справа №619/443/16-к
провадження №1-кп/619/27/19
ВИРОК
іменем України
17 травня 2019 року м. Дергачі

Судова колегія Дергачівського районного суду Харківської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9
за участю захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 , ОСОБА_14
за участю перекладачів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі
кримінальне провадження №0000172 від 07.12.2012 року у відношенні

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кузнецьк Пензенської області Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, до затримання працював приватним підприємцем, освіта неповна вища, не одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України, -

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Февральськ Селемджанського району Амурської області Російської Федерації, громадянина України, освіта вища, одружений, на утриманні дітей не має, працює електриком в «Фельдман Екопарк» проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, -

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Тинда Амурської області, Російської Федерації, громадянина України, освіта неповна вища, одружений, на утриманні дітей не має, працює старшим менеджером в ТОВ «Біс-консалтінг», проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 .
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

встановила:
ОСОБА_18 , будучи громадянином Російської Федерації, не бажаючи займатись законною трудовою діяльністю, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, використовуючи навички, якими він оволодів проходячи службу в Збройних силах Російської Федерації, в жовтні 2011 року, більш точна дата під час досудового слідства не встановлена, знаходячись у м.Харкові вирішив заволодіти грошовими коштами, які знаходилися у касі в приміщенні автомобільно- заправочної станції 1111 «Маршал» ( АЗС «Маршал»), розташованої на 478 км автошляху «Харків-Київ-Довжанський» в Дергачівському районі Харківської області, шляхом здійснення розбійного нападу.
Плануючи скоєння даного злочину, ОСОБА_18 підготовив необхідні для і нападу речі, а саме: камуфляжний одяг, маску з прорізами для очей, ліхтарик, рукавиці, пістолет травматичної дії моделі «ИЖ-79-9Т» калібру 9 мм P.A., № НОМЕР_1 та набої до нього.
07.09.2011, діючи згідно заздалегідь розробленого плану вчинення злочину, ОСОБА_18 громадським транспортом, а потім пішки, добрався до будівлі АЗС «Маршал», розташованої за вищевказаною адресою, та з безпечного місця почав спостерігати за АЗС, очікуючи сприятливого моменту для скоєння злочину.
Приблизно о 19.30 год., скориставшись відсутністю відвідувачів на АЗС «Маршал», ОСОБА_18 одяг маску з прорізами для очей та з травматичним пістолетом для відстрілу патронів з еластичним метальним снарядом у руці, увійшов в приміщення вищевказаної АЗС, де, побачивши працівників ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , не вагаючись здійснив постріл у стіну з метою попередження будь-якого опору з боку зазначених осіб.
Погрожуючи ОСОБА_21 та ОСОБА_22 насильством, небезпечним для життя і здоров`я, а саме застосуванням травматичного пістолету для відстрілу патронів з еластичним метальним снарядом, ОСОБА_18 зажадав грошові кошти, які знаходяться у сейфі АЗС «Маршал».
Не маючи жодних шансів на допомогу, опасаючись за своє життя та здоров`я та життя та здоров`я ОСОБА_22 , ОСОБА_21 пішов в інше службове приміщення, де взяв грошові кошти у сумі 22700 грн., які знаходились у сейфі. Повернувшись разом з грошовими коштами, ОСОБА_21 передав їх ОСОБА_18 , який увесь цей час тримав його в полі зору та погрожував пістолетом для відстрілу патронів з еластичним метальним снарядом.
Після того, як ОСОБА_18 заволодів грошовими коштами ПП «Маршал», він зник з місця злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ПП «Маршал» матеріальний збиток на суму 22700 грн.

Крім того, ОСОБА_18 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, маючи намір на заволодіння чужим майном, вирішив скоїти низку розбійних нападів на автомобільно - заправочні станції (АЗС), розташовані в безлюдних місцях на автошляхах у Харківській області.
Маючи досвід скоєння розбійного нападу на АЗС і розуміючи, що для скоєння даного виду злочину йому потрібні співучасники, які б мали у своєму розпорядженні автотранспорт, ОСОБА_18 на початку серпня 2012 року звернувся з пропозицією прийняти участь у скоєнні злочинів раніше знайомим братам ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які мали у власності автомобіль ВАЗ-21011 д.н. НОМЕР_2 .
Отримавши згоду ОСОБА_19 та ОСОБА_20 на участь у скоєнні розбійних нападів, ОСОБА_18 розробив план злочину, обравши місцем скоєння нападу автомобільно-заправочну станцію ПП «Маршал» (АЗС «Маршал»), розташовану на 478 км автошляху «Харків-Київ-Довжанський» в Дергачівському районі Харківської області.
Згідно погодженого з усіма учасниками злочину плану, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 на автомобілі ВАЗ-21011 д.н. НОМЕР_2 повинні були прибути в район АЗС «Маршал», де ОСОБА_19 мав залишитися в автомобілі для забезпечення можливості співучасникам швидко зникнути з місця скоєння злочину, а ОСОБА_18 і ОСОБА_20 повинні були безпосередньо скоїти розбійний напад, після чого повернутися до автомобіля, де їх чекав ОСОБА_19 , та покинути місце скоєння злочину.
Плануючи скоєння даного злочину, ОСОБА_18 підготовив необхідні для нападу речі, а саме: камуфляжний одяг, маски з прорізами для очей, рукавиці, газовий балон зі сльозогінним газом, пістолет травматичної дії моделі «ИЖ-79- 9Т» калібру 9 мм P.A., № НОМЕР_1 для відстрілу патронів з еластичним метальним снарядом, набої до нього.
Так, 05.08.2012 у вечірній час ОСОБА_18 спільно з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 прибули на автомобілі ВАЗ-21011 державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_19 у район вищезазначеної АЗС «Маршал», більш точне місце у ході досудового слідства не встановлено.
Після цього ОСОБА_19 , діючи згідно розробленого плану, відомого всім учасникам нападу, виконуючи відведену йому функцію, висадив ОСОБА_18 і ОСОБА_20 , від`їхав від місця їх висадки, та став чекати на їх дзвінок, щоб після скоєння останніми розбійного нападу приїхати, забрати їх та відвезти з місця злочину.
ОСОБА_18 разом з ОСОБА_20 з безпечного місця почали спостерігати за АЗС «Маршал», очікуючи сприятливого моменту для скоєння злочину.
Приблизно о 3.30 год. 06.08.2012., скориставшись відсутністю відвідувачів на АЗС «Маршал», ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , виконуючи свої функції, діючи з відома та згоди ОСОБА_19 , одягнули маски з прорізами для очей та увійшли в приміщення вищевказаної АЗС. При цьому в руках у ОСОБА_18 знаходився травматичний пістолет для відстрілу патронів з еластичним метальним снарядом, а в руках у ОСОБА_20 балончик зі сльозогінним газом.
Побачивши працівників АЗС ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , ОСОБА_18 не вагаючись наставив на них пістолет з метою попередження будь-якого можливого опору з боку зазначених осіб, а ОСОБА_20 бризнув сльозогінним газом з балончика в обличчя ОСОБА_23 .
Погрожуючи ОСОБА_23 та ОСОБА_25 насильством небезпечним для життя і здоров`я, а саме застосуванням травматичного пістолету для відстрілу патронів з еластичним метальним снарядом, ОСОБА_18 зажадав грошові кошти, які знаходяться у сейфі АЗС «Маршал».
Не маючи жодних шансів на допомогу, опасаючись за своє життя та здоров`я та життя та здоров`я ОСОБА_24 , ОСОБА_26 пішов в інше службове приміщення, де взяв грошові кошти у сумі 14893 грн., які знаходились у сейфі, та передав їх ОСОБА_18 , який увесь цей час був поруч та тримав його в полі зору, погрожуючи пістолетом для відстрілу патронів з еластичним метальним снарядом.
Після того, як ОСОБА_18 заволодів грошовими коштами ПП «Маршал», він разом з ОСОБА_20 зникли з місця злочину та стільниковим телефоном повідомили про це ОСОБА_19 , який, виконуючи свої функції, приїхав на власному автотранспорті та забезпечив швидке зникнення співучасників з місця скоєння злочину.
Своїми злочинними діями ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 завдали матеріальної шкоди ПП «Маршал» на загальну суму 14893 грн.
Продовжуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном, ОСОБА_18 будучи особою, яка раніше вчинила розбій, отримавши згоду ОСОБА_19 та ОСОБА_20 на участь у скоєнні розбійних нападів, розробив план злочину та обрав місцем скоєння чергового розбійного нападу на автомобільно-заправочну станцію ООО «Мілана Трейд», розташовану за адресою: Харківська область, м. Балаклея, вул. Цемзаводське шосе, 1.
Згідно погодженого з усіма учасниками злочину плану, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 на автомобілі ВАЗ-21011 д.н. НОМЕР_2 повинні були прибути в район АЗС ООО «Мілана Трейд», де ОСОБА_19 та ОСОБА_20 мали залишатись в автомобілі для забезпечення можливості співучаснику швидко зникнути з місця скоєння злочину, а ОСОБА_18 повинен був безпосередньо скоїти розбійний напад, після чого повернутися до автомобіля, де на нього чекали ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , та покинути місце скоєння злочину.
Плануючи скоєння даного злочину, ОСОБА_18 підготовив необхідні для нападу речи, а саме: камуфляжний одяг, маску з прорізами для очей, рукавиці, газовий балон зі сльозогінним газом, нестандартний (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолет) пістолет «ZORAKI», модель «914» калібру 9 мм P.A. № НОМЕР_3 , який є гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру порядку 6 мм., та набої до нього.
Так, 16.08.2012 у післяобідній час ОСОБА_18 спільно з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 прибули на автомобілі ВАЗ-21011 державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_19 у лісосмугу біля вищевказаної АЗС.
Після цього ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , діючи згідно заздалегідь розробленого плану, відомого всім учасникам нападу, виконуючи відведену їм функцію, висадили ОСОБА_18 та від`їхали від місця його висадки у район Цементного заводу в м. Балаклея, де стали чекати на його дзвінок, щоб після скоєння останнім розбійного нападу, повідомити своє місцезнаходження, дочекатись його у вказаному місці, забрати та швидко зникнути з місця злочину.
ОСОБА_18 з безпечного місця почав спостерігати за АЗС ООО «Мілана Трейд», очікуючи сприятливого моменту для скоєння злочину.
Приблизно о 15.45 год., скориставшись відсутністю відвідувачів на АЗС ООО «Мілана Трейд», ОСОБА_18 виконуючи свою функцію, діючи з відома та згоди ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , одяг маску з прорізами для очей та увійшов в приміщення вищевказаної АЗС. При цьому в руках у ОСОБА_18 знаходився нестандартний (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолет) пістолет «ZORAKI», модель «914».
Побачивши працівників АЗС ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , ОСОБА_18 не вагаючись здійснив постріл у стелю з наявного у нього пістолета «ZORAKI», з метою попередження будь-якого можливого опору з боку останніх.
Погрожуючи ОСОБА_28 та ОСОБА_27 насильством небезпечним для життя і здоров`я, а саме застосуванням нестандартного (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолет) пістолета «ZORAKI», модель «914», ОСОБА_18 зажадав грошові кошти, які находяться у сейфі АЗС ООО «Мілана Трейд».
Не маючи жодних шансів на порятунок, опасаючись за своє життя та здоров`я та життя та здоров`я ОСОБА_28 , ОСОБА_29 пішла в інше службове приміщення, де взяла грошові кошти у сумі 1190.00 грн. та передала їх ОСОБА_18 , який увесь цей час був поруч та тримав її в полі зору, погрожуючи нестандартним (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолет) пістолетом «ZORAKI»,модель «914»
Після того, як ОСОБА_18 заволодів грошовими коштами ООО «Мілана Трейд», він зник з місця злочину та стільниковим телефоном повідомив про це ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які виконуючи свої функції, дочекались ОСОБА_18 , забрали його та зникли з місця скоєння злочину.
Своїми злочинними діями ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 завдали матеріальної шкоди ООО «Мілана Трейд» на загальну суму 1190.00 грн.

Продовжуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном, ОСОБА_18 будучи особою, яка раніше вчинила розбій, отримавши згоду ОСОБА_19 та ОСОБА_20 на участь у скоєнні розбійних нападів, розробив план злочину, обрав місцем скоєння нападу автомобільно-заправочну станцію ПП «Маршал» (далі АЗС «Маршал»), розташовану на 13-му км автошляху «Харків-Київ- Довжанський» в Харківському районі Харківської області.
Згідно погодженого з усіма учасниками злочину плану, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 на автомобілі ВАЗ-21011 д.н. НОМЕР_2 повинні були прибути в район вищевказаної АЗС «Маршал», де ОСОБА_19 та ОСОБА_20 мали залишатись в автомобілі для забезпечення можливості співучаснику швидко зникнути з місця скоєння злочину, а ОСОБА_18 повинен безпосередньо скоїти розбійний напад, після чого повернутися до автомобіля, де на нього чекали ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , та покинути місце скоєння злочину.
Плануючи скоєння даного злочину, ОСОБА_18 підготовив необхідні для нападу речи, а саме: камуфляжний одяг, маску з прорізами для очей, рукавиці, газовий балон зі сльозогінним газом, ніж, нестандартний (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолет) пістолет «ZORAKI», модель «914» калібру 9 мм P.A. № НОМЕР_3 , який є гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру порядку 6 мм. та, набої до нього.
Так, 17.08.2012 у післяобідній час ОСОБА_18 спільно з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 прибули на автомобілі ВАЗ-21011 державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_19 у район лісосмуги біля вищевказаної АЗС.
Після цього, ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , діючи згідно розробленого злочинного плану, відомого всім учасникам нападу, виконуючи відведену їм функцію, висадили ОСОБА_18 і залишились біля автомобіля для спостереження за навколишнім середовищем з метою його своєчасного попередження про можливу небезпеку, та чекали на нього, щоб після скоєння ОСОБА_18 розбійного нападу забрати його та швидко зникнути з місця злочину.
ОСОБА_18 з безпечного місця почав спостерігати за АЗС «Маршал», очікуючи сприятливого моменту для скоєння злочину.
Приблизно о 15.30 год., скориставшись відсутністю відвідувачів на АЗС «Маршал» ОСОБА_18 , виконуючи свої функції, діючи з відома та згоди ОСОБА_30 та ОСОБА_20 , одяг маску з прорізами для очей та підійшов до вхідних дверей в приміщення вищевказаної АЗС. При цьому в руках у ОСОБА_18 знаходився нестандартний (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолет) пістолет «ZORAKI», модель «914».
Побачивши працівників АЗС ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_18 не вагаючись здійснив постріл у кришу з наявного у нього нестандартного (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолет) пістолет «ZORAKI», модель «914», з метою попередження будь-якого можливого опору з боку останніх.
Крім того, в цей же момент ОСОБА_18 побачив на території вищевказаної АЗС стороннього чоловіка та з метою припинення можливого перешкоджання у вчиненні злочину з боку останнього, зробив постріл в землю в бік останнього, змусивши вказаного чоловіка втекти з території АЗС.
Увійшовши до приміщення АЗС ОСОБА_18 , погрожуючи ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 насильством, небезпечним для життя і здоров`я, а саме застосуванням нестандартного (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолет) пістолета «ZORAKI», модель «914», зажадав грошові кошти, які знаходились у сейфі АЗС «Маршал».
Не маючи жодних шансів на допомогу, опасаючись за своє життя та здоров`я та життя та здоров`я ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , ОСОБА_37 передав грошові кошти у сумі 20 грн., ОСОБА_18 , який увесь цей час був поруч та тримав його в полі зору, погрожуючи нестандартним (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолет) пістолетом «ZORAKI», модель «914».
Після того, як ОСОБА_18 заволодів грошовими коштами ПП «Маршал», він направився до місця, де на нього чекали ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які виконуючи свої функції, забрали його та зникли з місця скоєння злочину.
Своїми злочинними діями ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 завдали матеріальної шкоди ПП «Маршал» на загальну суму 20 грн.

