Справа № 484/4429/18
Провадження: № 1-кп/484/433/18р
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2018р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання : - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001912, по обвинуваченню:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, українця, одруженого, не працюючого, пенсіонер, що має середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України;

за участю учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

представника потерпілої - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 29.07.2018 року близько 20.30 годин, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на території свого домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, які склалися між ним та його донькою ОСОБА_5 , переслідуючи прямий умисел направлений на спричинення їй тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи протиправний характер своїх дій, з мотиву особистої неприязні, умисно наніс три ударикулаком своєї правої руки в обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток спинки носу, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми верхніх і нижніх повік, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав частково та пояснив, що 29.07.2018 близько 20.30 годин, він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на території свого домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , сварився зі своєю дружиною. В цей час, його донька, ОСОБА_5 , вирішила заступитися за свою матір, почала його ображати та провокувати. В результаті чого він не витримав та наніс їй однин удар кулаком в обличчя, після чого ОСОБА_5 присіла. Більше він її не чіпав. У вчиненому розкаявся.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_5 , в частині стягнення з нього матеріальної шкоди визнав повністю, а в частині стягнення моральної шкоди визнав частково, вказуючи, що розмір моральної шкоди є завищеним, а тому він вважає, що сума у 1500 грн. є достатньою для її компенсації.

Не зважаючи на вище викладену позицію обвинуваченого, його твердження спростовуються іншими доказами по справі, які були досліджені судом.

Так, потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 29.07.2018 року вона прийшла з роботи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння та знаходився у будинку. Щоб уникнути конфліктної ситуації з останнім вона разом зі своєю матір`ю пішли працювати на городі.

Близько 20.30 годин, ОСОБА_3 вийшов з будинку та почав кричати на них, ображати, та висловлюватися грубою нецензурною лайкою. Обурившись такою поведінкою обвинуваченого, вона сказала, щоб останній припинив їх ображати, на що ОСОБА_3 схопив її лівою рукою за шию та кулаком правої руки наніс їй 3 удари в обличчя, чим спричинив їй тілесні ушкодження. Після чого, вона відштовхнула обвинуваченого від себе, побігла до сусідів та викликала працівників поліції.
Свідок ОСОБА_8 пояснила, що 29.07.2018 року вона знаходилась за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В будинку, за вказаною адресою, також знаходився обвинувачений, який перебував в стані алкогольного сп`яніння. В цей час додому прийшла її донька ОСОБА_5 та вони пішли на город. Близько 20.30 годин ОСОБА_3 вийшов з будинку та почав ображати їх, на що ОСОБА_5 зробила йому зауваження. В результаті чого, ОСОБА_3 схопив останню за шию та кулаком наніс їй 3 удари в обличчя, донька відштовхнула обвинуваченого та вони побігли до сусідки, згодом визвали поліцію зателефонували в поліцію.
Наведені показання свідка ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_5 повністю узгоджуються між собою, повною мірою відповідають іншим доказам у справі та немає будь яких підстав ставити під сумнів правдивість їхніх показань.

Також, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю письмових доказів, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №443 - М від 06.08.2018 у ОСОБА_5 виявлено: перелом кісток спинки носу, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, гематома верхніх і нижніх повік. Дані тілесні ушкодження могли утворитись в строк, указаний в ухвалі від дії тупого (их), твердого (их) предмету (ів) (не менше одного одару) та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Висновок вищевказаної судово-медичної експертизи повністю узгоджується з показами свідка ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_5 та підтверджує факт отримання останньою легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту та таблиці зображень до нього, за участю ОСОБА_3 , від 14.09.2018 року, які були досліджені в судовому засіданні, останній детально розповів, де саме у нього виник конфлікт з дружиною та ОСОБА_5 , як він штовхав останню та наніс їй тілесні ушкодження.

Згідно протоколу слідчого експерименту та таблиці зображень до нього, за участю потерпілої ОСОБА_5 , від 15.09.2018 року, які були досліджені в судовому засіданні, остання детально розповіла, де саме у неї виник конфлікт з обвинуваченим, де в цей час знаходилась ОСОБА_8 та як ОСОБА_3 схопив її за шию та наніс три удари кулаком в обличчя.

Наведене підтверджує, що саме обвинувачений наніс ОСОБА_5 зазначені тілесні ушкодження, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 125 КК України, підставою кримінальної відповідальності за легке тілесне ушкодження є умисні дії. Умисел - це психічне ставлення особи до вчиненого нею діяння і його наслідків, яке складається з усвідомлення особою суспільної небезпеки свого діяння, передбачення його суспільно небезпечних наслідків, бажання настання таких наслідків або свідоме припущення їх настання.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 , були нанесені трьома ударами кулаком правої руки в обличчяі саме обвинувачений ОСОБА_3 , умисно спричинив потерпілій тілесні ушкодження зазначеними діями, а тому суд критично ставиться до показань обвинуваченого, стосовно того, що він вдарив потерпілу лише один раз, в обличчя, оскільки вони спростовується зазначеними доказами, які були досліджені судом.

Крім того, суд приходить до висновку, що нанесення ОСОБА_3 ударів кулаком правої руки в обличчяОСОБА_5 перебуває в прямому причинному зв`язку з отриманими потерпілою легкими тілесними ушкодженнями, які потягли за собою короткочасний розладздоров`я.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
При оцінці доказів європейський суд з прав людини керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі Авшар проти Туреччини» від 10.07.2001 року). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

З огляду на наведене, дослідивши, при проведенні судового слідства, докази по справі та оцінивши їх у сукупності, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкриміноване.

Таким чином, за встановлених фактичних обставин,суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до положень ста 65 КК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття у скоєному, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до досудової доповіді про ОСОБА_3 , складеної Первомайським міськрайонним відділом філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, останній, проживає разом зі своєю дружиною та донькою у власному будинку, пенсіонер, має чіткі плани на майбутнє. На думку органу пробації, ОСОБА_3 не становить високої небезпеки для суспільства, ймовірність вчинення ним повторного кримінального правопорушення є середньою та його виправлення можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк.

Отже, враховуючи, вище викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_5 , в частині відшкодування майнової шкоди в сумі 1188,92грн., яку обвинувачений визнав повністю, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, кожен має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до вимог статей 58,59,60 ЦПК України обставини, які законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть вважатись встановленими у цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При цьому обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно п.3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Враховуючи вище викладене, суд визнає доведеною наявність моральної шкоди, спричиненої потерпілій ОСОБА_5 , оскільки вона зазнала душевних страждань та сильного фізичного болю у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, змінився звичайний уклад її життя, вона змушена була ходити на роботу з синцями на обличчі, їй було соромно спілкуватися з знайомими, в неї досі болить голова і ніс та вона змушена приймати знеболюючі ліки.

Однак, враховуючи наведене, суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначений потерпілою в розмірі 20000грн., є завищеним, отже позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню на суму 10 000 грн., що відповідає принципу розумності і справедливості.

Крім того, суд вважає за необхідне, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, стягнути з обвинуваченого пропорційно до задоволених позовних вимог на користь потерпілої 352,40 грн. витрат по сплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 завдану майнову шкоду, пов`язану з витратами на лікування, в сумі 1188 (одна тисяча сто вісімдесят вісім) грн. 92коп., моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч)грн. та 352 (триста п`ятдесят дві) грн.. 40 коп. витрат по сплаті судового збору, всього 11 541 (одинадцять тисяч п`ясот сорок одна) грн. 32коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Миколаївський апеляційний суд протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1