Справа № 307/2703/18
Провадження № 1-кп/307/647/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, кримінальне провадження за № 0000712, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Ужгород, мешканку АДРЕСА_1 , громадянку України, із середньою-спеціальною освітою, заміжню, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючу, раніше не судиму, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
02.06.2018 р., близько 18-ї год., ОСОБА_4 , знаходячись на літній терасі кафе "Львівський стиль", по вулиці Незалежності, у м. Тячів, шляхом вільного доступу, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, викрала мобільний телефон фірми "Samsung J-7", вартістю 3288.23 грв., який знаходився на стільці біля стола та полімерний чохол до нього, вартістю 76.66 грв., чим завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3364.89 гривень.
Вказаними діями обвинувачена ОСОБА_4 вчинила злочин передбачений ст. 185 ч. 1 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю. Пояснила, що 02.06.2018 р., близько 18-ї год., вона разом з дітьми пішла у кафе "Львівський стиль", по вулиці Незалежності, у м. Тячів, де на літній терасі, вони сіли за вільний столик. На стільці поряд із їхнім столиком лежав мобільний телефон фірми "Samsung J-7", який вона поклала у свою сумку. Вдома ввімкнула телефон і поклала його у тумбочку під телевізором. Потім витягнула з нього SIM-картку та вставила свою. Через 4-5 днів прийшли працівники поліції і вона добровільно віддала їм мобільний телефон. У вчиненому щиро розкаюється, обіцяє більше не вчиняти крадіжки та просить не карати її суворо.
Потерпла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.
Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України доведена повністю.
Із протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.06.2018 р. вбачається, що ОСОБА_5 просить прийняти міри до невідомої особи, яка в період часу з 12-ї по 16-у год., 02.06.2018 року, заволоділа її мобільним телефоном фірми "Samsung G 7", який вона залишила на столику літньої тераси в своєму кафе "Львівський стиль", по вул. Незалежності, у м. Тячів.

Розпискою ОСОБА_4 від 12.06.2018 р. стверджено, що вона добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон «Samsung» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який знайшла у кафе «Львівський стиль» у м. Тячів.

Відповідно до висновку експерта № 11/550 від 06.07.2018 р. ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону фірми "Samsung SM-J710FN/DS", золотистого кольору, з врахуванням ознак зносу, станом на 22.06.2018 р. може становити 3288.23 грв., ринкова вартість бувшого у використанні полімерного чохла прозорого кольору з написом "MOLAND GANO", з врахуванням ознак зносу, станом на 22.06.2018 р. може становити 76.66 грв.

Із протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 24.07.2018 р. убачається, що ОСОБА_5 із осіб зображених на фотознімках, впізнала особу під № 4 яка викрала її мобільний телефон, якою є обвинувачена ОСОБА_4 .
Таким чином, оцінивши у сукупності всі зібрані по справі докази, які повністю узгоджуються між собою і не суперечать один одному, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 ч. 1 КК України.
Обираючи обвинуваченій покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, відсутність у потерпілої претензій, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, по місцю проживання характеризується позитивно; обставини, які обтяжують покарання відсутні.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Враховуючи наведені пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченої, тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, суд вважає за можливе призначити їй покарання у виді штрафу.
Відповідно до ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експерта, які згідно ст. 124 ч. 2 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченої на користь держави, тому суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_4 витрат за проведення експертизи в дохід держави в сумі 715 грв.
За таких обставин, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (одна тисяча сімсот гривень).
Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.
Речовий доказ мобільний телефон "Samsung J 7" залишити у потерпілої ОСОБА_5 .
Стягнути ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у сумі сімсот п`ятнадцять гривень за проведення експертизи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1