Крім того, ОСОБА_18 будучи особою, яка раніше вчинила розбій, маючи намір на заволодіння чужим майном, на початку квітня 2013 року, знаходячись у м. Харкові, вирішив заволодіти грошовими коштами, які знаходилися у касі автомобільно-заправочної станції ПП «Маршал» (далі АЗС «Маршал»), розташованої на 478 км автошляху «Харків-Київ-Довжанський» в Дергачівському районі Харківської області, шляхом здійснення розбійного нападу.
Плануючи скоєння даного злочину, ОСОБА_18 підготовив необхідні для нападу речі, а саме: камуфляжний одяг, маску з прорізами для очей, ліхтарик, рукавиці, ножі, стандартний пістолет травматичної дії моделі «ИЖ-79-9Е» калібру 9 мм P.A., № НОМЕР_1 призначений для стрільби з еластичним метальним снарядом, нестандартним (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолет) пістолетом «ZORAKI», моделлю «914» калібру 9 мм P.A. № НОМЕР_3 , який є гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру порядку 6 мм та набої до них.
01.04.2013 діючи згідно заздалегідь розробленого плану вчинення злочину, ОСОБА_18 громадським транспортом, а потім пішки, добрався до будівлі АЗС «Маршал», розташованої за вищевказаною адресою, та з безпечного місця почав спостерігати за АЗС, очікуючи сприятливого моменту для скоєння злочину.
Приблизно о 02.30 год. 02.04.2013, скориставшись відсутністю відвідувачів на АЗС «Маршал», ОСОБА_18 одяг маску з прорізами для очей та з нестандартним (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолет) пістолетом «ZORAKI», модель «914» калібру 9 мм P.A. № НОМЕР_3 , який є гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру порядку 6 мм у руці увійшов до приміщення вищевказаної АЗС, де, побачивши працівника АЗС ОСОБА_38 , не вагаючись наставив на нього зброю, з метою попередження будь-якого опору з його боку.
В ході вчинення злочину, з метою перешкоджання припиненню вчинення розбійного нападу та уникнення затримання за скоєння злочину з боку ОСОБА_39 - міліціонера альпініста батальйону міліції особливого призначення Беркут ГУМВС України в області, який у той час знаходився у приміщенні АЗС у форменому одязі робітника АЗС Маршал та виконував функції по запобіганню вчинення розбійних нападів, у ОСОБА_18 виник умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство) ОСОБА_40 . З метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_18 впритул зробив два постріли з нестандартного (перероблений саморобним способом колишній сигнальний' пістолет) пістолету «ZORAKI», модель «914» калібру 9 мм P.A. № НОМЕР_3 , який є гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру порядку 6 мм., в обличчя/ ОСОБА_39 , тобто в життєво важливі органи потерпілого.
При цьому ОСОБА_18 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте у зв`язку з своєчасним затриманням його іншими співробітниками міліції, злочинний намір ОСОБА_18 , спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), до кінця доведений не був з причин, не залежних від його волі.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1328-АЯ / 13 від 13.05.2013 року у ОСОБА_39 мала місце закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з легким клінічним проявленням та двома забитими ранами лицьової області ліворуч, яка, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1328-АЯ / 13 від 13.05.2013, відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, ОСОБА_18 будучи особою, яка раніше вчинила розбій, маючи намір на заволодіння чужим майном, на початку квітня 2013 року, знаходячись у м.Харкові, вирішив заволодіти грошовими коштами, які знаходилися у касі автомобільно-заправочної станції 1111 «Маршал» (АЗС «Маршал»), розташованої на 478 км автошляху «Харків-Київ-Довжанський» в Дергачівському районі Харківської області, шляхом здійснення розбійного нападу.
Плануючи скоєння даного злочину, ОСОБА_18 підготовив необхідні для нападу речи, а саме: камуфляжний одяг, маску з прорізами для очей, ліхтарик, рукавиці, ножі, , стандартний пістолет травматичної дії моделі «ИЖ-79-9Е» калібру 9 мм P.A., № НОМЕР_1 призначений для стрільби з еластичним метальним снарядом, нестандартним (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолетом) пістолетом «ZORAKI», моделлю «914» калібру 9 мм P.A. № НОМЕР_3 , який є гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру порядку 6 мм. та набої до них.
01.04.2013 діючи згідно заздалегідь розробленого плану вчинення злочину, ОСОБА_18 громадським транспортом, а потім пішки, добрався до будівлі АЗС «Маршал», розташованої за вищевказаною адресою, та з безпечного місця почав спостерігати за АЗС, очікуючи сприятливого моменту для скоєння злочину.
Приблизно о 02.30 год. 02.04.2013, скориставшись відсутністю відвідувачів на АЗС «Маршал», ОСОБА_18 одяг маску з прорізами для очей та з нестандартним (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолет) пістолетом «ZORAKI», модель «914» калібру 9 мм P.A. № НОМЕР_3 , який є гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру порядку 6 мм у руці увійшов до приміщення вищевказаної АЗС, де, побачивши працівника АЗС ОСОБА_38 , не вагаючись наставив на нього зброю, з метою попередження будь-якого опору з його боку.
В ході вчинення злочину, з метою перешкоджання припиненню вчинення розбійного нападу та уникнення затримання за скоєння злочину з боку ОСОБА_39 - міліціонера альпініста батальйону міліції особливого призначення Беркут ГУМВС України в області, який у той час знаходився у приміщенні АЗС у форменому одязі робітника АЗС «Маршал» та виконував функції по запобіганню вчинення розбійних нападів, у ОСОБА_18 виник умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство) ОСОБА_40 . З метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_18 впритул зробив два постріли з нестандартного (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолет) пістолету «ZORAKI», модель «914» калібру 9 мм P.A. № НОМЕР_3 , який є гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру порядку 6 мм., в обличчя ОСОБА_39 , тобто в життєво важливі органи потерпілого.
При цьому ОСОБА_18 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте у зв`язку з своєчасним затриманням його іншими співробітниками міліції, злочинний намір ОСОБА_18 , спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), до кінця доведений не був з причин, не залежних від його волі.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1328-АЯ / 13 від13.05.2013 року у ОСОБА_39 мала місце закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з легким клінічним проявленням та двома забитими ранами лицьової області ліворуч, яка, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1328-АЯ / 13 від 13.05.2013, відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.
При цьому ОСОБА_18 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте у зв`язку з своєчасним затриманням іншими співробітниками міліції, злочинний намір ОСОБА_18 , спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), до кінця доведений не був з причин, не залежних від його волі.

Крім того, у невстановлений в ході досудового слідства час, приблизно на початку літа 2012 ОСОБА_18 , знаходячись у м. Градизьк Полтавської області, при невстановлених в ході досудового слідства обставинах придбав у невстановленої в ході досудового слідства особи на ім`я « ОСОБА_41 » сигнальний пістолет «ZORAKI», модель «914» калібру 9 мм P.A. №036529 виробництва Туреччини, заводського виготовлення. Після чого, вищевказаний пістолет перевіз до свого тимчасового місця мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , та, маючи намір, спрямований на незаконне виготовлення вогнепальної зброї, незаконно переробив вищевказаний пістолет, змінивши його первісне функціональне призначення. Згідно з висновком судово-балістичної експертизи №196 від 16.07.2013 пістолет «ZORAKI», модель «914» калібру 9 мм P.A. № НОМЕР_3 являється нестандартним (переробленим саморобним способом колишній сигнальний пістолет) та відноситься до гладкоствольної вогнепальної зброї калібру порядку 6 мм. З дульної частини ствола саморобним способом видалена дульна заглушка, яка повинна була перешкоджати проходженню будь якого метального снаряда. Пістолет придатний для виробництва пострілів патронами з метальнім снарядом калібру 9 мм P.A.
В подальшому ОСОБА_18 використовував зазначену нестандартну гладкоствольну вогнепальну зброю під час скоєння розбійних нападів на приміщення АЗС на території Харківської області.

Крім того, у невстановлений в ході досудового слідства час, приблизно на початку літа 2012 ОСОБА_18 , знаходячись у м. Градизьк Полтавської області, при невстановлених в ході досудового слідства обставинах придбав у невстановленої в ході досудового слідства особи на ім`я « ОСОБА_41 » сигнальний пістолет «ZORAKI», модель «914» калібру 9 мм P.A. №036529 виробництва Туреччини, заводського виготовлення.
Після чого, вищевказаний пістолет перевіз до свого тимчасового місця мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , та, маючи намір, спрямований на незаконне виготовлення вогнепальної зброї, незаконно переробив вищевказаний пістолет, змінивши його первісне функціональне призначення, шляхом видалення дульної заглушки, яка повинна була перешкоджати проходженню будь-якого метального снаряду, та виготовивши тим самими гладкоствольну вогнепальну зброю.
В подальшому ОСОБА_18 незаконно зберігав зазначену гладкоствольну вогнепальну зброю за місцем тимчасового мешкання за вищевказаною адресою та незаконно перевозив при собі для використання під час скоєння розбійних нападів на приміщення АЗС на території Харківської області.
02.04.2013 приблизно о 02.30 год. під час затримання у ОСОБА_18 у приміщенні АЗС «Маршал», розташованої на 478 км автошляху «Харків-Київ- Довжанський» в Дергачівському районі Харківської області, співробітниками міліції був вилучений пістолет ZORAKI», модель «914» калібру 9 мм P.A. № НОМЕР_3 , виробництва Туреччини, який згідно з висновком судово-балістичної експертизи №196 від 16.07.2013 являється нестандартним (переробленим саморобним способом колишній сигнальний пістолет) та відноситься до оалкоствольної вогнепальної зброї калібру порядку 6 мм, який він незаконно придбав шляхом виготовлення, носив та зберігав без передбаченого законодавством дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 свою вину за ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України визнав частково, т.я. не визнає провину у замаху на вбивство, такого наміру не мав. Вистріл з пістолета був здійснений у процесі боротьби та нападу потерпілого не навмисно та не впритул. Стосовно носіння, зберігання, придбання та виготовлення зброї провину не визнає, так як пістолет практично не придатний для здійснення пострілів. Крім того, пояснив, що всі напади на заправки здійснював сам, без участі братів ОСОБА_42 і останні про його діяльність взагалі нічого не знали. При цьому в судовому засіданні пояснив, що камуфляжну форму, маски з прорізами для очей, рукавиці придбавав завчасно сам.
Конкретно обвинувачений пояснив за епізодом розбійного нападу від 07.09.2011, що громадським транспортом, а потім пішки, добрався до будівлі АЗС «Маршал», розташованої на 478 км автошляху «Харків-Київ-Довжанський» в Дергачівському районі Харківської област, та почав спостерігати за АЗС. Приблизно о 19.30 год. ОСОБА_18 одяг маску з прорізами для очей та з травматичним пістолетом з гумовими кульками, увійшов в приміщення вищевказаної АЗС, де побачив її працівників і здійснив постріл у стіну з метою попередження будь-якого опору. Погрожуючи працівникам АЗС застосуванням травматичного пістолету ОСОБА_18 зажадав грошові кошти, які знаходилися у сейфі АЗС. Один з працівників пішов в інше службове приміщення, де взяв грошові кошти у сумі більше 20000 грн., які знаходились у сейфі. та передав їх ОСОБА_18 , який забравши грошові кошти з місця пригоди зник.
Що стосується епізоду розбійного нападу від 05.08.2012 - то обвинувачений обрав місцем скоєння нападу АЗС «Маршал», розташовану на 478 км автошляху «Харків-Київ-Довжанський» в Дергачівському районі Харківської області. Злочин скоював один, без братів Нікуліних, хоча був з ними знайомий на той момент. Плануючи скоєння даного злочину, ОСОБА_18 підготовив необхідні для нападу речі, а саме: камуфляжний одяг, маску з прорізами для очей, рукавиці, газовий балон зі сльозогінним газом, пістолет травматичної дії моделі «ИЖ-79- 9Т» калібру 9 мм P.A. і набої до нього не брав та не застосовував його до потерпілих 05.08.2012 у вечірній час ОСОБА_18 прибув пішки у район вищезазначеної АЗС «Маршал», спостерігав за відвідувачами, затим 06.08.2012 приблизно о 3.00 годині одягнув маску з прорізами для очей та увійшов в приміщення вищевказаної АЗС. При цьому в руках у ОСОБА_18 знаходився балончик зі сльозогінним газом. Побачивши працівників АЗС - бризнув сльозогінним газом з балончика в обличчя одного з потерпілих, зажадав грошові кошти, які знаходяться у сейфі АЗС «Маршал». Потерпілий пішов в інше службове приміщення, де взяв грошові кошти у сумі 14893 грн., які знаходились у сейфі, та передав їх ОСОБА_18 . Після того, як ОСОБА_18 заволодів грошовими коштами ПП «Маршал», він з місця скоєння злочину зник, грошима розпорядився на свій розсуд.
За епізодом скоєння розбійного нападу від 16.08.2012 обвинувачений пояснив, що обрав місцем скоєння чергового розбійного нападу на автомобільно-заправочну станцію ООО «Мілана Трейд», розташовану за адресою: Харківська область, м. Балаклея, вул. Цемзаводське шосе, 1. Злочин скоював один, без братів Нікуліних, нічого не розповідав їм про скоєний злочин. Плануючи скоєння даного злочину, ОСОБА_18 підготовив камуфляжний одяг, маску з прорізами для очей, рукавиці, газовий балон зі сльозогінним газом, нестандартний перероблений саморобним способом пістолет «ZORAKI», калібру 9 мм P.A. 16.08.2012 у післяобідній час ОСОБА_18 прибув у лісосмугу біля вищевказаної АЗС та став спостерігати. Приблизно о 15.45 год., скориставшись відсутністю відвідувачів на АЗС ООО «Мілана Трейд», ОСОБА_18 одяг маску з прорізами для очей та увійшов в приміщення вищевказаної АЗС. При цьому в руках у ОСОБА_18 знаходився нестандартний (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолет) пістолет «ZORAKI», модель «914». Побачивши двох працівників АЗС - здійснив постріл у стелю з наявного у нього пістолета «ZORAKI», з метою попередження будь-якого можливого опору з боку останніх. Вистрілив тільки один раз. Потерпіла пішла в інше службове приміщення, де взяла грошові кошти більше 1000 грн., передала їх обвинуваченому, він зник з місця злочину, грошима розпорядився на свій розсуд. У цій частині позов визнає у повному обсязі.
Що стосується скоєння злочину за епізодом від 17.08.2012 обвинувачений ОСОБА_18 обрав місцем скоєння нападу далі АЗС «Маршал», розташовану на 13-му км автошляху «Харків-Київ- Довжанський» в Харківському районі Харківської області. Злочин скоював один, братам ОСОБА_43 не сповіщав про скоєння злочину, автомашину у них для скоєння злочину не брав. На місце злочину прибув у машині таксі марки «Форд». Для виконання нападу обвинувачений взяв нестандартний перероблений саморобним способом пістолет «ZORAKI», калібру 9 мм. Інших речей не брав. Речові докази, знайдені на місці пригоди працівниками міліції йому не належать: куртка, кобура, печатки та інше. 17.08.2012 ОСОБА_18 у післяобідній час з безпечного місця почав спостерігати за АЗС «Маршал», очікуючи сприятливого моменту для скоєння злочину. Приблизно о 15,30 годин він зайшов на АЗС, побачивши трьох працівників АЗС і здійснив постріл у долівку установи з наявного у нього нестандартного пістолета «ZORAKI» з метою попередження будь-якого можливого опору з боку останніх, забрав грошові кошти 20 грн та місця пригоди зник.
Також обвинувачений ОСОБА_18 вчинив епізод розбійного нападу від 02.04.2013, але не вчиняв замаху на вбивство за цим епізодом. Злочин він скоїв один, нікому про скоєння злочину не розповідав. У цей день він вирішив заволодіти грошовими коштами на АЗС «Маршал» на 478 км автошляху «Харків-Київ-Довжанський» в Дергачівському районі Харківської області.
Плануючи скоєння даного злочину, ОСОБА_18 підготовив необхідні для нападу речі, а саме: камуфляжний одяг, маску з прорізами для очей, ліхтарик, рукавиці, ножі, стандартний пістолет травматичної дії моделі «ИЖ-79-9Е» калібру 9 мм P.A., № НОМЕР_1 призначений для стрільби з еластичним метальним снарядом, нестандартним (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолет) пістолетом «ZORAKI», моделлю «914» калібру 9 мм P.A. № НОМЕР_3 , який теж стріляв гумовими кульками. 01.04.2013 ОСОБА_18 громадським транспортом, а потім пішки, добрався до будівлі АЗС «Маршал», очікуючи сприятливого моменту для скоєння злочину. Приблизно о 02.30 год. 02.04.2013, скориставшись відсутністю відвідувачів на АЗС «Маршал», ОСОБА_18 одяг маску з прорізами для очей та з нестандартним (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолет) пістолетом «ZORAKI», модель «914» калібру 9 мм увійшов до приміщення вищевказаної АЗС і наставив зброю на одного з працівників АЗС з метою попередження його опору. Потерпілий ОСОБА_44 сидів на стулі і був одягнутий у форму працівника АЗС. Між ними миттєво виникла боротьба. Обвинувачений ОСОБА_45 впритул зробив два постріли з нестандартного (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолет) пістолету «ZORAKI», модель «914» калібру 9 мм., хоча при цьому цілився у землю - попав у потерпілого ОСОБА_39 , який кинувся обвинуваченому у ноги з ціллю звалити його з ніг та затримати. Згодом обвинувачений був затриманий на місці пригоди, у нього вилучили два пістолета, ножі, перчатки, маску, які він приготував для скоєння злочину. На теперішній час обвинувачений відшкодував матеріальну шкоду потерпілому, розкаюється у скоєнні злочину, просить не вважати його винним у скоєнні замаху на вбивство з корисливих мотивів.
Вину свою за ч.1 ст. 263-1 КК України обвинувачений ОСОБА_18 не визнав та пояснив, що придбав у незнайомої особи на ім`я « ОСОБА_41 » сигнальний пістолет «ZORAKI» за 1500-2000 грн, ніяких переробок пістолета не робив. Кінці ствола пістолета мали тріщини, пістолет був не придатний для стрільби, що і підтвердили матеріали судово-балістичної експертизи по справі.
Вину свою за ч.1 ст. 263 КК України не визнав, т.я. вилучений у нього пістолет ZORAKI», модель «914» калібру 9 мм P.A. № НОМЕР_3 , виробництва Туреччини - не являється вогнепальним, стріляє гумовими кульками, які цілком безпечні для здоров`я людини.
Обвинувачений ОСОБА_18 додав, що розкаюється у скоєнні розбійних нападів, просить пробачення у потерпілих, після відбуття покарання налаштований чесно працювати та проживати із своєю сім`єю. Ніколи не скоюючи більше злочинів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_20 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів за ч.3 ст. 187 КК України не визнав, пред`явлених позовів не визнав і пояснив, що він познайомився з ОСОБА_18 в 2011 чи 2012 роках на станції метро «Холодна гора». Спілкувалися вони по мірі необхідності за спільними робочими моментами. Обвинувачений мав автомашину ВАЗ-21011, держномер НОМЕР_2 . 05-07.08.2012 ОСОБА_20 скоріше всього вирішував питання стосовно весілля і не пам`ятає - бачив ОСОБА_46 чи ні. 16.08.2012 він знаходився вдома, це було за два дні до весілля і крім того у нього був перелом ноги. Він пересувався на милицях. Вранці приблизно в 09 чи 10 год. він з братом і ОСОБА_47 зустрічалися на станції метро «Маршала Жукова». Біля 18 чи 19 год. він з братом і дружиною брата відвозили весільний торт. 17.08.2012 на місці пригоди в АЗС не могло бути слідів шин його автомашини, його слідів чи слідів на клаптиках паперу, ці речові докази не можуть підтверджувати його причетність до скоєння розбійних нападів на АЗС. 02.04.2013 в нічний час він був вдома або на роботі, з ОСОБА_47 в цей день не бачився. Ніяких розбійних нападів з ОСОБА_47 він не скоював. ОСОБА_48 користувався інколи його мобільним телефоном, а також він міг дати йому телефон на протязі дня двох днів. ОСОБА_48 нічого не розказував братам ОСОБА_43 про скоєння ним будь-яких злочинів. 16.08.2012 можливо він був в м. Балаклея, так як він з братом їздили по роботі, з ними міг бути ОСОБА_48 , який займався продажем риби. З ОСОБА_47 у них були тільки робочі стосунки. В січні 2013 року він заключив договір оренди кафе. Займався ресторанним бізнесом, технікою та іншою діяльністю. До затримання працівниками міліції проживав з дружиною. Царьов міг зупинятися для проживання у нього на місяць. Підозру було пред`явлено 05.04.2013. При обранні міри запобіжного заходу він визнавав свою провину, так як до нього застосовувались міри психологічного і фізичного впливу. Він писав скаргу і отримав з прокуратури відповідь, що відсутні неправомірні дії з боку працівників міліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_19 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів за ч.3 ст. 187 КК України не визнав, пред`явлених позовів не визнав і пояснив, що відмовляється від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_18 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України, винуватість ОСОБА_19 та ОСОБА_20 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 187 КК України доведена прокурором у повному обсязі і підтверджується встановленими судом фактичними даними, у розумінні вимог ст.ст.84, 85, 86, 87, 94 КПК України,підтверджується наступними дослідженими в судовім засіданні доказами даної кримінальної справи:
з показань потерпілого ОСОБА_22 у судовому засіданні вбачається, що 07.09.2011 він знаходився на АЗС, яка розташована в Дергачівському районі Харківської області, в приміщення АЗС забіг чоловік в камуфляжному одязі, масці з прорізами для очей та рукавицях і сказав: «Руки за голову, обличчям на підлогу». Він упав. Все відбувалося дуже швидко. Було чутно два постріли. Чоловік вимагав гроші. Коли чоловік отримав гроші, він втік;
з протоколу огляду місця події від 03.04.2013, а саме АЗС «Маршал», розташованої на 478км автошляху Київ-Харків-Довжанський, вбачається, що - в ході проведення слідчої дії було виявлено шар з м`якого матеріалу коричневого кольору діаметром 9мм, гільзу з металу червоного кольору; слід на стіні, /а.с.181-190 т.5 /. Суд вважає доказ належним та допустимими згідно вимог ст. 85,86,87,89 КПК України, т.я. слідчий ОСОБА_49 , знаходячись у складі слідчо-оперативної групи, яка виїхала на місце пригоди, діяв на підставі вказівки чергового Дергачівського РВ Харківської області про скоєння за вказаною адресою розбійного нападу, що відповідає вимогам закону. Крім того, у даному випадку ОСОБА_22 , який був працівником АЗС, також є понятим при виконанні слідчої дії огляду місця події, хоча у подальшому визнаний потерпілим по справі. Згідно ч.7 ст. 223 КПК України понятими запрошуються особи не заінтересовані по справі, понятим не може бути потерпілий. Але у даному випадку суд вважає слідчу дію законною та допустимою з урахуванням того, що на момент огляду місця події ОСОБА_22 не був визнаний потерпілим по справі. Також сторона захисту вважає неналежним та недопустимими доказом вилучення гільзи з металу червоного кольору в ході проведення огляду місця події від 03.04.2013 - через півтора року після скоєння збройного нападу. Але згідно вимог ст. 85,86,87,89 КПК України суд вважає даний доказ законним, належним, допустимим, а сумніви сторони захисту яка допустила перекручування доказів - надуманими, т.я. докази по справі у процесі огляду місця події можуть дути знайдені у будь-який момент часу після скоєння злочину. Тим більше, що обвинучаний ОСОБА_50 обвинувачується у тому, що у момент розбійного нападу за цим епізодом застосував пістолет травматичної дії моделі «ИЖ-79-9Т» калібру 9 мм Р. А. № НОМЕР_1 для відстрілу патронів з еластичним метальним снарядом, який фактично і був поряд з іншими доказами знайдений та вилучений у процесі огляду місця події від 03.04.2013. Дані обставини підтвердив обвинувачений ОСОБА_50 у судовому засіданні, пояснивши, що за даним епізодом вогнепальної зброї не застосовував. Тобто вилучення гільзи не відноситься до доказів за даним епізодом;
з протоколу проведення слідчого експерименту від 20.04.2013 за участю потерпілого ОСОБА_21 з фототаблицею до нього - вбачається, що у ході проведення слідчого експерименту потерпілий пояснив, яким чином був скоєний розбійний напад на АЗС, а саме 07.09.2011 він знаходився в приміщенні АЗС «Маршал» на своєму робочому місці за стійкою, коли в приміщення увійшов злодій зі зброєю у руках та погрожував його життю. Після того, як потерпілий передав гроші нападнику, злодій вийшов з території АЗС; /а.с. 91-97 т.4/. Суд не вважає данй доказ недопустимим згідно ст. 86,87,89 КПК України з приводу того, що дана слідча дія проводилась слідчим Шишковим на даній АЗС у період часу з 11.15 до 13.30 годин з потерпілим ОСОБА_21 , а в період часу з 11.15 до 12.10 годин проводився цим же слідчим експертимент із іншим потерпілим ОСОБА_51 , т.я. дана обставина не суттєва, описка в частині періоду часу проведення слідчої дії не може бути підставою для визнання доказу неналежним, тим більше, що дані слідчі дії виконувались з різними понятими і статистами;
протоколом проведення слідчого експерименту від 20.04.2013 за участю свідка ОСОБА_22 та фототаблицею до нього. У ході проведення слідчого експерименту свідок пояснив, яким чином був скоєний розбійний напад на АЗС, а саме 07.09.2011 о 19 годині 20 хвилин в приміщення АЗС увійшов невідомий в масці та зі зброєю в руках. В цей момент потерпілий знаходився в торгівельному залі АЗС біля стійки головного оператора. Невідомий наказав йому сісти на підлогу. Після чого невідомий наказав старшому оператору ОСОБА_21 віддати йому гроші, тому оператор пішов до службового приміщення, повернувщись віддав нападнику гроші. Після чого нападник направився до автошляху напроти АЗС; /а.с.98 -102 т.4/,
даними акту № 1 про результати інвентаризації наявних коштів від 07.09.2011 року на АЗС № 6 по вул. Кільцевій, 16 с. Сіряки Дергачівського району Харківської області, відповідно до якого за обліковими даними нестача грошових коштів становить 22700 гривень; /а.с.103 т.4/
витягом з кримінального провадження №80000644 від 03.04.2013 з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 187 КК України /а.с.104 т.4/;

