Єдиний унікальний № 510/509/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.03.19 року

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Рені клопотання слідчого СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Стара Кульна, Котовского району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та фактично мешкає: АДРЕСА_1 , раніше судимий за ст. 122 ч. 1 КК України.

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , звернулась до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до трьох місяців.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000028 від 18.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В клопотанні зазначено, що 18.01.2019 о 17 год. 56 хв. мешканець с. Долинське Ренійського району Одеської області ОСОБА_6 , перебуваючи на АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинив сварку з ОСОБА_7 , з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, за допомогою кухонного ножа, який він заздалегідь взяв з дому, наніс ОСОБА_7 один удар в область грудної клітини, в наслідок чого останній отримав проникаючу колото-різану рану лівої половини грудної клітини з пошкодженням лівої легені, який у момент заподіяння, мав характер загрози життю потерпілого, внаслідок чого, заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 18.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України слідчим СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області та розпочато досудове розслідування.

В порядку ст. 208 КПК України о 23 годин 50 хвилин 18.01.2019 ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

За наявності достатніх доказів 19.01.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, по суті справи від надання пояснень відмовився.

21.01.2019 р. відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, тобто до 18.03.2019 р.
12.03.2019 р. постановою керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_8 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий обґрунтовує тим, що змінювати запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_6 на більш м`яку міру недоцільно, у зв`язку з тим, що на теперішній час ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція за вчинення якого передбачає покарання від 5 до 8 років, не має соціальних зв`язків, не працює, раніше судимий за ст. 122 ч. 1 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, що може негативно вплинути на всебічне та об`єктивне як досудове розслідування, так і судовий розгляд кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_6 залишив питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на розсуд суду, заявив, що такого більше не повториться.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість. Підстав необґрунтованості клопотання слідчому судді не навела.

Слідчий ОСОБА_4 , у судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строків тримання під вартою до трьох місяців.

Прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання про продовження строку тримання під вартою оскільки, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочина, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у зв`язку з чим, з метою ухилення від покарання за вчинене, має реальну можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, крім того, з підозрюваним необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, отримати висновки призначених експертиз (виконати вимоги ст. 290 КПК України). Постановою прокурора від 12.03.2019 р. строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, суддя дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою слідчого судді від 21.01.2019 р. відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, тобто до 18.03.2019 р.
Відповідно до приписів ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.. 184 КПК України, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, яві виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тому, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно враховувати норми міжнародного права та практику Європейського суду з прав людини.

Обґрунтована підозра у вчинені кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1 (с) Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин, це впливає з рішення Європейського суду з прав людини (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997 р., § 57).

Також, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі Летельє проти Франції звернув увагу на те, що тримання особи під вартою може бути виправдано, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Тобто, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Аналогічне ствердження є й у рішенні Європейського суду з прав людини по справі Джон Мюррей проти Сполученого Королівства, де йдеться мова про те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або, навіть, для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Метою продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 є наявність заявлених ризики, які виправдовують тримання особи під вартою - запобігання продовжити злочинну діяльність. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не доцільно виходячи із суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, ризик, передбачений ст.. 177 КПК України не відпав, та надалі підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, оскільки раніше був засуджений за злочин проти життя та здоров`я людини, а саме за нанесення тілесних ушкоджень, враховуючи особливу зухвалість вчиненого злочину і відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою до трьох місяців. Застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним, оскільки не відповідає суспільному інтересу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, у урахуванням того, що злочин було вчинено із застосуванням та насильства.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 193, 194, 196-199, 395 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до трьох місяців, тобто до 18.04.2019 р., в межах строку досудового розслідування.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .