ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4987/16-к
Провадження № 1-кс/210/1491/19
У Х В А Л А
іменем України
"25" квітня 2019 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000039, відомості про яке внесені до ЄРДР 02.08.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375, ч.4 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2019 року прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що в провадженні другого слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000039 від 02 серпня 2016 року за фактом винесення завідомо неправосудного рішення суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 за ознаками ч. 2 ст.375 КК України та за фактом шахрайства за ч.4 ст.190 КК України.

Досудовим розслідування за обставинами винесення завідомо неправосудного рішенні встановлено, що суддя Дніпропетровського районного суду ОСОБА_5 15.02.2016 у робочий час, перебуваючи у своєму робочому кабінеті у приміщенні суду за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с.м.т. Слобожанське, вул. Теплична, 7, очевидно усвідомлюючи, що у Позовній заяві не викладено жодних доказів та фактів, якими обґрунтовуються вимоги скасування права комунальної власності на нежитлові приміщення №16, №17, №18 в будинку №16 по вул.Пастера у м.Дніпро, умисно не залучивши Дніпровську міську раду та державного реєстратора прав власності на нерухоме майно - приватного нотаріуса ОСОБА_6 до розгляду справи, в порушення вимог ст.ст. 212, 213, 214, та 215 ЦПК не дослідивши у судовому розгляді існування обставин, якими обґрунтовуються вимоги скасування права власності, їх підтвердження доказами, та не зазначивши жодної обставини розгляду позовних вимог щодо скасування права власності на майно у описовій та резолютивній частині рішення суду, за відсутності правових підстав припинення права власності, передбачених ст.346 ЦК, постановив завідомо неправосудне заочне судове рішення від 15.02.2016 у цивільній справі 175/207/16-ц, тобто таке, яке є незаконним та завідомо протирічить вимогам матеріального права, а саме ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу від 20.03.1952 №1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст.346 ЦК України, та вимогам процесуального права, а саме ст.129 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.10, 11, 30, 31, ч. 2 ст.35, 114, 115, п.2 ч.1 ст.116, 212-215 ЦПК України; та є необґрунтованим, тобто таким, яке не основане на з`ясованих та досліджених в судовому засіданні обставинах, та не підтверджене доказами, дослідженими в судовому засіданні.

За вказаними фактами ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.375 КК України.

В ході досудового розслідування також встановлено, що протягом часу з 2012 по 2016 роки невстановлені досудовими розслідуванням особи, вводячи в оману органи судової влади, домоглись на підставі завідомо підроблених документів прийняття судових рішень, на підставі яких заволоділи об`єктами комунального майна нежитловими приміщеннями АДРЕСА_1 , чим спричинили законному власнику майна - громаді міста Дніпро в особі Дніпропетровської міської ради, майнову шкоду у особливо великих розмірах.

Зокрема 21.01.2016 невстановлені досудовим слідством особи, внесли до позовної заяви за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ПАТ «УкрСиббанк» безпідставні вимоги і про необхідність скасування права власності територіальної громади м. Дніпро в особі Дніпропетровської міської ради на нежитлові приміщення №№ 16, 17, 18 в буд. АДРЕСА_2 , з метою прийняття необхідного для себе рішення та можливості подальшого перепродажу майна та формування ланцюга цивільно-правових угод з метою надання кінцевому власнику ознак добросовісного володільця.

На підставі розгляду зазначеної позовної заяви Дніпропетровським районним судом винесено рішення від 15.02.2016 у цивільній справі №175/207/16-ц.

24.05.2016 за заявою відповідача по справі ОСОБА_8 заочне рішення Дніпропетровського районного суду у справі №175/207/16-ц скасовано, та в подальшому 08.06.2016 позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача. Однак, допитаний як свідок ОСОБА_8 показав, що не був обізнаний про існування такого судового позову, заяву про скасування заочного рішення не подавав.

Допитаний як свідок ОСОБА_7 повідомив, що жодних позовних заяв до Дніпропетровського районного суду він не подавав, заяву від його імені від 29.02.2016 про долучення до матеріалів справи поштових повідомлень, листи про виклики сторін до суду, заяву про вручення відповідачам копій рішення та видачу на руки повного тексу рішення суду він підписував.

Допитаний як сідок ОСОБА_9 також заперечив свою обізнаність про вказаний судовий розгляд.

Також встановлено, що на підставі договору оренди №740 від 31.05.2006 та №366-УКВ/08 від 20.08.2008 між Дніпропетровською міською радою та ПП «Сервіс-Буд», , останнє отримало в оренду нежитлове приміщення № 17, загальною площею 154,5 кв.м., яке розташоване на 1 поверсі в житловому будинку № 16 по вул. Пастера у м. Дніпро.