протоколом огляду місця події АЗС, розташованої на автодорозі Київ-Харків-Довжанський+478 км від 06.08.2012 та фототаблицею до нього. Під час огляду місця події використовувалась службова собака «Ральф», яка повела всіх учасників огляду місця події до лісосмуги, розташованої на протилежній стороні від АЗС. У вказіній лісосмузі на грунтовій дорозі 150м від а/д Київ-Харків-Довжанський був виявления слід від взуття. Під час огдяду місця події були вилучені наступні речі: відрізок липкої стрічки зі слідом взуття, відрізок бинта з накладеннями ПБК, зелене полотенце, гіпсовий зліпок взуття; /а.с.105-113 т.4/. Суд не вважає даний доказ неналежним згідно вимог ст. 85 КПК України, т.я. в протоколі не вказано, що замки на вхідній двері АЗС не пошкоджені, тобто з боку нападників на АЗС не відбулося незаконного проникнення в приміщення АЗС . Навпроти, в протоколі не вказано, що замки на вхідних дверях АЗС були замкнені на момент незаконного проникнення, тому замки і не пошкоджені, що не виключае незаконного проникнення в приміщення АЗС з боку нападників шляхом вільного доступу. Тому посилання сторони захисту на дані обставини є необґрунтованими;
згідно акту про застосування розшукової собаки від 06.08.2012 (т.6 а.с.60) собака була поставлена на слід в лісосмугі в місці виявлення відбитку ноги, після чого собака пройшла близько 3000 м в напрямку смт Солоницівка; На думку сторони захисту дана обставина свідчить, що розбійний напад за епізодом від 06.08.2012 скоєно іншими особами, а не обвинуваченими. Однак, суд критично відноситься до таких тверджень, т.я. дані обставини не мають відношення до події злочину, що підтверджено всіма іншими доказами по справі;
протоколом огляду місця події АЗС, розташованої на автодорозі Київ-Харків-Довжанський+478 км від 07.08.2012 в ході якої було вилучено з рук працівника АЗС ОСОБА_38 полімерний пакет білого кольору з написом «Выбирай ЭКО пакет», в якому знаходиться сорочка білого кольору та махрове полотенце з малюнком собак домоткане, як пояснил ОСОБА_52 . -07.08.2012 коло 6.00 годин вказані речі передав йому ОСОБА_23 та додав, що у вказані речі він був одягнений і користувався ними у робочу зміну 5-6.08.2012, дані речі вилучені у присутності понятих,поміщені у поліетиленовий пакет,скріплені ниткою, біркою та підписами понятих; /а.с.114 т.4/,
висновком судової експертизи по дослідженню речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин № 9651 від 06.11.2012, відповідно до якого на поверхні рушника, наданого для дослідження є сліди капсаїцина отруйної речовини дратівної дії; причому рушник наданий на експертизу «в пакеті з датою 06.08.2012 з ОМП по факту розбійного нападу на АЗС «Маршал» на автодорозі Київ-Довжанський -478км. Дергачівського району Харківської області, де вилучене полотенце зеленього кольору у присутності понятих і слідчого, цілосность пакету не порушена»; /а.с.116-118 т.4/,
висновком судової експертизи по дослідженню речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин № 9652 від 09.11.2012, відповідно до якого у представленому аерозольному балончику є речовина капсаїцин - отруйна речовина дратівної дії (ОВРД). Речовина капсаїцин, що міститься в аерозольному баллончику вилученому при огляді місця події 17.08.2012 і сліди речовини капсаїцину, виявлені на поверхні рушника, вилученого 06.08.2012 при ОМП за фактом розбійного нападу на АЗС «Маршал», мають загальну родова приналежність, за ознаками, зазначеним в синтезуючій частині висновку. На поверхні рушника і сорочки потерпілого ОСОБА_23 , представлених на дослідження,вилучених 07.08.20112 - слідів отруйних речовин дратівної дії (ОВРД) немає; /а.с.120-123 т.4/,
протоколом огляду предметів - полотенця, футболки та газового балону - з фото таблицею від 24.05.2013, які вилучені з місця пригоді за епізодом злочину - у тому числі і від 06.08.2012: полімерного пакету білого кольору з написом «Єко маркет». з паперовою біркою з написом «к закл № 9518 от 07.11.2012 з підписом та печаткою; полімерного пакету білого кольору з паперовою біркою з написом «к закл.№9651 от 06.11.2012; картонною коробкою білого кольору з паперовою біркою з написом «к закл.№9652 от 09.11.2012 з підписом». Суд не вважає даний доказ недопустимим згідно ст.ст. 87,89 КПК України з підстав того, що не проведений огляд такого предмету, як зелене полотенце, вилученого в ході огляду місця події від 06.08.2012 за вказаним епізодом, т.я. фактично огляд вказаних предметів, які перебували на експертизі по дослідженню хімічних речовин № 9651, № 9518, №9652 відбувся, описка слічого в частині номеру експертизи, згідно якої досліджувався речовий доказ зелене полотенце, де виявлена отруйна речовина капсаїцин з газового балончику, який було застосовано відносно потерпілого ОСОБА_23 не може потягти визнання доказу недопустимим з урахуванням всіх інших доказів по справі, з яких вбачається, що за протоколом огляду місця події від 06.08.2012 на АЗС «Маршал» вилучений зелений рушник, яким користувалися працівники АЗС - у тому числі і ОСОБА_23 , якому в ході розбійного нападу від 06.08.2012 нападник ОСОБА_20 бризнув в обличчя сльозогінним газом з балончика с капсаїцином. Сліди капсаїцину виявлені на даному зеленому рушнику в ході проведення експертизи по дослідженню хімічних речивин № 9651 від 06.11.2012. Дані обставини підверджує і судово-медична експертиза відносно потерпілого ОСОБА_23 де вказано, що у потерпілого діагностовано кон`юктивіт обох очей. Зелений рушник фактично оглянутий в порядку ст.ст. 105,106.223.237 КПК України, є речовим доказом по справі. /а.с. 110 123 т.5/. Відсутність отруйної речовини капсаїцину на рушнику з собаками і сорочці футболці ОСОБА_23 , які слідчим органам передав ОСОБА_53 не виключає того факту, що нападниками на АЗС по епізоду від 06.08.2012 був застосований сльозогінний газ капсаїцин, який нападники бризнули в обличчя потерпілому ОСОБА_23 , т.я. на зеленому рушнику, яким користувалися працівники АЗС експертами знайдена отруйна речовина капсаїцину, як наслідок застосування його до потерпілих з боку нападників. І за цих обставин не важливо, кому конкретно належало зелене полотенце, яке вилучено з місця пригоду АЗС;
постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 02.10.2012 року про визнання ОСОБА_54 , 1973 р.н., - потерпілим по кримінальній справі;
протоколом проведення слідчого експерименту від 20.04.2013 за участю потерпілого ОСОБА_55 та фототаблицею до нього. У ході проведення слідчого експерименту у присутності понятих та статиста ОСОБА_56 - потерпілий пояснив, яким чином був скоєний розбійний напад на АЗС, а саме 06.08.2012 він знаходився на своєму робочому місці за стійкою АЗС, коли невідомий із зброєю здійснив напад і заволодів грошовими коштами АЗС, а саме невідомий зайшов та почав вимагав гроші, ОСОБА_51 направився до службового приміщення до сейфу, де зберігалися грошові кошти. Невідомий із зброєю пройшов за ним. Після того, як він передав гроші невідомому, останній залишив АЗС; /а.с.126 -132 т.4/. Суд не вважає данй доказ недопустимим згідно ст.ст. 86,87,89 КПК України з приводу того, що дана слідча дія проводилась слідчим Шишковим на даній АЗС у період часу з 11.15 до 12.10 годин, а в період часу з 11.15 до 13.30 годин проводився цим же слідчим експертимент із іншим потерпілим ОСОБА_21 , т.я. дана обставина не суттєва, описка в частині періоду часу проведення слідчої дії не може бути підставою для визнання доказу неналежним, тим більше, що дані слідчі дії виконувались з різними понятими і статистами. Протокол слідчого експертимену дійсно не підписав статист ОСОБА_57 , однак дана обставина не є підставою для визнання доказу недопустимим, т.я. протокол проведення слідчої дії підписали поняті, слідчий та потерпілий. Крім того, дійсно - при проведенні слідчого експерименту роль статиста виконував ОСОБА_57 у якості злодія, який нападав на АЗС із зброєю, був відсутній статист, який відтворював обставини нападу на АЗС із газовим балончиком. Але з даного приводу нема підстав визнавати доказ недопустимим, т.я. дії нападників на АЗС можна перевіряти шляхом проведення слідчого експерименту з потерпілим окремо відносно кожного нападника, та першочергово - відносно того із нападників, який застосовував збою, що і було зроблено на досудовому слідстві;
висновком СМЕ № 4892 ал/12 від 25.02.2012 року, де вказано, що у ОСОБА_23 на момент 06.08.2012 видимих тілесних ушкоджень не було, у зв`язку із чим ступінь тяжкості тілесних ушкоджень не виявлявся. Діагностований у ОСОБА_23 06.08.2012 «кон`юктивіт обох очей» є не тілесним ушкодженням а запаленням органів зору, тому при встановленні ступеню тіжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймався. / а.с.124-125 т.4/;
постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 02.10.2012 про визнання ОСОБА_58 , 1990 р.н. - потерпілим по кримінальній справі;
протоколом проведення слідчого експерименту від 20.04.2013 за участю потерпілого ОСОБА_59 та фототаблицею до нього. У ході проведення слідчого експерименту потерпілий пояснив, яким чином був скоєний розбійний напад на АЗС, а саме 06.08.2012 він знаходився на своєму робочому місці в приміщенні АЗС. Коли невідомі зайшли та почали вимагати гроші, оператор направився до службового приміщення з сейфом, один з нападників пройшов за ним, інший залишився біля стійки. Після того, як оператор передав гроші невідомому, нападники пішли в сторону дороги; Суд не вважає даний доказ недопустимим згідно ст.ст. 87,89 КПК України, т.я. ОСОБА_60 визнаний потерпілим по справі, вказаний в обвинувальному акті в якості потерпілого за відповідним епізодом, відсутність його у списку потерпілих за обвинувальним актом суд вважає опискою, що не є підставою вважати дану слідчу дію недопустимим доказом по справі; /а.с.133-137 т.4/ Суд не вважає данй доказ недопустимим згідно ст. 86,87,89 КПК України з приводу того, що дана слідча дія проводилась слідчим Шишковим на даній АЗС у період часу з 14.30 до 15.15 годин, а в період часу з 14.50 до 16.05 годин проводився цим же слідчим експертимен із іншим потерпілим ОСОБА_22 , т.я. дана обставина не суттєва, описка в частині періоду часу проведення слідчої дії не може бути підставою для визнання доказу неналежним, тим більше, що дані слідчі дії виконувались з різними понятими і статистами. Протокол слідчого експертимену дійсно не підписав статист ОСОБА_57 , однак дана обставина не є підставою для визнання доказу недопустимим, т.я. протокол проведення слідчої дії підписали поняті, слідчий та потерпілий. Крім того, дійсно - при проведенні слідчого експерименту роль статиста виконував ОСОБА_57 у якості злодія, який нападав на АЗС із зброєю, був відсутній статист,який відтворював обставини нападу на АЗС із газовим балончиком. Але з даного приводу нема підстав визнавати дока з недопустимим, т.я. дії нападників на АЗС можна перевіряти шляхом проведення слідчого експерименту з потерпілим окремо відносно кожного нападника, та першочергово - відносно того із нападників, який застосовував збою;
актом про результати інвентаризації наявних коштів на АЗС «Маршал» від 06.08.2012;

