 2018 року та висновку експерта від 21 листопада 2018 року № 1.4-949/18, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Частиною 1 ст. 94 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до вимогч.ч. 1, 2 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собоюнеможливістьдослідження такого доказуабоприпиненняйогодослідження в судовому засіданні, якщотакедослідженнябулорозпочате.
Так, в обґрунтування недопустимості протоколу огляду місця події від 31 жовтня 2018 року захисник посилається знову ж таки на результати проведеної бесіди з потерпілим, в ході якої останній вказав, що огляд був проведений без понятих, а також що злочинець не міг залишити відбитки пальців рук, оскільки був в перчатках. Окрім того, вказує, що огляд був проведений незаконно, оскільки проведений без ухвали слідчого судді, та зазначений протокол не містить підпису потерпілого.

Разом з тим, як встановлено слідчим суддею, результати зазначеної бесіди з потерпілим ОСОБА_19 не є джерелом доказів, тому не беруться до уваги слідчим суддею.

При цьому, як вбачається з протоколу огляду місця події від 31 жовтня 2018 року, він містить підписи двох понятих, а також підпис потерпілого ОСОБА_19 .

Необґрунтованими слідчий суддя вважає також доводи захисника про те, що у зв`язку з відсутністю ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення огляду, огляд місця події, який було проведено 31 жовтня 2018 року у квартирі потерпілого ОСОБА_9 , є незаконним, а результати його проведення недопустимим доказом. При цьому, слідчий суддя враховує, що такий огляд було проведено на підставі добровільної згоди потерпілого ОСОБА_9 , у володінні якого знаходиться квартира, що у відповідності до ч. 2 ст. 237, ч. 1 ст. 233 КПК України, є альтернативою для проведення огляду на підставі ухвали слідчого судді.

Стосовно визнання недопустимим висновку експерта від 21 листопада 2018 року № 1.4-949/18, то будь-яких обґрунтованих обставин, на підставі яких слідчий суддя міг би зробити висновок про недопустимість цього доказу, в поданій скарзі не наведено, та доказів, які б доводили такі обставини, не долучено. Доводи захисника про те, що дивним на його думку, є той факт, що вилучено лише відбитки пальців невідомого чоловіка, і ні одного відбитку пальців потерпілого чи інших мешканців, не є підставою для визнання даного доказу недопустимим, оскільки не ґрунтуються на будь-яких фактичних обставинах, які б свідчили про допущені порушення при отриманні даного доказу.

Окрім того, такі доводи захисника спростовуються наступними обставинами. Так, як вбачається з висновку експерта № 1.4-908/18 від 01 листопада 2018 року, в ході огляду місця події було вилучено три сліди пальців рук, два з яких, згідно вказаного висновку, залишені потерпілим ОСОБА_9 , а з метою встановлення належності третього відбитку пальця руки, було проведено ще одну дактилоскопічну експертизу, за результатами якої і було складено висновок експерта № 1.4-949/18 від 21 листопада 2018 року, згідно якого вказаний відбиток пальця руки залишений ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження є всі підстави вважати, що протокол огляду місця події від 31 жовтня 2018 року та висновок експерта від 21 листопада 2018 року № 1.4-949/18 є належними та допустимими доказами, які, разом з іншими доказами у кримінальному провадженні № 0003220, підтверджують обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри. Обставин, які б давали підстави вважати вказані докази недопустимими, слідчим суддею не встановлено, а тому скарга адвоката ОСОБА_3 в цій частині також не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про визнання недопустимими доказів та скасування повідомлення про підозру від 01.11.2018 року щодо ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3ст. 15, ч.3 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні № 0003220 від 31.10.2018 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського

міськрайонного суду Тернопільськоїобласті ОСОБА_1