УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/1116/19

Провадження №: 1-кс/755/2883/19

"16" квітня 2019 р.

м. Київ

слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 02.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, встановив :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Слідчий Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 запогодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернулися до слідчого судді даного місцевого суду про застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді домашнього арешту в рамках даного кримінального провадження враховуючи наявність обставин передбачених ст.ст. 177, 178, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Так, клопотання умотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01.01.2019 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_8 , спільно із неповнолітніми ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, перебували в підземному паркінгу ТРЦ «Квадрат» за адресою: м. Київ, бул. Перова, 36. Перебуваючи на підземному паркінгу ТРЦ «Квадрат», неповнолітній ОСОБА_8 спільно із неповнолітніми ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , вживали спиртні напої та порушували громадський порядок, а саме виражались нецензурною лайкою, пошкоджували майно яке належало ТРЦ «Квадрат». В подальшому ОСОБА_8 почав ламати дзеркало для покращення руху автомобілів, яке висіло на одній із стін стоянки. В цей час поряд проходили ОСОБА_10 , який працює охоронцем підземного паркінгу разом, із ОСОБА_11 , та зробили ОСОБА_8 зауваження з приводу дзеркала. Потім до них підійшла неповнолітня ОСОБА_6 та почала вживати нецензурну лексику в бік ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у подальшому на фоні раптово виниклих неприязних відносин неповнолітні ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 спровокували конфлікт із останніми , який став приводом для виникнення у них спільного злочинного умислу, направленого на вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх намірів і дій, при цьому, свідомо допускаючи їх наслідки та маючи на меті їх настання, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, бажаючи показати свою явну зневагу до існуючих правил і норм в суспільстві, ігноруючи правила моральності та добропристойності, бажаючи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, діючи з особливою зухвалістю, неповнолітній ОСОБА_9 , без будь яких пояснень, безпричинно, наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_11 . Відразу після цього, неповнолітній ОСОБА_9 та ОСОБА_11 впали на підлогу та в них почалася боротьба, в цей час неповнолітній ОСОБА_8 наніс один удар кулаком правої руки в область тіла ОСОБА_11 . Продовжуючи свої спільні злочинні дії, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи спокій людей, що знаходяться у вищевказаному ТРЦ «Квадрат», а саме у підземному паркінгу, де залишали свої автомобілі, виражаючи явну зневагу до існуючих елементарних правил і норм поведінки в суспільстві, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, моральності та добропристойності, усвідомлюючи, що ОСОБА_11 перебуває у безпорадному стані, так як знаходився на підлозі, ОСОБА_6 почала наносити удари ногою в область тулуба ОСОБА_11 , в цей час ОСОБА_8 , продовжуючи хуліганські дії, та діючи з особливою зухвалістю та особливим цинізмом, наніс удар ногою в область голови ОСОБА_11 . Неповнолітній ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 наносили удари та не припиняли свої хуліганські дії навіть після того, як побачили службовий автомобіль поліції, продовжували грубо порушувати громадський порядок, бажаючи показати свою явну зневагу до існуючих правил і норм в суспільстві, ігноруючи правила моральності та добропристойності, з особливою зухвалістю, аж поки працівники поліції не припинили їх ні дії.

Діями неповнолітнього ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_11 було заподіяно фізичний біль та наступні тілесні ушкодження, згідно висновку експерта № 042-302-2019 від 04.03.2019, дані судово-медичного обстеження та наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 01.01.2019 у гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мало місце закрита черепно-мозкова травма: навколо очні синці (без опису морфології) з обох сторін (більш виражені зліва); перелом кісток носу (без зміщення уламків); струс головного мозку. Локалізація, морфологія вищевказаного ушкодження, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинене воно за рахунок ударної дії тупого/тупих предмету/предметів, можливе у строк, вказаний у описовій частині ухвали, тобто 01.01.2019. Функціональні порушення ОСОБА_11 у даному випадку спостерігалися впродовж його стаціонарного лікування у строк близько 1 тижня від моменту госпіталізації, що цілком характерно для звичайного клінічного перебігу цієї форми черепно-мозкової травми (у звичайному клінічному перебігу повний регрес патологічної неврологічної симптоматики спостерігається у строк 16-18 діб). Носові кістки є тонкими кістками скелету, тому, у випадках порушення їх анатомічної цілісності спостерігається значно швидше, ніж у випадках переломів інших кісток скелету. Так, у звичайному клінічному перебігу, вже на 12-14 добу спостерігаються явища консолідації по місцю переломів кісток носа, що свідчать про часткове відновлення порушеної анатомічної цілісності. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Саме тому, виявлені тілесні ушкодження, відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідно п.п. 1.5.2.,2.3.5. та 4.6. «Правил».

