Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/464/18-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000308 від 25.07.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, студента І-го курсу ДНЗ «Олевський професійний ліцей» м.Олевськ, не одруженого, працюючого продавцем магазину «Будматеріали» м.Олевськ, не інваліда, не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника ССД Олевської РДА ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

23 липня 2018 року, об 15 годині 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливою метою, знаходячись на території домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_8 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, таємно викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме: дві автомобільні коробки перемінних передач від транспортного засобу, марки «Шевроле», моделі «Авео», бувших у використанні, загальною вартістю 7980.00 грн., чим заподіяв ОСОБА_9 , матеріальної шкоди на вищевказану суму та з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні з участю захисника адвоката ОСОБА_6 , та законного представника ОСОБА_5 , неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення винним себе у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті. З вартістю, яку зазначено у висновку експерта № 018/166 від 27.07.2018 року про експертну оцінку майна погоджується. Викрадене майно потерпілого ОСОБА_9 , він через працівників поліції повернув останньому. Вчинив зазначений злочин у зв`язку із бажанням, продати викрадене майно та на виручені кошти придбати собі різні необхідні у побуті речі. У вчиненому щиро розкаюється, розуміючи протиправність своїх дій, що були ним вчинені. Зобов`язується неухильно додержуватися норм передбачених Конституцією України та законів України. Просить звільнити його від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру, оскільки такі дії він вчинив уперше, шкодує за вчинене, подібне більше вчиняти не буде.

У судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого: мати неповнолітнього ОСОБА_3 , - ОСОБА_5 , надала суду показання, зазначивши при цьому те, що вона є матір`ю неповнолітнього. Її дитина ніколи до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягалася, чому вчинила зазначений злочин пояснити не можє. За місцем проживання дитини створено всі умови для її проживання і виховання. В побуті веде себе нормально, допомагає по господарству. В даний час навчається в Державному навчальному закладі «Олевський професійний ліцей» м.Олевськ, та за її згоди працює продавцем магазину «Будматеріали» в м.Олевську, і має власні кошти отримуючи заробітну плату, вона постійно спілкується з класним керівником, який позитивно відзивається про поведінку і навчання дитини. Про те, що її дитина вчинила таємне викрадення чужого майна вона дізналася від працівників поліції Олевського ВП. В даний час нею посилено контроль за поведінкою та вихованням сина з метою недопущення вчинення ним нових протиправних дій. Просить суд застосувати до сина ОСОБА_3 , заходи виховного характеру, про що заявила свою згоду.

Потерпілий ОСОБА_9 , у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , не має, (а.с.18). Зі згоди всіх учасників судового розгляду, суд проводить розгляд кримінального провадження по обвинуваченню неповнолітнього у відсутності потерпілого ОСОБА_9 , на підставі його заяви, що відповідає положенням ст.325 КПК України.

З`ясовуючи обставини вчиненого неповнолітнім ОСОБА_3 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, судом також було досліджено протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження докази, зокрема:

- протокол огляду місця події від 24.07.2018 року, із якого слідує, що місцем події є територія домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_8 , проведеного за участі особи ОСОБА_10 , під охорону якому потерпілим ОСОБА_9 , передавалося на зберігання майно останнім, а саме: дві автомобільні коробки перемінних передач від транспортного засобу, марки «Шевроле», моделі «Авео», бувших у використанні, де виявлено відсутність вказаних;

- протокол огляду речового доказу від 25.07.2018 року, відповідно до якого у присутності понятих, слідчим оглянуто автомобільні коробки перемінних передач від транспортного засобу, марки «Шевроле», моделі «Авео», бувших у використанні, з маркуванням: «СМ DAEWОО» 96175844, та «СМ DAEWОО»;

- постанови: про визнання та долучення речових доказів від 25.07.2018 року (кожна), згідно до яких визнано і долучено до матеріалів кримінального провадження, як речові докази: дві автомобільні коробки перемінних передач від транспортного засобу, марки «Шевроле», моделі «Авео», бувших у використанні та оптичний «СD» диск з результатами з камер відеоспостереження;

- висновок експерта автотоварознавчої експертизи з оцінки агрегатів колісного транспортного засобу № 018/166 від 27.07.2018 року, згідно до якого загальна вартість досліджуваних агрегатів ТЗ: двох автомобільних коробок перемінних передач від транспортного засобу, марки «Шевроле», моделі «Авео», бувших у використанні, станом на 23.07.2018 року, становить 7980.00 грн.;

- досудову доповідь складену фахівцем Олевського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області на неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ;

- інші письмові докази та докази, що характеризують особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином, допитавши неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_3 , - ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, в їх сукупності, суд вважає, що докази є належними і допустимими, а винність неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, вчинене проти власності, що виразилося в таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.65, 103 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене неповнолітнім кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого неповнолітнім кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого, особу винного, його вік та його ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, а також умови його життя і виховання, рівень розвитку.

Обставини, які пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, які обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Згідно до досудової доповіді, складеної фахівцем Олевського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області від 14.11.2018 року, Олевський районний сектор філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області вважають доцільним призначення неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , кримінального покарання без ізоляції від суспільства, оскільки встановлено низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку уповноваженого органу з питань пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим повторних кримінальних правопорушень. Проте, зазначають, що у разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, уповноважений орган з питань пробації вважає доцільним покладання на неповнолітнього обвинуваченого певних обов`язків, що передбачені Кримінальним кодексом України, (ст.76 КК України).

Захисником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , - адвокатом ОСОБА_6 , у судовому засіданні заявлено клопотання про звільнення в порядку ст.105 КК України неповнолітнього обвинуваченого від покарання застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру, у виді застереження.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала щодо звільнення неповнолітньогоОСОБА_3 , від покарання в порядку ст.105 КК України.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , і його законний представник ОСОБА_5 , підтримала клопотання захисника.

Приписами статті ст.105 КК України визначено, що неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, неповнолітній ОСОБА_3 , вчинив злочин середньої тяжкості.

З роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх» вбачається, що положення ч.1 ст.497 КПК кореспондуються з ч.1 ст.97 КК, у зв`язку з чим посилання на означену норму процесуального закону під час прийняття рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру (ст. 105 КК) є таким, що не відповідає нормам процесуального закону. Суд в таких випадках при прийнятті рішення керується лише ст.105 КК.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що викладено у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», згідно до якого застереження (п.1 ч.2 ст.105 КК України), яке є одним із найм`якіших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Згідно до п. 16 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх» № 223 від 16.01.2017 року, слідує, що перед ухваленням вироку суду необхідно обов`язково розглянути питання щодо наявності підстав для застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру.

Так, відповідно до ч.1 ст.105 КК України суд управі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов:

а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним;

б) неповнолітній щиро розкаявся;

в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття;

г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку суд управі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.

Отже, заслухавши думку прокурора, яка вважає, що наявні законні підстави, передбачені ст.105 КК України, для звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , від кримінального покарання, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, беручи до уваги те, що особам, які вчинили кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для їхнього виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахування конкретних обставин справи, що наведені вище, і тяжкості кримінального правопорушення, ступеню суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу неповнолітнього обвинуваченого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання і навчання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, виховується лише матір`ю, наявність обставин, які пом`якшують покарання, повернення викраденого майна, бездоганну посткримінальну поведінку, умов його життя та виховання, стосунків з батьками, здатність матері забезпечити належний контроль за поведінкою неповнолітнього, досудову доповідь складену фахівцем Олевського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області від 14.11.2018 року, відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , з висновками про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки встановлено низька ймовірність вчинення повторного правопорушення суд вважає встановленими обставини, які вказують на те, що на момент постановлення вироку ОСОБА_3 , не потребує застосування покарання і на підставі ст.105 КК України підлягає звільненню від покарання, передбаченого ч.1 ст.185 КК України із застосуванням примусових заходів виховного характеру, передбачених п.1 ч.2 ст.105 КК України та до нього можливо застосувати захід примусового характеру у виді застереження.

Слід зазначити, що відповідно до п. 16 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх» № 223 від 16.01.2017 року, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК, ухвалює вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині і керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.8, 21, 55, 63, 129 Конституції України, ст.ст.91-95, 100, 179, 314-318, 325, 337, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395, 484, 485, 487, 493, 497 КПК України, ст.ст.12, 50, 51, 53, 97, 103, 105, ч.1 ст.185 КК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

На підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_3 від покарання, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, застосувавши до нього примусовий захід виховного характеру, передбаченого п.1 ч.2 ст.105 КК України, у виді застереження.

Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню № 0000308, які згідно постанов слідчого СВ Олевського ВП ОСОБА_11 , «Про визнання та долучення речових доказів» від 25.07.2018 року перебувають на відповідальному зберіганні у власника ОСОБА_9 , а також у матеріалах кримінального провадження № 287/464/18-к, а саме:

- дві автомобільні коробки перемінних передач від транспортного засобу, марки «Шевроле», моделі «Авео», бувших у використанні вважати повернутими за належністю;

- оптичний «СD» диск з результатами з камер відеоспостереження залишити при кримінальному провадженні № 287/464/18-к.

Матеріали кримінального провадження № 0000308 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/464/18-к.

До набрання вироком суду чинності, обрати неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскарженим до Житомирського апеляційного суду, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , через його законного представника ОСОБА_5 , та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1