УХВАЛА
"13" листопада 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
представника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,

Слідчий ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність. Зазначив, що ОСОБА_5 не є заявником у вказаному кримінальному провадженні, шахрайське заволодіння квартирою спричинило шкоду територіальній громаді в особі Харківської міської ради, якій вказане житло мало відійти, за відсутності спадкоємців, на теперішній час доказів для визнання ОСОБА_5 потерпілою недостатньо.
Слідчий суддя, вислухавши доводи ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, доходить наступного:
Згідно п.5 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому слідстві, особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Диспозиція ч.3 ст.190 КК України передбачає кримінальну відповідальність за шахрайство, вчинене у великих розмірах.
Об`єктивна сторона злочину виражається у заволодінні чужим майном або придбанні права шляхом обману або зловживання довірою.
25.10.2018р. постановою слідчого ОСОБА_6 у визнанні ОСОБА_5 потерпілою відмовлено за відсутності доказів спричинення їй шкоди внаслідок кримінального правопорушення (а.с.99).
Відповідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Так, спадкоємці померлої власниці спірної квартири не встановлені, тому це житло, згідно положень ст. 1277 Цивільного кодексу України мало відійти у власність територіальної громади в особі Харківської міської ради.
Неправомірність розпорядження вказаним житлом, зокрема його відчуження на користь ОСОБА_5 особами, які не мали законних підстав на розпорядження і є тими обставинами, що мають бути встановлені в ході досудового розслідування.
За відсутності належних та допустимих доказів спричинення ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням шкоди, слідчий не мав підстав визнання вказаної особи потерпілою, а тому підстав скасування оскаржуваної постанови не вбачається.
Водночас, на теперішній час досудове розслідування триває, що не виключає можливості у подальшому, за наявності правових підстав, визначення відповідного процесуального статусу гр. ОСОБА_5 .
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає оскаржувану постанову слідчого законною та обґрунтованою і підстав її скасування не вбачає.
Посилання представника гр. ОСОБА_5 на приналежність ст.190 КК України до злочинів, кримінальне провадження за якими здійснюється у формі приватного обвинувачення, тобто за на підставі заяви потерпілого, суперечить положенням ст. 477 КПК України, а тому не береться слідчим суддею до уваги за безпідставності.
Також слідчий суддя звертає увагу на наявність у добросовісного набувача права пред`явлення позову в порядку цивільного судочинства до особи, вина якої встановлена вироком суду у кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1