протоколом огляду місця події АЗС, розташованої в м. Балаклія на вул. Цемзаводське шосе № 1 Харківської області від 16.08.2012 та фототаблицею до нього, в ході якого було вилучено слід від взуття №1, розташований на відстані 160 см від приміщення заправки, слід від взуття №2 на відстані 140 см; 11 відрізків липкої стрічки з відбитками пальців рук та сліди долонь, гільза у вбиральні автозаправки, резинова куля у вбиральні автозаправки; / а.с.138-145 т.4/. Суд не вважає даний доказ неналежним згідно вимог ст. 85 КПК України і Перехідних положень КПК України , т.я. в протоколі не вказано, що замки на вхідній двері АЗС не пошкоджені, тобто з боку нападників на АЗС не відбулося незаконного проникнення в приміщення АЗС. Навпроти, в протоколі не вказано, що замки на вхідних дверях АЗС були замкнені на момент незаконного проникнення, тому замки і не пошкоджені, що не виключае незаконного проникнення в приміщення АЗС з боку нападників шляхом вільного доступу. Тому посилання сторони захисту на дані обставини є необґрунтованими. Крім того, у даному випадку ОСОБА_61 , який був працівником АЗС, також є понятим при виконанні слідчої дії огляду місця події, хоча у подальшому визнаний потерпілим по справі. Згідно ст.ст. 127,190,191 КПК України в редакції 1960 року і Перехідних положень КПК України - понятими запрошуються особи не заінтересовані по справі, понятим не може бути потерпілий. Але у даному випадку суд вважає слідчу дію законною та допустимою з урахуванням того, що на момент огляду місця події ОСОБА_61 не був визнаний потерпілим по справі;
постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 28.09.2012 про визнання потерпілим по кримінальній справі ОСОБА_62 , 1969 р н.;
протоколом проведення слідчого експерименту від 06.06.2013 за участю потерпілої ОСОБА_63 та фототаблицею до нього. У ході проведення слідчого експерименту потерпіла пояснила, яким чином був скоєний розбійний напад на АЗС ТОВ «Мілана Трейд», а саме, що 16.08.2012 вона разом з ОСОБА_64 знаходились у приміщенні АЗС, куди приблизно о 15 годині 45 хвилин увійшов злочинець у масці з пістолетом в руках, він погрожував зброєю, тому працівники АЗС віддали йому грошові кошти, він заволодів грошовими коштами, після чого зник. Суд вважає даний доказ допустим і належним по справі, хоча слідча дія проведеня без участі понітих, але згідно ч.7 ст. 223 КПК України винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення слідчої дії, а у даному випадку слідчим використовувалась камера планшетного комп`ютера ТМ «Apple» моделі «IPAD-3» для фіксації слідчої дії, після чого зроблена фототаблиця слідчої дії. Крім того, відсутність понятих при виконання даної слідчої дії не дає підстав вважати даний доказ недопустимим, т.я. обставини викладені потерпілим у момент його допиту при проведенні слідчого експерименту - фактично відповідають і співпадають з іншими доказами по справі. / а.с.146-150 т.4/;
постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 05.10.2012 про визнання потерпілим по кримінальній справі ОСОБА_65 , 1964 р.н.;
протоколом проведення слідчого експерименту від 06.06.2013 за участю потерпілого ОСОБА_66 та фототаблицею до нього. У ході проведення слідчого експерименту потерпілий пояснив, яким чином був скоєний розбійний напад на АЗС ТОВ «Мілана Трейд», а саме, що 16.08.2012 він разом з ОСОБА_67 знаходились у приміщенні АЗС, куди приблизно о 15 годині 45 хвилин увійшов злочинець у масці з пістолетом в руках, погрожував зброєю тримаючи пістолет у руках, після чого нападник вказав на кімнату з туалетом та раковиною та наказав лягти ОСОБА_68 на підлогу. Тому потім ОСОБА_69 віддала нападнику грошові кошти, останній зник. Суд вважає даний доказ допустим і належним по справі, хоча слідча дія проведеня без участі понітих, але згідно ч.7 ст. 223 КПК України винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення слідчої дії, а у даному випадку слідчим використовувалась камера планшетного комп`ютера ТМ «Apple» моделі «IPAD-3» для фіксації слідчої дії, після чого зроблена фото таблиця слідчої дії. Крім того, відсутність понятих при виконання даної слідчої дії не дає підстав вважати даний доказ недопустимим, т.я. обставини викладені потерпілою у момент її допиту при проведенні слідчого експерименту - фактично відповідають і співпадають з іншими доказами по справі. /а.с.151 -155 т.4/;
висновком № 233 судово-балістичної експертизи від 29.08.2012, згідно якої представлена на експертизу гільза є гільзою пістолетного патрона ударно-больової дії калібру 9 мм, виробництва Росії. Вказаний патрон може бути використаний у вогнепальній зброї відповідного калібру та типорозміру патронника: стандартних пістолетах/револьверах ударно-больової дії; нестандартної зброї (перероблена зброя УБД/перероблена з газо-шумової та сигнальної зброї); саморобної зброї. Слід на гільзі характеризує в якості використання зброю один із зразків/моделей сигнальних самозарядних пістолетів калібра 9 мм Р.А. виробництва Туреччини, перероблений саморобним способом для стрільби патронами УБД, саморобними/переробленими патронами на базі гільз патронів не бойового призначення калібра 9 мм. Даними моделями можуть бути перероблені сигнальні пістолети «DESERTFALCON», «ZORAKI-911», «ZORAKI-914(S)» калібру 9 мм Р.А., однак, не виключені інші моделі пістолети з характернимслідовинекненням. Крім того, представленним експерту є куля еластична сферична складова частина патрона ударно-больової дії калібра 9мм, яка може бути частиною патрона, гільза якого представлена. Пуля могла бути відстріляна із вогнепальної зброї відповідного калібра стандартних пістолетів/револьверів ударно-больової дії, нестандартної зброї УБД, нестандартних/перероблених із газо-шумової і сигнальної зброї/пістолетів (револьверів), саморобної зброї. Крім того, відсутність канала ствола на пулі є слідом еластичності матеріалу, із якого вона виготовлена, не дозволяє ідентифікувати по ній конкретну зброю, а також не дозволяє встановити чи є представлені гільза і пуля частинами одного патрона. Суд вважає даний доказ належним та допустимим по справі в понятті ст. 87-89 КПК України, т.я. експертиза проведена судовим експертом НДЕКЦ при Головному управлінні МВД України в Харківській області ОСОБА_70 , який попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, кримінальні провадження відносно експерта щодо неправдивості данної експертизи відсутні, висновки експертизи є законними, навіть з урахуванням роботи експерта в установі, яка була підпорядкованою МВД України в Харківській області; /а.с.157 -160 т.4/;
висновком № 284 судово-балістичної експертизи від 10.10.2012 року, згідно якої представлені на експертизу гільза № 1 (за нападом 16.08.2012 на АЗС №2 ТОВ Мілана Трейд») та гільза № 2 (за нападом 17.08.2012 на АЗС «Маршал») вистріляні з одного і того ж екземпляра зброї, гільза №3 (за нападом 12.06.2012 на АЗС «Маршал») вистріляна не з того ж екземпляра зброї, що і гільзи №1 та №2. Суд вважає даний доказ належним та допустимим по справі в понятті ст. 87-89 КПК України, т.я. експертиза проведена судовим експертом НДЕКЦ при Головному управлінні МВД України в Харківській області ОСОБА_70 , який попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, кримінальні провадження відносно експерта щодо неправдивості данної експертизи відсутні, висновки експертизи є законними, навіть з урахуванням роботи експерта в установі, яка була підпорядкованою МВД України в Харківській області; /а.с. 161-164 т.4/;
протоколом проведення слідчого експерименту від 26.04.2013 та фототаблицею до нього за участю підозрюваного ОСОБА_18 та захисника ОСОБА_10 щодо скоєння ОСОБА_18 розбійних нападів на приміщення АЗС у Харківській області в серпні 2012 року, а саме, механізм та обставини вчиненого ним розбійного нападу 16.08.2012 на АЗС яка розташована по вул. Цемзаводське шосе, м. Балаклія Харківської області. 16.08.2012 у післяобідній час ОСОБА_18 прибув у лісосмугу біля вищевказаної АЗС та став спостерігати. Приблизно о 15.45 год., скориставшись відсутністю відвідувачів на АЗС ООО «Мілана Трейд», ОСОБА_18 одяг маску з прорізами для очей та увійшов в приміщення вищевказаної АЗС, здійснив постріл у стелю з наявного у нього пістолета. Працівник АЗС пішла в інше службове приміщення, де взяла грошові кошти, передала їх обвинуваченому, він зник з місця злочину, пішов через ліс до машини ОСОБА_19 , який дожидав його після скоєння злочину, грошима розпорядився на свій розсуд. Суд вважає даний доказ належним та допустимим у розумінні вимог ст.ст. 87,89 КПК України, т.я. нема підстав вважати, що до підозрюваного ОСОБА_18 при виконанні даної слідчої дії застосовувались тортури, катування, жорстоке і нелюдське поводження, фізичне або психологічне принудження, приниження честі та гідності або погрози застосування такого поводження, докази у цій частині відсутні./ а.с.159 -180 т.5/;

постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 02.10.2012 про визнання потерпілим по кримінальній справі ОСОБА_71 , 1987 р.н.
з показань потерпілого ОСОБА_72 вбачається, що 17.08.2012 він знаходився на роботі на АЗС, біля 16-30 год. в приміщення АЗС забіг молодий чоловік із зброєю у руках, який був одягнений в камуфляжний одяг та маску з прорізами для очей. Чоловік зробив постріл з пістолета в брущатку перед входом в приміщення АЗС, потім кинув йому пакет і сказав: «Давай гроші». Чоловік забрав гроші і побіг в сторону лісопосадки. В касі було 20 грн., які потерпілий і віддав чоловіку. Після цього потерпілий ОСОБА_73 чув - як в лісопосадці завівся автомобіль, на його думку це був вітчизняний автомобіль. В лісосмузі є дорога на населений пункт. Сторона захисту посилається, що показання потерпілого є протирічивими при повтороному передопиті. Однак, суд не приймає до уваги показання потерпілого ОСОБА_74 від 11.10.2017 та 17.08.2012 згідно вимог ст. 23 КПК України та принципу безпосередності дослідження доказів у судовому засіданні. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом дослідження суду.
з протоколу огляду місця події АЗС від 17.08.2012, розташованої на автодорозі Харків-Красноград-Перещепіно та фототаблицею до нього вбачається, що в ході огляду місця події знайдено та вилучено 50 липких лєнт із слідами пільців рук,гільзу патрона 9 мм, пакет чорного кольору, по ходу руху вилучаються камуфляжна куртка зеленого кольору, чорна куртка, дві кобури, лист бумаги форматом А-4, газовий балон, за жигалка, пуста пачка від горішків, 4 пусті бутилки від пива, в`язана шапка з прорізями для глаз, двоє печаток чорного кольору, штани із плащовки, долі по ходу духу вилучається нож у чохлі з рукояткою чорного кольору, лст формата А-4, електрошокер. Вилучається також запис відеокамер стінції добутку природного газу. Крім того, в протоколі огляду місця події чітко вказано, що на відстані 1 км. від стінції добутку природного газу на землі мається фрагмент сліду протектора автомашини , який саме і вилучений шляхом залиття гіпсом /а.с.1-36 т.4/. Дійсно, у даному випадку ОСОБА_75 , який був працівником АЗС, також є понятим при виконанні слідчої дії огляду місця події, хоча у подальшому визнаний потерпілим по справі. Згідно ст. 127,190,191 КПК України в редакції 1960 року та Перехідних положень КПК України - понятими запрошуються особи не заінтересовані по справі, понятим не можу бути потерпілий. Але у даному випадку суд вважає слідчу дію законною та допустимою з урахуванням того, що на момент огляду місця події ОСОБА_75 не був визнаний потерпілим по справі. Таких доказів у справі нема. Тому суд не визнає даний доказ недопустимим. Суд не вважає даний доказ неналежним згідно вимог ст. 85 КПК України і Перехідних положень КПК України, т.я. до протоколу відсутня схема огляду місця пригоди та в протоколі не вказано, що замки на вхідній двері АЗС не пошкоджені, тобто з боку нападників на АЗС не відбулося незаконного проникнення в приміщення АЗС. Навпроти, в протоколі не вказано, що замки на вхідних дверях АЗС були замкнені на момент незаконного проникнення, тому замки і не пошкоджені, що не виключае незаконного проникнення в приміщення АЗС з боку нападників шляхом вільного доступу. Схема до протоколу огляду місця події згідно ст.ст. 190,191 КПК України в редакції 1960 року не є обов. Тому посилання сторони захисту на дані обставини є необґрунтованими. Суд не визнає недопустимим доказом вилучення в процесі огляду місця події фрагменту сліду протектора автомашини, т.я. в протоколі чітко вказано де саме знайдений слід, яким чином він вилучений шляхом гіпсування, слід описаний шляхом фотографування з прикладенням мірної лінійки, суд не вбачає протиріччя чи несумісності у тому, що слід вологий, а за межами сліду земля на вигляд суха, т.я. слід знаходиться у заглибленні землі, де на момент огляду зберіглася атмосферна волога. В цій частині суд вважає доводи захисту надуманими. Однак, при цьому дійсно, в протоколі огляду місця події є невідповідності в повній мірі вимогам закону щодо форми та змісту, та ці невідповідності не є вкрай суттєвими, а дані які містяться в протоколі загалом не спростовані іншими доказами, які добуті судом і підтверджують винність обвинувачених по справі;
предмети, вилучені при огляді місця події 17.08.2012 оглянуті згідно протоколу огляду предметів 24.05.2013, у тому числі і зліпок сліду протектора автомашини з пояснювальним текстом: «17.08.2012 . Харківський р-н АЗС «Маршал» № 16, розбій, (просьолочна дорога), вилучено: гіпсовий зліпок із слідом транспортного засобу. Спеціалист- підпис, поняті -1,2 підпис, слідчий. Цілісність упаковки не порушена». /а.с.110-111 т. 5/, які прилчені по справі у якості речових доказів . Тобто доводи захисту про порушення порядку прилучення речових доказів по справі не підтвердилися;
згідно протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 29.04.2013 на підставі ухвали слідчого судді Київського райсуду м. Харкова - у гаражі ОСОБА_15 за адресою у м. Харків, вул. Панфіловців, 3 вилучено автомобільні шини - 4 автомобільні колеса моделі «BarumBrillantis 2» розміром 175/70 R-13 до машини ВАЗ-21011, держномер НОМЕР_2 , який належить підозрюваному ОСОБА_19 /а.с.41 43 т.4/,
протоколом огляду предметів 4 автомобільні колеса моделі «BarumBrillantis 2» розміром 175/70 R-13 від 03.06.2013 та фототаблицею до нього, відповідно до якого під час огляду предметів встановлено чотири автомобільні колеса з шинами «BarumBrillantis 2» розміром 175/70 R-13. На боковинах шин разом з вказаними даними розташовуються і інші товарно-інформаційні позначення, передбачені технічними умовами виготовлення шин; дані предмети визнані речовими доказами по справі та долучені до кримінального провадження, передані на збереження ОСОБА_76 .. Дані слідчі діі виконані на підставі клопотання слідчого про тимчасовий досуп до речей і документів, а також ухвали Київського райсуду м. Харкова, де вказано, що при допиті у якості підозрюваного ОСОБА_19 пояснив, що 17.08.2012 на автомашині ВАЗ-21011 держномер НОМЕР_2 . - який належить підозрюваному на праві власності за спадкуванням після смерті батька - встановлена літня автомобільна резина імпортного виробництва, розміром радіуса диска 13, яка на момент подання клопотання знаходиться в гаражі його тестя ОСОБА_15 у АДРЕСА_2 . Згідно доручення на проведення слідчих розшокових дій від 29.04.2013 та протоколу доступу до речей та документів від 29.04.2013 у ОСОБА_15 за адресою м. Харків, вул. Панфілівців, 3 - в гаражі виявлені 4 автомобільні колеса моделі «BarumBrillantis 2» розміром 175/70 R-13, які описані та вилучені на підставі ухвали слідчого судді./ а.с. 37- 44 -46,47,48 т.4/. Дані докази підтверджують, що 4 автомобільні колеса моделі «BarumBrillantis 2» розміром 175/70 R-13, які вилучені з гаража ОСОБА_77 - належать ОСОБА_19 , та 17.08.2012 були встановлені на належну йому автомашину ВАЗ-21011 держномер НОМЕР_2 . Нормами КПК не передбачено обов`язковість присутності понятих при огляді предметів, до яких наданий тимчасовий доступ, тим більше вони описані та вилучені згідно ухвали слідчого судді. Дані докази є належними та допустимими, а доводи захисту про їх незаконність, незаконність вилученні даних коліс, що унеможливить у подальшому проведення судово-трасологічних експертиз - не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні;
протоколом огляду автомашини від 05.04.2013 за участю підозрюваного ОСОБА_19 , який знаходиться за адресою АДРЕСА_5 та надав своє свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу - автомашини марки ВАЗ-21011, держномер НОМЕР_2 червоного кольору поблизу паркової стоянки відділу архітектури Дергачівської РДА, автомобіль має чотири колеса, механічних пошкоджень не має, який арештований ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.05.2013 та визнаний речовим доказом по справі згідно постанови слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 23.05.2013, переданий на зберігання ОСОБА_78 до закінчення слідства по справі, затим вилучений згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 09.04.2013 та протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 24.04.2013; /а.с.124 -125 -127 139 т.5/. Суд вважає дані докази належними та допустимими, автомашина оглянута в присутності її власника згідно протоколу огляду автомашини. При цьому ОСОБА_19 не допитувався у якості підозрюваного, показань не давав, огляд автомашини проведений як невідкладна слідча дія. Тому сторона захисту не довела необхідність і обов`язковість участі захисника при виконання даних слідчих дій згідно ст. 52 КПК України;
висновком судово-трасологічної експертизи № 259-т від 26.09.2012, згідно якого зафіксований представленим на дослідження гіпсовим зліпком слід протектора бігової доріжки шини колеса транспортного засобу - був залишений вірогідніше всього шиною моделі «BarumBrillantis 2» виробництва Чехії з посадочним діаметром від 13 до 15 дюймів /а.с.50- 53 т.4/. Суд вважає даний доказ належним та допустимим згідно вимог ст.ст. 85,87,89 КПК України, т.я. зліпок сліду протектора бігової доріжки шини колеса транспортного засобу вилучений при огляді місця події від 18.08.2012 в законному порядку, з підписами на бірці понятих, спеціаліста, у присутності слідчого. При цьому дійсно, в протоколі огляду місця події є невідповідності в повній мірі вимогам закону щодо форми та змісту, та ці невідповідності не є вкрай суттєвими, а дані які містяться в протоколі загалом не спростовані іншими доказами, які добуті судом у судовому засіданні. Помилка слідчого в частині не підписання спеціалістом протоколу огляду місця події не може вплинути на визнання доказу недопустимим як протокола огляду місця події, так і вилучення гіпсового сліду протектора автомашини на місці пригоди, т.я. поняті підписали протокол і бірку з вилученим слідом, у суда нема підстав не довіряти підписам понятих;
висновком судово-криміналістичної експертизи № 164-т від 20.05.2013, згідно якого слід протектора шини бігової доріжки колеса транспортного засобу виявлений на місці події і зафіксований гіпсовим зліпком, був залишений шиною моделі «BarumBrillantis 2», яка має загальну групову належність з шинами моделі «BarumBrillantis 2» наданих на дослідження чотирьох коліс; суд вважає доказ належним та допустимим у розумінні ст.ст. 87,89 КПК України, т.я. інше по справі не встановлено. По справі нема підстав вважати, що на експертизу спрямований інший доказ, а не той, який вилучений при огляді місця події АЗС від 17.08.2012, розташованої на автодорозі Харків-Красноград-Перещепіно. Різні маркировки на пакетах експертної служби МВС України свідчать не про різні речові докази, а про різні експертизи, які було проведено відносно вилучених з місця злочину слідів. Причому, в самому експертному висновку №164-т від 20.05.2013 зазначено конкретно, що на експертизу наданий «вилучений 17.08.2012 при ОМП на АЗС «Маршал», яка розташована на 13 км. Автошляху «Харків-Красноград-Перещепино», гіпсовий зліпок бігової дорожки шини колеса транспортного засобу та 4 колеса з шиною моделі «BarumBrillantis 2», розміром 175х70 R13» а.с.55 61 т.4/, тобто об`єкти надані на дослідження і вилучені при огляді місця пригоди за епізодом від 17.08.2012, а також при тимчасовому доступі до речей і документів - співпадають. Тому доводи сторони захисту в цій частині не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні;
висновком судово-криміналістичної експертизи № 66 та фототаблицею до нього від 15.04.2013 про те, що три сліди пальців руки розмірами 25х16 мм, 30х10 мм, 20х14 мм на аркуші паперу формату А4, вилучені при огляді місця події за фактом розбійного нападу 17.08.2012 на АЗС «Маршал» на 13 км автошляху Харків-Красноград-Перещепіно Харківської області - залишені відповідно великим (25х16 мм) та вказівним (30х10 мм та 20х14 мм) пальцями правої руки ОСОБА_20 . Решта слідів на наданих об`єктах залишена не особами, дактилокарти яких надані на дослідження, а іншими особами (особою); суд вважає даний висновок судово-криміналістичної експертизи належним та допустимими доказом, об`єкти дослідження повністю відповідають тим, які вилучені згідно протоколу огляду місця події АЗС від 17.08.2012, розташованої на автодорозі Харків-Красноград-Перещепіно; дактилокарти фігурантів по справі надані відповідно Інструкції про порядок функціонування дактилообміну, який нормативний акт не визнанй невідповідним закону чи неконституційний /а.с.80 -89 т.4/;
постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 02.10.2012 про визнання потерпілим по кримінальній справі ОСОБА_79 , 1900 р.н.;
протоколом проведення слідчого експерименту від 08.06.2013 за участю потерпілого ОСОБА_32 з фототаблицею до нього. У ході проведення слідчого експерименту потерпілий пояснив, яким чином був скоєний розбійний напад на АЗС, а саме 17.08.2012 з тильної сторони АЗС він побачив ОСОБА_33 , який лежав на землі, а біля нього стояв невідомий зі зброєю в руках та масці, погрожував йому пістолетом. При спробі втекти, невідомий наказав потерпілому зупинитись, після чого вони разом пішли до центрального входу до АЗС, де невідомий зробив постріл. Після того, як нападник разом з потерпілим увійшли до приміщення, нападник почав вимагати у оператора АЗС грошові кошти, погрожуючи пістолетом. Після отримання грошових коштів нападник вийшов з приміщення АЗС та направився в бік газозаправної станції; /а.с.72-78 т.4/;
постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 02.10.2012 про визнання потерпілим по кримінальній справі ОСОБА_80 , 1991 р.н.;
протоколом проведення слідчого експерименту від 08.06.2013 за участю потерпілого ОСОБА_33 з фототаблицею до нього.У ході проведення слідчого експерименту потерпілий пояснив, яким чином був скоєний розбійний напад на АЗС «Маршал», а саме 17.08.2012 він побачив невідомого у масці зі зброєю, який намагався проникнути до приміщення з тильної сторони АЗС. Після цього нападник, погрожуючи зброєю - наказав йому лягти на підлогу. Коли нападник побачив інших співробітників, він побіг за ними. Оскільки ОСОБА_81 перелякався, то вставши з підлоги, побіг до ємностей з правої сторони від основного входу в АЗС де і перебував в подальшому; /а.с.67 -70 т.4/;
протоколом проведення слідчого експерименту від 08.06.2013 року за участю потерпілого ОСОБА_72 з фототаблицею до нього.У ході проведення слідчого експерименту потерпілий пояснив, яким чином був скоєний розбійний напад на АЗС «Маршал», а саме 17.08.2012 він знаходився на роботі в приміщенні зазначеної АЗС, коли приблизно о 15 годині 30 хвилин він побачив невідомого у масці з пістолетом у руці. Невідомий погрожував пістолетом та почав стріляти у підлогу та увійшов у приміщення АЗС, наставив на нього зброю та вимагав гроші. Після того, як ОСОБА_82 передав нападнику 20 грн., останній пішов у бік газової станції, яка знаходиться по лівій стороні від входу в АЗС, а потім звернув до лісу; /а.с.62-66 т.4/;
протоколом проведення слідчого експерименту від 26.04.2013 та фототаблицею до нього за участю підозрюваного ОСОБА_18 та захисника ОСОБА_10 щодо скоєння ОСОБА_18 розбійних нападів на приміщення АЗС «Маршал» у Харківській області в серпні 2012 року, а саме, механізм та обставини вчиненого ним розбійного нападу 17.08.2012 на АЗС «Маршал», яка розташована на 13 км автошляху Харків-Красноград-Перещепіно; 17.08.2012 ОСОБА_18 у післяобідній час з безпечного місця почав спостерігати за АЗС «Маршал», очікуючи сприятливого моменту для скоєння злочину. Приблизно о 15.30 годин він зайшов на АЗС, побачивши трьох працівників АЗС і здійснив постріл у долівку установи з наявного у нього нестандартного пістолета «ZORAKI» з метою попередження будь-якого можливого опору з боку останніх, забрав грошові кошти та з місця пригоди зник. З місця пригоди він виїхав на автомашині братів Нікуліних, які чекали його після скоєння розбійного нападу. Автомашиною керував ОСОБА_19 . На місці пригоди у лісовій частині неподалік АЗС ОСОБА_18 скинув з себе камуфляжний одяг та викинув кобури. Суд вважає даний доказ належним та допустимим у розумінні вимог ст.ст. 87,89 КПК України, т.я. процесуальні порушення вимог ст. 240 КПК України в судовому засіданні не встановлені; нема підстав вважати, що до підозрюваного ОСОБА_18 при виконанні даної слідчої дії застосовувались тортури, катування, жорстоке і нелюдське поводження, фізичне або психологічне принудження, приниження честі та гідності або погрози застосування такого поводження , докази у цій частині відсутні/ а.с.159 -180 т.5/;
актом № 3 про результати інвентаризації наявних коштів в АЗС «Маршал» від 17.08.2012;