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчиненого групою осіб.

Про цю підозру її було повідомлено офіційно 11.04.2019.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.01.2019; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 03.01.2019; протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_11 та свідком ОСОБА_10 від 04.04.2019; протоколом перегляду цифрового відеозапису від 18.01.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.01.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 29.01.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 29.01.2019; протоколом пред`явлення особи для впізнання з потерпілим ОСОБА_11 від 12.01.2019 та 04.04.2019; протоколом пред`явлення особи для впізнання з свідком ОСОБА_10 від 21.01.2019 та 04.04.2019, та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування відносно неповнолітньої ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним середньої тяжкості злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України неповнолітньої підозрюваної ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; 2) п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України неповнолітньої підозрюваної ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого, свідків та експерта у цьому ж кримінальному провадженні, тобто шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування, враховуючи характер її поведінки під час вчинення протиправних дій; 3) п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України неповнолітньої підозрюваної ОСОБА_6 може перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, а саме, не прибувати на виклики слідчого, прокурора, усвідомлюючи тяжкість злочину у вчиненні якого він на цей час підозрюється, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, а також може затягувати досудове розслідування.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 181 КПК України, до неповнолітньої підозрюваної ОСОБА_6 , можливо застосувати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки останній підозрюється у вчиненні середньої тяжкості злочину, за яке законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років.

У світлі чого, заявник просить застосувати щодо неповнолітньої підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. з наступного дня, із забороною залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого слідчого відділу Дніпровського Управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , та прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 ; не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Позиція сторін

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соцільний статус.

Сторона захисту просила відмовити у задоволенні даного клопотання враховуючи те, що слідчий, прокурор не довели, що встановлені під час розгляду цього клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам та обрати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі установлених фактичних обставин

Cлідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження,дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України,заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є:… 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

У цьому випадку, вимоги ч.ч. 1 та 2 ст. 132 КПК України, заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинуваченою, як передумовою, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як убачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язкуз чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

У цьому випадку, в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України за викладених в підозрі обставинах.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, у ході якого підозрюваного 11.04.2019 повідомлено про підозру у вчинені злочину за ч. 1 ст. 296 КК України, та подано органом досудового розслідування до слідчого судді дане клопотання про застосування запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання, стосовно підозрюваного встановлено, такі відомості:ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Київ, громадянка України, середня освіта, студентка, не працює, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима.

Підозрюваний, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію, а тому, слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язкувважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії))вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, уважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я;міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;репутація; майновий стан; розмір майнової шкоди, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, вказують на те, що обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними, в цей період, що, у світлі норм кримінального процесуального законодавства України, свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дані визначені п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними так, як було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановленість факту наявності у провадженні обставин визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання заявника підлягає задоволенню, як обґрунтоване, з зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, та покладенням обов`язків регламентованих п.п. 3, 5 ч. 5 ст. 194 КПК України, який за своєю суттю буде пропорційним, помірним, та таким, що не становитиме надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Однак, слід відмітити, що ч. 5 ст. 194 КПК України, визначено імперативний перелік альтернативних обов`язків, які слідчий суддя вправі покласти на обвинуваченого, проте вказані у клопотанні обов`язки до даного переліку не віднесено взагалі.

При цьому, дана правова норма регламентує, що слідчий суддя, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду чи іншого органу державної влади, а також виконувати один або і кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Зміст зазначеної норми свідчить про те, що законодавець визначив, що зобов`язання прибувати за кожною вимогою уповноваженого органу є складовою запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, та зберігається за підозрюваним весь час протягом дії запобіжного заходу, у зв`язку з чим не потребує обрання або ж продовження.

Відповідно і його віднесення до факультативних обов`язків не є слушним.

Клопотання про покладення на підозрюваного будь-яких інших обов`язків із числа регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України заявником не заявлялося, відповідно і слічим суддею не аналізувалося.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя постановив:

клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 до 07:00 год. наступного дня, до 09.06.2019.

Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого в межах строку дії заходу забезпечення кримінального провадження в межах строку дії заходу забезпечення кримінального провадження та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України до 09.06.2019 покласти обов`язки повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження та не відлучатися із населеног пункту м. Київ без дощволу слідчого, прокруора або суду залежно від стадії кримінального провадження.

В іншій частині у задоволенні клопотання - відмовити.

Роз`яснити підозрюваній, що УП з метою контролю за її поведінкою, має право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваної, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення її винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню піся її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через слідчого та прокурора для виконання органу УП за місцем проживання підозрюваної та зобов`язати останніх негайно поставити її на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 .

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 08:00 год. 19.04.2019.

Слідчий суддя: ОСОБА_1