Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 518/1342/18
Провадження № 1-кс/499/406/18
У Х В А Л А

Іменем України

"29" листопада 2018 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду клопотання слідчого СВ Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суха Журівка, Ширяївського району, Одеської області який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, який має середню освіту, одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого на підставі документів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000342 від 18.09.2018 року, за ознаками злочину передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Іванівського районного суду Одеської області надійшло після визначення підсудності клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 17.09.2018 року до Ширяївського ВП надійшла письмова заява від мешканки АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 17.09.2018 року біля 17:30 години невідомі особи проникли до її житлового будинку через незачинені на замикаючий пристрій вхідні двері, де відкрито заволоділи її телевізором, який знаходився в одній з кімнат будинку, після чого з місця події зникли.
Відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000342 від 18.09.2018 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.09.2018 року біля 17:30 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , за попередньою змовою зі своєю сестрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканкою АДРЕСА_3 , приїхали на її автомобілі до території домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2 та яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де керуючись корисливими мотивами, направленими на заволодіння чужим майном, через незачинені вхідні двері проникли до приміщення будинку ОСОБА_8 .. Перебуваючи в одній з кімнат будинку, його сестра ОСОБА_7 , застосувавши до господарки ОСОБА_6 фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, що виразилось у нанесені їй декількох ударів долонями рук по обличчю, чим своїми діями припинила спротив потерпілої ОСОБА_8 , після чого він разом із сестрою ОСОБА_7 відкрито заволоділи телевізором чорного кольору марки «АLРАRІ», бувшим у використанні, вартість якого згідно висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №19092018 - 3 від 19.09.2018 року складає 794 (сімсот дев`яносто чотири) гривні. Заволодівши телевізором, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 з місця події зникли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим своїми діями спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 794 гривні.
У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 186 ч. З КК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочини, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий обумовлює наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: - переховуватись від органів досудового розслідування (вчинив тяжкий злочин, вину свою визнає частково); - незаконно впливати на потерпілого та свідків по кримінальному провадженню (потерпіла та свідки по кримінальному провадженні проживають в одному населеному пункті із підозрюваним); - перешкоджати провадженню іншим чином (офіційно не працюючий).

Процесуальний прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання та просили обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав, просив не застосовувати даний вид запобіжного заходу, оскільки він працює та протягом всього з`являвся на виклики слідчого, намірів переховуватись не має.

Розглянувши клопотання, матеріали додані до нього, вислухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При цьому з доводами прокурора, слідчого слідчий суддя погоджується частково.
Ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Дослідивши матеріали клопотання суддею встановлено, що слідчим було повідомлено ОСОБА_5 09.11.2018 року про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Обгрунтованих доказів існування ризиків передбаченого (п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) стороною обвинувачення не подано.
Разом з тим слідчий суддя констатує, що під час розгляду клопотання прокурор, слідчий не довели наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України та не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи, що підозрюваний, не має постійного місця проживання, відсутні докази що підтверджують його місце проживання, тому на думку слідчого судді забезпечить кримінальне провадження, враховуючи тяжкість злочину у якому останній підозрюється, запобіжний захід -особисте зобов`язання.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні з`ясувати, чи є домашній арешт до судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також, чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням іншого запобіжного заходу.
При обранні виду запобіжного заходу суди враховують вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Натомість, протягом розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту прокурором не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Слідчий суддя приходить до переконання, що є всі підстави для застосування, у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу, чим домашній арешт.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
П.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року справа «Хайреддінов проти України», береться до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, трохи пом`якшує цей страх і зменшує його наміри втекти (7). При обґрунтуванні цієї підстави необхідне дослідження характеристики особистості, утримуваної під вартою. При цьому на користь звільнення свідчать: відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (21, с.98). Справа ЄСПЧ «Пунцельт проти Чехії».
Таким чином, характеризуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 немає підстав на даний час стверджувати, про існування обгрунтованих ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України на запобігання, яким спрямоване застосування запобіжного заходу домашній арешт.
Згідно з положенням Конвенції про захист прав людини, а також загальної спрямованості реформи кримінального судочинства на гуманізацію й підвищення гарантій захисту прав особи, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до переконання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до ст. 179 КПК України: особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу; підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.
Керуючисьст.ст.91,92,177,178,179,181,193-194,196,198КПК України , слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суха Журівка, Ширяївського району, Одеської області який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, який має середню освіту, одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) Прибувати до слідчого СВ слідчого СВ Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області за першою вимогою;

2) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Дана ухвала діє протягом 60 днів та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити ОСОБА_5 що в разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Роз`яснити, що контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1