Справа № 199/8769/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000512 від 05.11.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2018 року до суду надійшло клопотання слідчого Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з повноважним прокурором, про накладеня арешта на майно, а саме: земельну ділянку за кадастровим номером :03:013:0401, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким особам відчужувати вказане майно, розпоряджатися ним та використовувати його.

Клопотання обґрунтовано тим, що у ході досудового розслідування встановлено, що до Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що невстановлені особи, в період часу з 2010 по 2017 рік, шляхом обману заволоділи майном заявника, а саме: земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинили останньому матеріальні збитки.

В ході розслідування згідно допиту потерпілого ОСОБА_4 встановлено, що на підставі договору дарування земельної ділянки від 28.07.2010 р. № 4672 ВМХ 712470, ОСОБА_4 набув у власність об`єкт нерухомості - земельну ділянку, 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за кадастровим номером :03:013:0401, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 звернувся до Державного Підприємства «Центр Державного Земельного Кадастру і на підставі договору № 12-36-10-0052 від 01.12.2010 року на його ім`я була розроблена технічна документація, погоджена з усіма сусідами, зокрема, ОСОБА_5 (кадастровий номер земельної ділянки :03:013:0402) та Піщанською сільською радою. Після цього, ОСОБА_4 , 31 грудня 2010 року був отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 027513, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на землю у відділі Держкомзему у Новомосковському районі за № 01-10-126-02274.

Приїхавши на свою земельну ділянку 28 жовтня 2018 року, він побачив, що невідомі йому особи будують паркан і ставлять огорожу на його земельній ділянці. Коли він звернувся з проханням і пояснити, що відбувається, то робочі надали телефон власника, який назвався - ОСОБА_6 та повідомив, що в нього також є документи на вищезазначену земельну ділянку, однак за іншим кадастровим номером, а саме::03:013:0016. У подальшому, коли він зайшов до публічної кадастрової карти, йому стало відомо про те, що його земельна ділянка перемістилася у зовсім інше місце розташування ніж відображена у технічній документації і в нього по сусідству зовсім інші сусіди. При цьому, як з`ясувалося, первісно, 21 травня 2010 року на громадянина ОСОБА_7 , уродженця Донецької області та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 був виданий державний акт серії ЯН № 040306 на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :03:013:0016 та зареєстрований через чотири роки з моменту видачі, а саме 21 травня 2014 року, таким чином вступивши у злочинну змову зі службовими особами Держкомзема Новомосковського району Дніпропетровської області, у подальшому реалізували шахрайську схему із використанням цього об`єкта нерухомості, шляхом не законного внесення змін до публічної кадастрової карти України та підробкою документів.

Крім того, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну дялінку від 07.08.2017 року, власником земельної ділянки за кадастровим номером :03:013:0401, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , згідно державного акту від 21.05.2010 серії ЯЛ № 022513. Однак, в ході розслідування встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку видано ОСОБА_4 31.12.2010 серії ЯИ №027513.

Враховуючи викладене, як зазначив слідчий у клопотанні за результатом вивчення інформації та документів, є підстави вважати, що за вказаних обставин та у вказаний спосіб співробітники Держкомзема Новомосковського району разом з ОСОБА_7 шахрайським способом та зловживаючи службовим становищем підробили документи та внесли зміни до публічної кадастрової карти, після чого заволоділи належним ОСОБА_4 майном, а саме земельною ділянкою за кадастровим № :03:013:0401, розташовану по АДРЕСА_1 , чим спричинили майнову шкоду ОСОБА_4 , в діях вказаних осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 190 КК України.

Вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту на майно, вважаю клопотання необґрунтованим, тому таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до Витягу ЄРДР у кримінальному провадженні №0000512 невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

05.11.2018 даний факт внесений до ЄРДР за №0000512, правова кваліфікація: ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 170 КПК України, зокрема арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову; завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації; арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді; треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації; вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів; - підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину; арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті КК України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні; арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.

Дане клопотання є не доведеним, не ґрунтується на законі, протирічить вимогам ст.170 КПК України, оскільки не доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000512 від 05.11.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1