з показань потерпілого ОСОБА_38 вбачається, що з 01.04.2013 на 2.04.2013 він знаходився на роботі на АЗС «Маршал», приблизно в 02-15 год. зайшов чоловік в камуфляжному одязі, масці з прорізами для очей. Чоловік зробив постріл, вимагав гроші. В приміщенні автозаправки знаходилися крім нього ОСОБА_83 і ОСОБА_84 . Потерпілий ОСОБА_53 присів і побачив, як ОСОБА_83 направився в сторону незнайомого чоловіка. Незнайомий чоловік вистрелив с пістолета в сторону ОСОБА_85 і попав йому вище ока в брову. У ОСОБА_85 пішла кров. Незнайомий чоловік був затриманий, з чоловіка зняли маску, його обличчя бачили свідки ОСОБА_86 і ОСОБА_84 . Потерпілий бачив обличчя ОСОБА_18 , коли з нього зняли маску. У ОСОБА_46 вилучили ніж, 2 пістолети та газовий балон;
з протоколу огляду місця події з фото таблицею від 02.04.2013, проведеного в торгівельному залі та території АЗС «Маршал» розташованої на 478 км автошляху Київ-Харків-Довжанський,вбачається, що в ході проведення огляду було вилучено: ремінь з чохлом для ножа та ременем з карабінами а також кобурою; чохол для ножа; ніж «GrandWay», ніж «Hunting&Fishing»collection; пістолет «ZORAKI-MOD.9-14» з магазином з патронами, один з яких вилучений з патронника, а другий з магазина пістолета (патрони SB9ммPABianc); пістолет Макарова для відстрілу патронами з гумовими кулями № НОМЕР_1 з магазином і 3 патронами «АК БС 9мм РА», один з яких вилучений з патронника і 2 вилучено з магазина пістолета; ліхтарик кишеньковий червоного кольору; ключ з магнітом; вологі серветки «Diskount»; мило в упаковці для вологих серветок, гроші в сумі 55 копійок; утеплювач у виді бронежилету; маска чорна; кобура матерчата саморобна; годинник Q&QQuartz», який був на руці у ОСОБА_18 ; комуфляжний костюм, який одягнутий поверх одягу на ОСОБА_18 та кросівки чорного кольору; перчатки з обрізаними пальцями на лівій перчатці на зап`ясті намотаний будівельний скоч; 2 гільзи; куля гумова; пакет чорний полімерний; бінокль; 4 відрізки липкої стрічки зі слідами рук; 1 відрізок темної дактолоплівки зі слідами грязьо-пильової підошви низу взуття; рюкзак чорного кольору в якому знаходиться шапка в`язана чорного кольору, 1 пара шкіряних перчаток, скоч побутовий, дезодорант аерозоль «Axe», пасок шкіряний; DVD диск з записом відео з камер спостереження; /а.с.15 33 т.5/. Оптичний носій інформації «CD-R» диск торгівельної марки «TDK» з інформацією, що знаходилась на карті пам`яті фотоапарату, вилученого у ОСОБА_18 вилучений в процесі огляду місця події. Прилучений до справи у якості речового доказі та оглянутий у судовому засіданні;
з протоколу огляду місця події від 03.04.2013, а саме АЗС «Маршал», розташованої на 478км автошляху Київ-Харків-Довжанський, вбачається, що в ході проведення огляду було виявлено шар з м`якого матеріалу коричневого кольору діаметром 9мм, гільзу з металу, червоного кольору; слід на стіні, /а.с.181-190 т.5/;
висновком судово-балістичної експертизи №196 від 16.07.2013 відповідно до якого наданий на дослідження предмет є стандартним пістолетом «травматичної» дії (з "лабіринтовим" каналом ствола) виробництва Росії моделі «ИЖ-79-9Т» калібру 9 mm P.A., № НОМЕР_1 , призначеним виробником для стрільби патронами з еластичним метальним снарядом (ударно-больової дії /УБД/) і до категорії вогнепальної зброї не відноситься. Пістолет виготовлений заводським способом. Пістолет справний, придатний для використання за призначенням (стрільба патронами калібру 9 mm P.A. УБД), у тому числі представленими на дослідження патронами. Наданий на експертизу нестандартний (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолет) пістолет «ZORAKI», модель «914» калібру 9 мм P.A., № НОМЕР_3 , виробництва Туреччини (заводського виготовлення), - є гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру порядку 6 мм. Конструкція пістолета піддалася переробці з метою зміни його первісного функціонального призначення, - з дульної частини ствола саморобним способом видалена дульна заглушка, яка повинна була перешкоджати проходженню будь-якого метального снаряда. Пістолет придатний для виробництва пострілів патронами з метальним снарядом калібру 9 мм P.A., в тому числі наданими на дослідження, а також нестандартними боєприпасами. Надані на експертизу 5 патронів є пістолетними патронами УБД (небойового призначення) калібру 9 мм P.A., призначеними для стрільби з «травматичних» пістолетів (деяких моделей револьверів) відповідного калібру та типорозміру патронника і до категорії боєприпасів не відносяться. Патрони виготовлені заводським способом (Росія, Чехія). Патрони придатні для використання за призначенням (придатні для стрільби), в тому числі з наданих на дослідження пістолетів. Надані на експертизу 2 еластичних кулі є складовими частинами патронів УБД калібру 9 мм P.A. Найбільш вірогідно надані кулі є метальними снарядами патронів УБД калібру 9 мм P.A. виробництва Росії (АКБС). Такі патрони могли бути відстріляні з вогнепальної зброї відповідного калібру і типорозміру патронника: стандартних пістолетів/револьверів УБД; нестандартної (переробленої) зброї УБД; нестандартних (перероблених з газо-шумової та сигнальної зброї) пістолетів/ револьверів; саморобної зброї, в тому числі зі зброї, що надана на дослідження. Відсутність слідів каналу ствола на кулях внаслідок еластичності матеріалу з якого вони виготовлені, не дозволяє ідентифікувати зброю, з якої вони відстріляні. З тієї ж причини (еластичність матеріалу кулі), визначити чи були представлені кулі і гільзи частинами одного патрона, не представляється можливим. Надані на експертизу 2 гільзи з маркуванням «АКБС 9 mm P.A.», які вилучені 02.04.2013 за фактом розбійного нападу на АЗС «Маршал» відстріляні з наданого нестандартного пістолета «ZORAKI», модель «914» калібру 9 мм Р.А.К., № НОМЕР_3 . Гільза з маркуванням «9 mm P.A. 11», яка вилучена 03.04.2013 за фактом розбійного нападу на АЗС «Маршал» відстріляна з пістолета «травматичної» дії моделі «ИЖ-79-9Т» калібру 9 mm Р:А., № НОМЕР_1 . 2 гільзи, які є речовими доказами по факту розбійних нападів, що сталися 16.08.2012 на приміщення АЗС ТОВ «Мілана Трейд» і 17.08.2012 на приміщення АЗС «Маршал», яке розташовано на 13 км автошляху «Харків-Красноград-Перещепино» відстріляні з наданого нестандартного пістолета «ZORAKI», модель «914» калібру 9 мм Р.А.К., № НОМЕР_3 . 1 гільза, яка є речовим доказом по факту розбійного нападу, що стався 12.06.2012 на приміщення АЗС «Маршал» (КС № 87120084), яке розташовано на 41 км автошляху «Харків-Сімферополь» відстріляна не з наданої на дослідження зброї,/а.с. 34-44 т.5/. При цьому суд не визнає висновок експерта в якості недопустимого та неналежного доказу в порядку ст.ст. 85,87,89 КПК України, т.я. судом не визнані недопустимими та неналежними протоколи огляду місця події, в процесі огляду яких було вилучено предмети, передані на дослідження експерту-балістику ;тим більше, що експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України, тому нема підстав вважати його висновок незаконним. Доводи сторони захисту про те, що цілісність упаковки доказів, які надані експерту могла бути умисно порушена і дозволяла вільний доступ до об`єктів дослідження є надуманою;
протоколом огляду предметів від 17 липня 2013 року, а саме полімерного пакету, опечатаного біркою з відтиском круглої печатки «013» НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області з написом «Э-196/2013» та підписом експерта. Згідно висновку судово-балістичної експертизи № Э-196 від 16.07.2013 у полімерному пакеті знаходяться 2 пістолета, ватні тампони, протягнуті через канали стволів, 3 гільзи, 2 сферичні кулі, які визнані речовими доказами по справі згідно постанови слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 17.07.2013, /а.с.45,46 т.5/. При цьому суд не визнає протокол огляду предметів в якості недопустимого та неналежного доказу в порядку ст.ст. 85,87,89 КПК України, т.я. судом не визнані недопустимими та неналежними протоколи огляду місця події, в процесі огляду яких було вилучено вказані предмети;
заявою про залучення в якості потерпілого ОСОБА_87 , 1982 р.н.;
протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_39 від 20.04.2013 та фототаблицею до нього щодо отримання ним тілесних ушкоджень у приміщенні АЗС «Маршал» розташованої на 478 км автошляху Київ-Харків-Довжанський. А саме 02.04.2013 о 02 годині 20 хвилин він, будучи переодягненим у форму співробітників АЗС «Маршал», знаходився в залі зазначеної АЗС, коли до приміщення увійшов невідомий зі зброєю у руках. Озброєний злочинець підійшов до стійки оператора та намагався заволодіти грошима, потерпілий підбіг до нього та намагався обеззброїти останнього, затримав злочинця, /а.с.47 51 т.5/. Суд вважає даний доказ допустим і належним по справі, слідча дія проведеня за фактичної участі понятих, які розписалися в протоколі,вказавши і прізвища. Крім того, згідно ч.7 ст. 223 КПК України винятками є випадки проведення слідчої діїх без понятих у разі застосування безперервного відеозапису ходу проведення слідчої дії, а у даному випадку слідчим використовувалась камера планшетного комп`ютера ТМ «Apple» моделі «IPAD-3» для фіксації слідчої дії, після чого зроблена фото таблиця слідчої дії;
висновком судово-медичної експертизи №1328-ая/13 від 13.05.2013 щодо ОСОБА_39 , відповідно до якого у ОСОБА_39 мала місце закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з легкими клінічними проявами і двома забитими ранами лицевої ділянки зліва. Ці ушкодження утворилися в результаті ударно-забивної та стрясної дій тупим твердим предметом з обмеженою впливовою поверхнею, яким міг бути і одиночний кінетичної снаряд (куля), випущений під час пострілу з каналу ствола метальної зброї. З огляду на морфологічні ознаки ран і клінічні прояви закритою черепно-мозкової травми, зафіксованімедичної документації, всі вони могли бути отримані незадовго до госпіталізації ОСОБА_39 до лікувального закладу 03.04.2013. За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, /а.с.52-53 т.5/;
висновком щодо службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень міліціонером БМОП «Беркут» Головного управління МВС України в Харківській області ОСОБА_88 від 12.04.2013, де визнано дії міліціонера під час затримання ОСОБА_18 правомірними, /а.с.105 1-9 т.5/;
протоколом огляду предметів з фото таблицею від 24.05.2013, які вилучені з місця пригоди за епізодом злочину від 12.04.2013: бронежилету, пари рукавиць, фотоапараталіхтарика, в`язаної маски, двох кобур, куртки та штанів з камуфляжного матеріалу, мотка липкої стрічки, шапки в`язаної чорного кольору, рюкзаку чорного кольору, полімерного пакету з недопалками сигарет, паперових та полімерних пакетів, картонних коробок з експертної служби, /а.с. 110 123 т.5/;
протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_38 від 19.04.2013 та фототаблицею до нього щодо розбійного нападу, який стався 02.04.2013 у приміщенні АЗС «Маршал» розташованої на 478 км автошляху Київ-Харків-Довжанський. А саме 02.04.2013 він знаходився на своєму робочому місці за стійкою АЗС, в нічний час до приміщення зазначеної АЗС зайшов невідомий чоловік в масці та пістолетом в руках, який направив на нього пістолет, погрожував зброєю та намагався здійснити розбійний напад. В той час, коли працівник міліції намагався затримати нападника, потерпілий злякавшись за своє життя втік з місця пригоди; / а.с. 140-144 т.5/;
протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_89 від 19.04.2013 та фототаблицею до нього щодо розбійного нападу, який стався 02.04.2013 у приміщенні АЗС «Маршал» розташованої на 478 км автошляху Київ-Харків-Довжанський. А саме 02.04.2013 свідок знаходився на своєму робочому місці в залі АЗС, як до приміщення увійшов чоловік він не бачив, бо спав. Прокинувся від пострілів. Після чого побачив, як співробітник міліції затримав нападника; а.с.145 148 т.5/;
протоколом огляду предмету від 11.04.2013 та ілюстрованим матеріалом до нього, а саме оптичний носій інформації DVD-R диск торгівельної марки «VERBATIM» серійний номер ZE4361-DVR-T470, який містить відеозаписи зроблені камерами спостереження. Згідно з відеозаписами встановлено, що 02.04.2013 о 01 годині 26 хвилин до приміщення входить чоловік, одягнений у камуфляж та в масці на обличчі. В руках у нього знаходиться зброя. Чоловік у масці підходить до чоловіка, який одягнутий у сорочку з жилетом червоного кольору, та наставляє на нього зброю. У цей же час, чоловік який знаходився з боку - побачивши чоловіка зі зброєю та в масці, кидається на нього щоб обеззброїти. Після чого з`являються робітники міліції.Дані предмети визнані речовими доказами по справі згідно постанови слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 11.04.2013; /а.с.149 155, 156 - 157 т.5/, дані речові докази оглянуті у судовому засіданні;
протоколом обшуку від 06.04.2013 проведеного в квартирі АДРЕСА_6 , власником якої є ОСОБА_90 , було виявлено та вилучено: 2 паспорта (громадянина РФ та закордонний паспорт) на ім`я ОСОБА_18 , медична довідка на ім`я ОСОБА_18 , картки Приватбанку, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_18 категорії «В» і «С», ліцензія на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї на ім`я ОСОБА_18 на травматичний пістолет ИЖ 79 УТ калібра 9мм, 3 сім карти, фотоапарат «Canon», мобільний телефон «Nokia», шкіряна кобура, шприц ін`єкційний 5мл, пара шкіряних черевиків. /а.с.191 196 т.5/;
довідкоюГоловного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 12.04.2013 за № 47/7001 (а.с. 152 том 4) про те, що громадянин РФ ОСОБА_91 виїхав з України 23 серпня 2011 року і в`їхав в Україну через пункт пропуску Гоптівка 19 жовтня 2012 року /а.с.158 т.5/.

Таким чином, повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши і оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точи зору достатності на взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане кримінальне провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість висунутого обвинувачення проти ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та доведеність стороною обвинувачення в ході судового розгляду винуватості вказаних осіб у вчиненні інкримінаовиних їх злочинів. А саме:
дії ОСОБА_18 : по епізоду скоєння злочину від 02.04.2013, які виразилися в замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянню смерті іншій особі з корисливих мотивів, суд кваліфікує за ст. 15 ч. 2 115 ч. 2 п. 6 КК України; по епізоду скоєння злочину від 02.04.2013, які виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинене особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у приміщення (розбій), суд кваліфікує за ст. 187 ч. 3 КК України; по епізоду скоєння злочину від 07.09.2011, які виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у приміщення (розбій), суд кваліфікує за ст. 187 ч. 3 КК України; по епізодам від 05.08.2012, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, а також погрозою застосування такого насильства, вчинене за попередньою змовою групою осіб, особою яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у приміщення; по епізодам від 16.08.2012, від 17.08.2012, які виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинене за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у приміщення, суд кваліфікує за ст. 187 ч. 3 КК України; по епізоду скоєння злочину на початку літа 2012 року, які виразилися в незаконному виготовленні вогнепальної зброї, суд кваліфікує за ст. 263-1 ч. 1 КК України; по епізоду скоєння злочину від початку літа 2012 року до 02.04.2013, які виразилися в незаконному поводженні зі зброєю, тобто носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, суд кваліфікує за ст. 263 ч. 1 КК України;

дії ОСОБА_20 по епізоду скоєння злочину від 05.08.2012, які виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, а також з погрозою застосування такого насильства, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у приміщення, суд кваліфікує за ст. 187 ч. 3 КК України; по епізодам скоєння злочинів від 16.08.2012 та від 17.08.2012, які виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи,яка зазнала нападу, вчинене за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у приміщення, суд кваліфікує за ст. 187 ч. 3 КК України;

дії ОСОБА_19 по епізоду скоєння злочину від 05.08.2012, які виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, а також з погрозою застосування такого насильства, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у приміщення, суд кваліфікує за ст. 187 ч. 3 КК України; по епізодам скоєння злочинів від 16.08.2012 та від 17.08.2012, які виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинене за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у приміщення, суд кваліфікує за ст. 187 ч. 3 КК України.

