У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 травня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представників потерпілої особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0002161 від 22.11.2018 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно нього на стадії досудового розслідування.

При цьому прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та відсутність даних про їх зменшення або зникнення за час, що минув з моменту обрання запобіжного заходу.

Представники потерпілої особи підтримали позицію прокурора.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили обрати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 331 КПК України в судовому засіданні суд має право до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.

При вирішенні клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою суд враховує існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема: обвинувачений, побоюючись відповідальності за скоєне, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які не допитані в судовому засіданні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обставин про зменшення або відсутність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, які враховані слідчим суддею при обранні та судом при продовженні запобіжного заходу, судом не встановлено.

Суд також враховує дані про особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_7 місця реєстрації та мешкання в м. Харкові та області не має, офіційно не працевлаштований, офіційних джерел доходу та утриманців не має, судимий за вчинення, в тому числі, тяжкого злочину, а також тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим за цим обвинуваченням, що свідчить про наявність перерахованих вище ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним вище ризикам. Однак, оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме: тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні; даних про його особу, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора.

З огляду на наведене вище, беручи до уваги, що обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Харківського слідчого ізолятора відповідає вимогам ст. ст. 183, 194 КПК України, та на даний час не підлягає зміні, оскільки на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були враховані всі обставини, на які посилається прокурор, а даних, які дають підстави для зміни обраного запобіжного заходу, на даний час, судом не встановлено, на думку суду, більш м`який запобіжний захід, в тому числі домашній арешт, є на даний час не в повній мірі достатнім для запобігання зазначеним вище ризикам, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання сторони захисту.

Керуючись вимогами ст. ст. 177, 183, 194 , 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Продовжити строк дії тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на 60 днів, тобто до 1 липня 2019 року включно.

Копію даної ухвали направити для відома до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1