Крім того, на підставі договору оренди №137-УКВ/09 від 03.04.2009 між Дніпропетровською міською радою та ТОВ «Правовий центр Феміда», , останнє отримало в оренду нежитлове приміщення № 18, загальною площею 276,5 кв.м., яке розташоване на 2 поверсі в житловому будинку № 16 по вул. Пастера у м. Дніпро.

Єдиним засновником та власником ТОВ «Правовий центр Феміда», , є ОСОБА_10 .

Єдиним засновником та власником ПП «Сервіс-Буд», , є ОСОБА_11 , який є чоловіком ОСОБА_10 .

В подальшому від імені службових осіб ПП «Сервіс-Буд» та ТОВ «Правовий центр Феміда» в порушення вимог діючого законодавства про додержання нотаріальної форми посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, укладені прості письмові договори купівлі-продажу нежитлових приміщень №№ 17, 18 в буд. АДРЕСА_2 фізичним особам, від імені яких на підставі зазначених документів подано судові позови.

На підставі отриманих судових рішень про визнання права власності на площі нежитлових приміщень №17 та №18 в буд. АДРЕСА_2 , невстановленими особами зареєстровано права власності на зазначені об`єкти майна як на квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , та сформовано ланцюг цивільно-правових угод з метою надання кінцевим правонабувачам майна ознак добросовісних володільців.

21.03.2016 рішення Дніпропетровського районного суду від 15.02.2016 у цивільній справі №175/207/16-ц було надано ОСОБА_10 державному реєстратору приватному нотаріусу ОСОБА_6 разом з заявою про проведення скасування права власності на об`єкти нерухомого майна нежитлові приміщення № 18, АДРЕСА_5 .

На підставі поданих документів 21.03.2016 приватним нотаріусом ОСОБА_6 скасовано реєстрацію права власності територіальної громади міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради на об`єкти нерухомого майна нежитлові приміщення №№16, 17, 18 в буд. АДРЕСА_2 , загальною площею 523 кв. м.

Таким чином об`єктом кримінально протиправних дій є як квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 так і нежитлові приміщення №№ 16, 17, 18 в буд. АДРЕСА_2 .

Постановою від 12.06.2018 квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та нежитлові приміщення № АДРЕСА_2 , 17, 18 в буд. АДРЕСА_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

На теперішній час існує ризик збереження речових доказів квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , шляхом її подальшого перепродажу.

Станом на 15.02.2016, тобто момент прийняття рішення у справі №175/207/16-ц та на дату подачі заяви про скасування права власності на комунальне майно, ОСОБА_10 фактично володіла площами нежитлового приміщення №18, де мешкала з членами своєї родини чоловіком та сином та була зареєстрована власником квартири АДРЕСА_4 , та здійснювала свою діяльність та займала нежитлове приміщення АДРЕСА_6 , право власності на яке було оформлено як на квартиру АДРЕСА_3 за цією ж адресою.

Таким чином, досудовим розслідуванням перевіряється причетність до вчинення вказаних злочинів ОСОБА_10 , членів її родини та інших осіб.

З 23.09.2016 по теперішній час право власності на квартиру АДРЕСА_4 зареєстровано за ТОВ «ЛАЙН-М», . Засновником ТОВ «ЛАЙН-М» є ОСОБА_11 , який є чоловіком ОСОБА_10 .

Власником кв. АДРЕСА_6 є ОСОБА_12 , який є батьком ОСОБА_11 , який приходиться чоловіком ОСОБА_10 .

Просить накласти арешт на об`єкти нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ; квартиру АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ; шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Суд розглядає дане клопотання у відсутність власника майна або його представника, так як відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні другого слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000039 від 02 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375, ч.4 ст.190 КК України.
Об`єктом кримінально-протиправних дій є як квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 так і нежитлові приміщення №№ 16, 17, 18 в буд. АДРЕСА_2 .

Постановою від 12.06.2018 р. квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та нежитлові приміщення №№ 16, 17, 18 в буд. АДРЕСА_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

На теперішній час існує ризик збереження речових доказів квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , шляхом її подальшого перепродажу.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: , належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛАЙН-М", ; а квартира АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: , належить на праві приватної власності ОСОБА_12 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання щодо арешту майна слідчий суддя повинен враховувати сукупність чинників та факторів, серед яких наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного та інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна (речового доказу), може негативно вплинути на кримінальне провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна:

- квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: , що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛАЙН-М", ;

- квартиру АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ; що належить на праві приватної власності ОСОБА_12 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1