За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з вимогами ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Частиною 5 ст.9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у п.65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Судова колегія не бере до уваги доводи братів ОСОБА_42 про те, що вони не скоювали злочинів, передбачених ст. 187 ч. 3 КК України, оскільки вони не навели жодного переконливого і аргументованого доводу, що ставить під сумнів обґрунтованість пред`явленого обвинувачення.
Судова колегія приходить висновку, що до показань обвинувачених необхідно відноситися критично та розцінює їх, як бажання останніх уникнути кримінальної відповідальності та вважає, що всі вищевказані докази є належними і допустимими відповідно до ст.ст. 85, 86 КПК України, так як підстави недопустимості доказів вказані в ст. 87 КПК України суду не надані і не доведені.
Судова колегія, дослідивши та перевіривши в судовому засіданні вищевказані докази, оцінюючи їх у своїй сукупності, приходить висновку про винуватість обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_19 .
Сторона захисту у судовому засіданні посилалася на те, що фактичні обставини, що містяться в обвинувальному акті, не підтверджують кваліфікацію дій обвинувачених за ч.3 ст. 187. Тобто із змісту даної постанови Великої Палати Верховного Суду очевидно, що інкриміновані обвинуваченим дії не можуть кваліфікуватись за ч.З ст.187 КК як розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, оскільки доступ до приміщень АЗС. які використовувались цивільними позивачами в якості торгового залу був вільний. В той же час обвинувальний акт не містить фактичних обставин, які б свідчили про незаконність самого факту проникнення до даних приміщень або способу, в який це відбулось.
Верховний Суд України у своїй постанові від 15.11.2012 (справа №5-15кс12) визначив, що у випадку, коли особа, з метою заволодіння чужим майном, озброєна саморобним пристроєм для здійснення пострілів та в одягнутій на обличчя масці, увійшла до кафе, у приміщенні якого направила на бармена та кухаря саморобний пристрій, під погрозою застосування якого наказала віддати гроші, що знаходяться в кафе, завдавши при цьому працівникам кафе ударів рукояткою саморобного пристрою у різні частини тіла - такі дії належить кваліфікувати за ч.3 ст.187 КК України як розбій, поєднаний з проникненням у приміщення. Свою правову позицію Верховний Суд України обґрунтував таким чином. Законодавчо встановлені ознаки складу злочину - розбою, поєднаного із проникненням у житло, інше приміщення чи сховище (ч.3 ст.187 КК України), включають вчинення кількох взаємопов`язаних дій, однією з яких є проникнення до об`єктів, зазначених у диспозиції цієї частини статті Кодексу, що у часі передує іншим діям цього злочину. Іншими протиправними діями є насильство над особою чи погроза його застосування та заволодіння чужим майном. Нормативне визначення ознак аналізованого складу злочину не містить визначальних (відмежувальних) ознак розуміння поняття «проникнення». У диспозиції ч.3 ст.187 КК України немає прямої вказівки на незаконність проникнення в приміщення, принаймні такої, яка встановлена у статті 162 КК України, якою передбачено кримінальну відповідальність за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння. Тому зміст цього поняття належить виводити з правової природи конститутивних (визначальних) ознак складу злочину у взаємозв`язку та з урахуванням правозастосовної судової практики. Логіко-граматичне тлумачення формулювання (словосполучення) «розбій, поєднаний з проникненням у приміщення» дає підстави вважати, що під проникненням до будь-якого приміщення слід розуміти: а) фізичне входження, потрапляння до нього з метою заволодіння майном, що знаходиться в ньому; б) доступ до майна, що знаходиться в приміщенні, будь- яким способом (без фізичного входження до нього), який дає змогу заволодіти таким майном, вилучити його із приміщення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності" під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище розуміється незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища. У постанові також зазначено, що, вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки, суди повинні з`ясовувати з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме у неї виник умисел на заволодіння майном. Залежно від того, які фактичні ознаки складу суспільно небезпечного діяння будуть установлені судом, як ці ознаки будуть співвідноситися з ознаками складу злочину, що містяться у кримінально-правовій нормі, та від того, як вони трактуються й застосовуються на практиці, можна виділити фізичний і юридичний (психологічний) критерії розуміння поняття "проникнення". Характерними рисами першого є: а) факт входження чи потрапляння у приміщення; б) спосіб, місце, час та обставини (існуючий режим доступу до майна, яке там знаходилось), за яких відбулося входження чи потрапляння у приміщення. Характерними рисами другого є: а) незаконність входження у приміщення (за відсутності в особи права перебувати там, де знаходиться майно, на заволодіння яким спрямовані її дії); б) мета, яку переслідує особа, що вчиняє таке входження, усвідомлення характеру (перебігу) вчинюваного нею суспільно небезпечного діяння, зокрема й факту незаконного проникнення (входження чи потрапляння) у приміщення, передбачення наслідків свого діяння. Факт входження, потрапляння у приміщення чи поява у ньому іншим способом у поєднанні з іншими зовнішніми поведінковими проявами дають можливість визначити об`єктивну сторону суспільно небезпечного діяння. Із хронології та послідовності цих дій можна з`ясувати, зокрема, чи існували і які саме обмеження в доступі до майна, а також визначити, що, встановлюючи у певний спосіб безперешкодний (вілвний) режим доступу до майна, його власник чи володілець не обмежує в цьому нікого, серед них, по суті, й особу, яка входить туди з умислом заволодіти чужим майном і використовує такий доступ як зручні, сприятливі умови для скоєння злочину. Зовнішній прояв діяння розкриває внутрішній (психічний) процес діяння, окреслює суб`єктивне ставлення особи до вчинюваних нею дій, які в сукупності з іншими обставинами визначають кримінально-правовий зміст суспільно небезпечного діяння. Ключовим у вирішенні питання про наявність чи відсутність ознаки проникнення при вчиненні розбою є встановлення того, з якою метою особа ввійшла (потрапила) у приміщення. Адже у тому разі, коли особа під впливом свого корисливого мотиву утвердилася в намірі заволодіти чужим майном, вона обирає механізм злочинної поведінки, який включає в себе етапи, зокрема мотивації злочину, цілепокладання, планування посягання, вибір шляхів досягнення цілі, прогнозування ризиків та можливих наслідків тощо. Через сукупність таких дій і суб`єктивне ставлення до них особи, яка їх вчинила, відбувається візуалізація останньої (позиціонування самої себе), тобто проявляються процеси діяння, які недоступні для безпосереднього спостереження. Виходячи зі змістових зовнішніх ознак суспільно небезпечного діяння (об`єктивна сторона злочину) та інтелектуально-вольових (суб`єктивна сторона злочину), можна змоделювати (уявити ситуацію), що у тому разі, коли особа мала намір викрасти конкретне майно з торгової зали крамниці і обрала спосіб заволодіння ним, пов`язаний із формально безперешкодним входженням до приміщення зали, факт потрапляння в приміщення за таких обставин не повинен визнаватися «проникненням» у кримінально-правовому значенні. Коли ж особа задумала викрасти майно у тій же крамниці, але з відокремленої торгової секції (торгівля ювелірними виробами, електронними засобами тощо), яка облаштована в приміщенні крамниці, і потрапляння до зали крамниці не було обмежено часовими рамками чи іншими засобами, то вхід у приміщення крамниці не може визнаватися кримінально караним проникненням, тоді як викрадення майна із приміщення, секції, вільний доступ до якої був обмежений, у разі потрапляння туди; має визнаватися незаконним проникненням. Якщо суб`єкт злочину поставив собі за мету заволодіти майном, певного виду (якості, значення тощо), місце знаходження якого зумовлює вибір конкретного способу посягання, реалізація якого передбачає входження чи потрапляння в приміщення, незважаючи на режим доступу до нього (вільний/заборонений), то фізичне спинення в такому приміщенні з означеною ціллю є незаконним, а з вчиненням наступних дій із застосуванням насильства чи погроз його застосування з метою заволодіння майном має кваліфікуватися як розбій, поєднаний з проникненням у приміщення .
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_18 та ОСОБА_20 шляхом вільного доступу проникали в приміщення АЗС, при цьому ОСОБА_19 дожидав співвиконавців у автомашині для миттєвого зникнення із місця скоєння злочину. Співвиконавці проникали в приміщення АЗС з метою заволодіння чужим майном, при цьому ОСОБА_18 був озброєний пістолетом травматичної дії, а ОСОБА_20 був озброєний балончиком із сльозогінним газом, вони були в одягнутій на обличчя масці, увійшовши до приміщення АЗС - направляли на працівників травматичний пістолет, робили один чи декілька пострілів для виклинання почуття страху та розбризкували сльозогінний газ для викликання почуття безпомічності у персонала автозаправки, під погрозою застосування зброї і реальним застосуванням насильства небезпечного для життя - наказували віддати гроші, що знаходяться в АЗС, завдавши при цьому працівникам автозаправки почуття реальної погрози застосування насильства, а також і застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи - такі дії належить кваліфікувати за ч.3 ст.187 КК України як розбій, поєднаний з проникненням у приміщення.
Тому органом досудового розслідування діїх ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 кваліфіковані за ч.3 ст. 187 КК України правильно.

Крім того, сторона захисту у судовому засіданні посилалася на те, що фактичні обставили, що зазначені в обвинувальному акті, не надають підстав для кваліфікації дій ОСОБА_19 , ОСОБА_20 як співвиконавців за ч.3 ст. 187 КК України, змови групи осіб на розбійні напади не встановлено.
Але докази у їх сукупності, у тому числі і показання підозрюваного ОСОБА_18 у момент слідчого експерименту за епізодом від 17.08.2012 - дають підстави вважати, що ОСОБА_20 та ОСОБА_19 є співвиконавцями злочинів у групі осіб за попередньою змовою, між якими чітко розподілені ролі при виконання розбійних нападів на АЗС.
Крім того, відповідно висновку судово-криміналістичної експертизи № 164-т від 20.05.2013 про те, що слід протектора шини бігової доріжки колеса транспортного засобу виявлений на місці події і зафіксований гіпсовим зліпком, був залишений шиною моделі «Barum Brillantis 2», яка має загальну групову належність з шинами моделі «Barum Brillantis 2» наданих на дослідження чотирьох коліс.
Даними висновку судово-трасологічної експертизи № 259-т від 26.09.2012 підтверджено те, що зафіксований представленим на дослідження гіпсовим зліпком слід протектора бігової доріжки шини колеса транспортного засобу був залишений вірогідніше всього шиною моделі «Barum Brillantis 2» виробництва Чехії з посадочним діаметром від 13 до 15 дюймів
Даними висновку судово-криміналістичної експертизи № 66 від 15.04.2013 підтверджено, що три сліду пальців руки розмірами 25х16 мм, 30х10 мм, 20х14 мм на аркуші паперу формату А4, вилучені при огляді місця події за фактом розбійного нападу 17.08.2012 року на АЗС «Маршал» на 13 км. автошляху Харків-Красноград-Перещепіно Харківської області залишені відповідно великим (25х16 мм) та вказівним (30х10 мм та 20х14 мм) пальцями правої руки ОСОБА_20 на а.с. 248-250 та фото таблиця до них а.с. 251-256 том 3.

У судовому засіданні сторона захисту надала певні документи на доказ повної непричетності обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 до вчинення злочинів, а саме іх вина спростовується:
висновком судового експерта сектору імунологічних, цитологічних, одорологічних досліджень та досліджень волосся відділу спеціальних досліджень НДЕКЦ при ГУ МВС України в Харківській області №33 від 21.06.2013, де встановлено, що згідно висновку судового експерта сектору імунологічних, цитологічних, одорологічних досліджень та досліджень волосся відділу спеціальних досліджень НДЕКЦ при ГУ МВС України в Харківській області№ 175 від 23.10.2012 «об`єкт №1 є волосиною з голови людини, яку відділено тупим предметом. Об`єкт №2 є волосиною з голови людини, для відділення якої потрібне незначне зусилля». При порівняльному дослідженнідослідженні волосся, вилученого з кобури та ременя (об`єкт №№1, 2) та зразків волосся з голови ОСОБА_18 (об`єкти №№ 49 - 73), встановлено, що вони відрізняються між собою за такими ознаками як колір, форма, довжина, характеристика периферійних кінців, тло коркового шару, кількість і скупчення пігменту, величина та розташування пігменту, малюнок відбитку кутикули. Тому волосся, вилучене з кобури та ременя (об`єкти №№ 1, 2) не може походити з голови ОСОБА_18 . При порівняльному дослідженні волосся, вилученого з кобури та ременя (об`єкти №№ 1,2) та зразків волосся з голови ОСОБА_20 (об`єкти №№ 74 - 83), встановлено, що вони відрізняються між собою за такими ознаками як колір, тіло коркового шару, кількість і скупчення пігменту, величина та розташування пігменту, характеристика периферійних кінців, малюнок відбитку кутикули. Тому волосся, вилучене з кобури та ременя (об`єкти №№ 1, 2) не може походити з голови ОСОБА_20 . При порівняльному дослідженні волосся, вилученого з кобури та ременя (об`єкти №№1, 2) та зразків волосся з голови ОСОБА_19 (об`єкти №№ 84 - 93), встановлено, що вони відрізняються між собою за такими ознаками як колір, довжина, характеристика периферійних кінців, тло коркового шару, кількість і скупчення пігменту, величина та розташування пігменту, малюнок відбитку кутикули. Тому волосся, вилучене з кобури та ременя (об`єкти №№1, 2) не може походити з голови ОСОБА_19 . Волосина (об`єкт №2) є віджилою волосиною з голови людини з незначними залишками піхвових оболонок, що не виключає можливості проведення подальшого молекулярно-генетичного дослідження (аналізу ядерної ДНК). Волосина (об`єкт №1) для проведення подальшого молекулярно-генетичного дослідження (аналізу ядерної ДНК) непридатна в зв`язку із відсутністю цибулини;
висновком судового експерта сектору імунологічних, цитологічних, одорологічних досліджень та досліджень волосся відділу спеціальних досліджень НДЕКЦ при ГУ МВС України в Харківській області від 21.06.2013 №29, де встановлено, що згідно висновку судового експерта сектору імунологічних, цитологічних,одорологічних досліджень та досліджень волосся відділу спеціальних досліджень НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області № 177 від 30.10.2012 «об`єкти №№ 1 - 48 є волоссям з голови людини, для відділення якого потрібне незначне зусилля.» При порівняльному дослідженні волосся, вилученого з шапки (об`єкти №№1-48) та зразків волосся з голови ОСОБА_18 (об`єкти №№ 49 73) встановлено, що вони відрізняються між собою за такими ознаками як колір, форма, довжина, характеристика периферійних кінців, тло коркового шару, кількість і скупчення пігменту, величина та розташування пігменту, малюнок відбитку кутикули. Тому волосся, вилучене з шапки (об`єкти №№ 1 - 48) не може походити з голови ОСОБА_18 . При порівняльному дослідженні волосся, вилученого з шапки (об`єкти №№1-48) та зразків волосся з голови ОСОБА_20 (об`єкти №№ 74 - 83), встановлено, що вони відрізняються між собою за такими ознаками як колір, довжина, тло коркового шару, кількість і скупчення пігменту, величина та розташування пігменту, малюнок відбитку кутикули. Тому волосся, вилучене з шапки (об`єкти №№ 1 - 48) не може походити з голови ОСОБА_20 . При порівняльному дослідженні волосся, вилученого з шапки (об`єкти №№ 1 - 48) та зразків волосся з голови ОСОБА_19 (об`єкти №№ 84 93), встановлено, що вони відрізняються між собою за такими ознаками як довжина, характеристика периферійних кінців, тло коркового шару, кількість і скупчення пігменту, величина та розташування пігменту, малюнок відбитку кутикули. Тому волосся, вилучене з шапки (об`єкти №№ 1 - 48) не може походити з голови ОСОБА_19 . Волосся, вилучене з шапки (об`єкти №№ 1 - 48) є віджилим волоссям з голови людини з незначними залишками піхвових оболонок, що не виключає можливості проведення подальшого молекулярно-генетичного дослідження аналізуядерної ДНК);
висновком судового експерта сектору імунологічних, цитологічних, одорологічних досліджень та досліджень волосся відділу спеціальних досліджень НДЕКЦ при ГУ МВС України в Харківській області від 21.06.2013 №30, де встановлено, що згідно висновку судового експерта сектору імунологічних, цитологічних, одорологічних досліджень та досліджень волосся відділу спеціальних досліджень НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області № 180 від 23.10.2012 «об`єкт №1 є волосиною з голови людини, для відділення якої потрібне незначне зусилля. Об`єкт №2 є сивою волосиною з голови людини, для відділення якої потрібне незначне зусилля. Об`єкт №3 є сивою волосиною з голови людини,для відділення якої потрібне незначне зусилля. Об`єкт №4 є вуховим волоссям тварини. Об`єкт №5 є волосиною тварини, що має структуру та форму, характерну для остьового волосся тварини ряду хижаків, родини котячих». При порівняльномудослідженні волосини, вилученої з куртки (об`єкт №1) та зразків з голови ОСОБА_18 (об`єкти №№ 49 - 73), встановлено, що вони відрізняються між собою за такими ознаками як колір, форма, довжина, характеристика периферійних кінців, тло коркового шару, кількість і скупчення пігменту, величина та розташування пігменту, малюнок відбитку кутикули. Тому волосина, вилучена з куртки (об`єкт № 1) не може походити з голови ОСОБА_18 . При порівняльному дослідженні волосся, вилученого з куртки (об`єкт №1) та зразків волосся з голови ОСОБА_20 (об`єкти №№ 74 - 83), встановлено, що вони відрізняються між собою за такими ознаками як колір, тло коркового шару, кількість і скупчення пігменту, величина та розташування пігменту, характеристика периферійних кінців, малюнок відбитку кутикули. Тому волосина, вилучена з куртки (об`єкт № 1) не може походити з голови ОСОБА_20 . При порівняльному дослідженні волосся, вилученого з куртки (об`єкт №1) та зразків волосся з голови гр-на ОСОБА_19 (об`єкти №№ 84 - 93), встановлено, що вони відрізняються між собою за такими ознаками як колір, довжина, характеристика периферійних кінців, тло коркового шару, кількість і скупчення пігменту, величина та розташування пігменту, малюнок відбитку кутикули. Тому, волосина, вилучена з куртки (об`єкт № 1) не може походити з голови гр-на ОСОБА_19 . Об`єкти №№ 2, 3 є віджилим сивим волоссям з голови людини, яке не підлягає порівнянню внаслідок недостатньої кількості ознак для порівняння. Волосся, вилучене з куртки (об`єкти №№ 1 3) є віджилим сивим волоссям з голови людини з незначними залишками піхвових оболонок, що не виключає можливості проведення подальшого молекулярно-генетичного дослідження (аналізу ядерної ДНК);
висновком судового експерта сектору ТКЗР Дергачівського РВ НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області від 15.04.2013 №79, де встановлено, що шість слідів пальців рук та чотири сліду долонь, вилучені при огляді місця події за фактом розбійного нападу 16.08.2012 на АЗС ТОВ «Мілана» по вул. Цемзаводське шосе, 1 в м. Балаклея Харківської області, залишені не особами, дактилокарти яких надані на дослідження, а іншими особами (особою);
висновком судового експерта сектору ТКЗР Дергачівського РВ НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області від 17.04.2013 №64, де встановлено, що три сліду взуття на гіпсових зліпках, один слід взуття, відкопійований на відрізок липкої стрічки розмірами 90х115 мм та один слід взуття, відкопійований на темну дактилоплівку розмірами 118х106мм залишені не взуттям, яке надано на дослідження, а іншим взуттям.
Але суд критично відноситься до даних заяв: відсутність волосся, біологічного матеріалу обвинувачених на речових доказах чи слідів на місці злочину не виключає можливості того, що даними речами користувалися обвинувачені, вони ж були присутніми на місці злочину, але не залишили свої сліди. У той же час наявність на речових доказах біологічних матеріалів інших осіб і навіть тварин чи присутність слідів інших осіб на місці злочину свідчить про те, що до скоєння злочинів даними речами могли користуватися інші особи і тварини, а також на місці злочину до його скоєнні були присутні інші особи, зовсім не причетні до скоєння злочину. При цьому суд ураховує всю сукупність доказів по справі, які беззаперечно свідчать про доведеність вини обвинувачених у скоєнні вищевказаних злочинів.

Посилання сторони захисту на те, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 16.06.2013 не співпадає з обвинувальним актом є безпідставним. При цьому суд ураховує, що в повідомленні про підозру дійсно допущена описка в частині датування року за епізодами від 16.08.2012, 17.08.2012, що не може вплинути на об`єктивність проведеного досудового та судового слідства.

Дійсно, ухвалою Дергачівського райсуду Харківської області від 13.08.2015 скаргу ОСОБА_19 щодо порушення права на захист розглянуто, зобов`язано уповноважених осіб Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області внести відомості до ЄРДР по заяві скаржників від 30.06.2015, відомості внесено до ЄРДР згідно витягу з кримінального провадження №0001532 від 22.08.2015 за ч.1 ст. 374 КК України. Але вирок суду відсутній по справі, який би доводив, що відносно ОСОБА_19 умисно вчинено порушення його права на захист з боку слідчого, прокурора, судді, які проводили судове і досудове слідство по справі.
Крім того, матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000172 від 07.12.2012 за фактом ймовірного застосування співробітниками міліції до підозрюваних ОСОБА_20 та ОСОБА_19 незаконних методів впливу під час досудового розслідування виділено в окреме провадження постановою прокурора Харківської області від 22.05.2013 Листом прокурора Харківської області від 18.06.2013 повідомлено, що досудове розслідування проведено у кримінальній справі за фактом перевищення влади і службових повноважень, які супроводжувались насильством або погрозою застосування такого насильства відносно підозрюваних ОСОБА_20 , ОСОБА_19 . Однак, під час досудового розслідування встановлено, що в діях працівників Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області відсутні ознаки кримінального правопорушення за ч.2 ст. 365 КК України. Тому постановою від 18.06.2013 кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України / а.с. 34-36 т.6/.
А також в ході досудового слідства і при обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту, ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_19 ні органу прокуратури, ні судовим органам не надавали заяви про те, що до них застосовувались недозволені методи психічного або фізичного впливу зі сторони працівників СІЗО та міліції. Таких заяв вони не надавали і при надходженні в СІЗО м. Харкова, хоча не були позбавлені такої можливості. До підозрюваного ОСОБА_18 при виконанні слідчих дій не застосовувались тортури, катування, жорстоке і нелюдське поводження, фізичне або психологічне принудження, приниження честі та гідності або погрози застосування такого поводження , докази у цій частині відсутні. / а.с.159 -180 т.5/.
У судовому засіданні сторона захисту та обвинувачений ОСОБА_18 доводили суду, що не мали умислу на скоєння замаху на вбивство по епізоду від 02.04.2013, т.я. потерпілий ОСОБА_44 сам кинувся на ОСОБА_18 для його затримання, а в цей момент обвинувачений зробив попереджувальний вистіл з пістолета в підлогу АЗС для того, щоб налякати працівників АЗС і відвідувачів, виключити їх опір при збройному нападі. Тому самі обставини нанесення тілесного ушкодження потерпілому вказують на те, що ОСОБА_18 випадково влучив кулею у голову ОСОБА_39 , не стріляв у нього умисно впритул, як це вказано в обвинувальному акті, тим більше не робив впритул два вистріли.
Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.02.2003 №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел, у тому числі на позбавлення іншої особи життя, необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. У контексті наведеного вище прикладу умисне нанесення лише одного удару ножем може свідчити про умисел на позбавлення особи життя з огляду на його локалізацію та поведінку підсудного після вчинення злочину. Зокрема, нанесення одного удару ножем саме у життєво-важливий орган людини грудну клітку, яке супроводжувалось ненаданням медичної допомоги потерпілому та забороною іншим особам викликати для нього швидку медичну допомогу, обґрунтовано оцінено судом як бажання настання смерті потерпілого, тобто як ознака суб`єктивної сторони складу такого злочину, як умисне вбивство.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження у ОСОБА_18 виник умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство) ОСОБА_40 . Даний умисел підтверджують дії обвинуваченого - ОСОБА_18 впритул зробив два постріли з нестандартного пістолету «ZORAKI», модель «914» калібру 9 мм, який є гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру порядку 6 мм., в обличчя ОСОБА_39 , тобто в життєво важливі органи потерпілого. При цьому ОСОБА_18 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте у зв`язку з своєчасним затриманням його іншими співробітниками міліції, злочинний намір ОСОБА_18 , спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), до кінця доведений не був з причин, не залежних від його волі. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1328-АЯ / 13 від 13.05.2013 у ОСОБА_39 мала місце закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з легким клінічним проявленням та двома забитими ранами лицьової області ліворуч, яка, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1328-АЯ / 13 від 13.05.2013, відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я. Згідно протоколу огляду предметів від 17.07.2013 на місці пригоді за епізодом від 02.04.2013 вилучено три гільзи. Потерпілий ОСОБА_53 у даному судовому засіданні по справі вказував, що обвинувачений ОСОБА_18 вистрілив один раз. Однак, суд вважає помилку потерпілого щодо кількості вистрілів і їх напрямку на місці пригоди з боку нападника допустимою, з урахуванням схвильованого психічного стану потерпілого у момент нападу.
Твердження обвинуваченого, що він хотів перешкодити працівнику міліції здійснити його затримання спростовуються матеріалами кримінального провадження, т.я. обвинувачений зробив два постріли, що вже безперечно підтверджує його примий умисел на позбавлення людини життя будь-яким чином. При цьому вираховування відстані в сантиметрах між потерпілим та обвинуваченим у момент пострілів не є вирішальним, а до оспорювання формулювання обвинувачення в слові «впритул» суд ставиться критично. При цьому суд ураховує, що постріли були спрямовані в обличчя людини, тобто життєво важливий орган потерпілого, вони досягли цілі і потерпілий отримав травми саме обличчя.При більшій кінетичній силі кулі - потерпілий загинув би.
Судова колегія також ураховує, що ОСОБА_44 міліціонер альпініст батальйону міліції особливого призначення Беркут ГУМВС України в області, який у той час знаходився у приміщенні АЗС у форменому одязі робітника АЗС Маршал був спеціально підготовленим солдатом для запобігання вчиненню розбійних нападів. Тобто влучити в обличчя кулями такій тренованій людині було не просто, але ОСОБА_18 виконав усі дії для доведення свого умислу до кінця. Тим більше, що з інформації камер спостереження АЗС видно, що обвинувачений вже зайшов у приміщення АЗС із зброєю, був одягнутий у камуфляж і бронежилет, з маскою на обличчі. Він став першим погрожувати оператору АЗС, наставляючи на нього зброю. У цей же час, чоловік який знаходився з боку ( ОСОБА_44 ) - побачивши чоловіка зі зброєю та в масці, кидається на нього, щоб обеззброїти. Тобто у ОСОБА_18 був момент відмовитися від свого умислу на розбійний напад та позбавлення людини життя, але замість відмови від скоєння злочину - саме в цей момент обвинувачений стріляє в обличчя ОСОБА_92 два рази, будучи повністю готовим до перестрілки - у відповідній екіпіровці. Після чого з`являються працівники міліції, які затримують обвинуваченого. В противному разі обвинувачений міг довести свій умисел на вбивство до кінця, адже при затримання обвинуваченого у той день при ньому знайшли два пістолети, ножі, магазини з кулями, бронежилет, перчатки - тобто вісь арсенал для того, щоб безперешкодно можна було позбавити життя не тільки одну людину,а навіть декілька - і безперешкодно залишити місце злочину.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_18 не визнав вину за ч.1 ст. 263-1 КК України, т.я. не виготовляв вогнепальної зброї. Але дана версія захисту спростовується висновком судово-балістичної експертизи №196 від 16.07.2013, де вказано, що наданий на експертизу нестандартний (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолет) пістолет «ZORAKI», модель «914» калібру 9 мм P.A., № НОМЕР_3 , виробництва Туреччини (заводського виготовлення), - є гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру порядку 6 мм. Конструкція пістолета піддалася переробці з метою зміни його первісного функціонального призначення, - з дульної частини ствола саморобним способом видалена дульна заглушка, яка повинна була перешкоджати проходженню будь-якого метального снаряда. Пістолет придатний для виробництва пострілів патронами з метальним снарядом калібру 9 мм P.A.
Як власник вказаної зброї, яку він не придбав зброю у встановленому законом порядку, з якою ОСОБА_18 був затриманій на місці злочину, він не міг не знати що зброя є переробленою. Обвинувачений не надав ніяких доказів, хто крім нього міг переробити вказану зброю, тому він скрив обставини переробки пістолета з ціллю уникнути кримінальної відповідальності.
За версією обвинуваченого ОСОБА_18 він не вчиняв злочин за ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, зберігання і придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу. Але дані заяви спростовуються висновком судово-балістичної експертизи №196 від 16.07.2013, відповідно до якого наданий на дослідження предмет є стандартним пістолетом «травматичної» дії (з "лабіринтовим" каналом ствола) виробництва Росії моделі «ИЖ-79-9Т» калібру 9 mm P.A., № НОМЕР_1 , призначеним виробником для стрільби патронами з еластичним метальним снарядом (ударно-больової дії /УБД/) і до категорії вогнепальної зброї не відноситься. Пістолет виготовлений заводським способом. Пістолет справний, придатний для використання за призначенням (стрільба патронами калібру 9 mm P.A. УБД), у тому числі представленими на дослідження патронами. Наданий на експертизу нестандартний (перероблений саморобним способом колишній сигнальний пістолет) пістолет «ZORAKI», модель «914» калібру 9 мм P.A., № НОМЕР_3 , виробництва Туреччини (заводського виготовлення), - є гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру порядку 6 мм. Конструкція пістолета піддалася переробці з метою зміни його первісного функціонального призначення, - з дульної частини ствола саморобним способом видалена дульна заглушка, яка повинна була перешкоджати проходженню будь-якого метального снаряда. Пістолет придатний для виробництва пострілів патронами з метальним снарядом калібру 9 мм P.A. Тобто заряди для сигнального пістолета і металеві кулі мають різну природу щодо загрузки на ствол пістолета. Можливо при стрільбі патронами калібру 9мм почав деформуватися та руйнуватися ствол пістолета. Але експерт беззаперечно вказав, що даний перероблений пістолет є вогнепальною зброєю. Тому суд вважає версію обвинуваченого,як направлену на уникнення кримінальної відповідальності і справедливого покарання за скоєний злочин.

Судова колегія вважає доводи ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_19 надуманими та такими, що суперечать матеріалам кримінальної справи. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи, повністю доведена винуватість обвинувачених у вчиненні злочинів, суперечність і непослідовність їх свідчень на стадії судового розгляду, судова колегія розцінює як обрану ними форму свого захисту і бажання уникнути відповідальності за скоєні злочини.
Вивченням даних про особу ОСОБА_18 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше, характеризується з позитивного боку. Згідно висновку № 427 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 13.05.2013 ОСОБА_18 ніяких ознак психічних захворювань не має, може розуміти свої дії та керувати ними, в період скоєння злочинів він не знаходився у стані тимчасового хворобливого розладу психіки, міг розуміти свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Вивченням даних про особу ОСОБА_19 встановлено, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується з позитивного боку, працює. ОСОБА_19 страждає на захворювання диспластичний остеохондроз грудного відділу хребта, серединна грижа дисків хребта.
Вивченням даних про особу ОСОБА_20 встановлено, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання та колишнього навчання характеризується з позитивного боку. ОСОБА_20 страждає на захворювання люмбоішалгія.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_18 суд враховує, що відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує його покарання є відшкодування у добровільному порядку матеріальної та моральної шкоди потерпілому ОСОБА_92 , а у відповідності до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує його покарання, є рецидив скоєних злочинів.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_19 суд вважає, що обставини, які обтяжують його покарання на підставі ст. 67 КК України, відсутні. Обставинами, які пом`якшують його покарання на підставі ст. 66 КК України, є наявність тісних соціальних зв`язків з родиною матір`ю та дружиною, батьками дружини, заняття суспільно-корисною працею, а також тяжке захворювання хребта.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_20 суд вважає, що обставини, які обтяжують його покарання на підставі ст. 67 КК України, відсутні. Обставинами, які пом`якшують його покарання на підставі ст. 66 КК України, є наявність тісних соціальних зв`язків з родиною матір`ю та дружиною, батьками дружини, а також тяжке захворювання - люмбоішалгія.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_19 суд керується вимогами ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», так само враховує характер, ступінь тяжкості і суспільної небезпеки скоєного, особу обвинувачених, характеристику за місцем їх проживання, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання і приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_18 повинен нести покарання, пов`язане з позбавленням волі, в зв`язку з тим, що його виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, та вважає доцільним призначити обвинуваченому міру покарання передбачену санкцією статті, яка пов`язана з позбавленням волі.
Стосовно обвинувачених ОСОБА_19 та ОСОБА_20 судова колегія у відповідності до вимог вищевказаного Пленуму Верховного Суду України вважає можливим застосувати до кожного з них враховуючи дані про особу кожного та пом`якшуючі покарання обставини ст. 69 КК України, тобто призначити покарання нижче від найнижчої межі Судом враховуються ті обставини, що обвинувачені ОСОБА_19 та ОСОБА_20 значний час з 05.04.2013 до 05.11.2014 перебували під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» і після обрання 05 листопада 2014 року їм запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту жодним чином не порушили покладені на них обов`язки, з`являлися на всі виклики суду, тому судова колегія вважає, що їх виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Судова колегія вважає можливим також не застосовувати до обвинувачених ОСОБА_19 та ОСОБА_20 конфіскацію майна, враховуючи вищевказані обставини та дані про їх особи.

Цивільні позови ТОВ «Мілана Трейд» на суму 1190 грн., ПП «Маршал» на суму 14893 грн., на суму 22700 грн., на суму 20 грн. судова колегія вважає необхідним залишити без розгляду, так як представник цивільного позивача звернувся з позовними заявами, які не відповідають вимогам КПК України та ЦПК України, а саме в якості відповідачів вказані невстановлені особи (а.с. 25, 26, 28, 29 том справи 1).
Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, яка отримала матеріальну та моральну шкоду від злочину, має право пред`явити до обвинуваченого або до осіб, які несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Цивільний позов ОСОБА_39 до ОСОБА_18 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди судова колегія також залишає без розгляду, так як потерпілий звернувся до суду з заявою 21.11.2013, у якій відмовляється від позову, у зв`язку з добровільним відшкодуванням завданих збитків відповідачем.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, судова колегія,

ухвалила:
ОСОБА_18 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна;
за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна;
за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 263-1 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України призначити покарання ОСОБА_18 за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, і остаточно призначити до відбуття покарання ОСОБА_18 у виді 12 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_18 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 02 квітня 2013 року.
Відповідно до вимог ст. 72 ч.5 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_18 зарахувати знаходження його під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» у період з 02.04.2013 по день набрання вироком законної сили - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_18 залишити незмінним до набрання вироку законної сили. У разі закінчення строку відбування покарання відносно ОСОБА_18 звільнити його з-під варти до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_20 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до вимог ст. 72 ч.5 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_20 зарахувати знаходження його під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» у період з 05.04.2013 по 05.11.2014 - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, вважати його таким, що відбув покарання у повному обсязі.
Запобіжний захід ОСОБА_20 до набрання вироку законної сили - не обирати.

ОСОБА_19 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до вимог ст. 72 ч.5 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_19 зарахувати знаходження його під вартою ДУ «Харківській слідчий ізолятор» у період з 05.04.2013 по 05.11.2014 - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, вважати його таким, що відбув покарання у повному обсязі.
Запобіжний захід ОСОБА_19 до набрання вироку законної сили - не обирати.

Цивільний позов ТОВ «Мілана Трейд» на суму 1190 грн. залишити без розгляду.
Цивільний позов ПП «Маршал» на суму 14893 грн., на суму 22700 грн. та на суму 20 грн. залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_87 до ОСОБА_18 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Речові докази у справі: чотири автомобільні колеса з шинами «Barum Brillantis 2» розміром 175/70 R-13, передані на зберігання ОСОБА_15 , - залишити останньому; CD-R диск серійний номер RFD80M-80144 з інформацією з камер спостереження з газодобувної станції, який знаходиться в матеріалах справи, - зберігати у справі; полімерний пакет з двома пістолетами, ватними тампонами протягнутими через канали стволів, три гільзи, дві сферичні кулі, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області знищити; автомобіль «ВАЗ-21011» д.н. НОМЕР_2 , який перебуває на зберіганні ОСОБА_93 , повернути власнику ОСОБА_19 , знявши арешт накладений 08.05.2013 ухвалою Київського районного суду м. Харкова; DVD-R диск торгівельної марки «VS» серійний номер PSP6А80А15045107, який знаходиться в матеріалах справи зберігати у справі; DVD-R диск торгівельної марки «VERBATIM» серійний номер ZE4361-DVR-T470, який знаходиться в матеріалах справи зберігати у справі.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3