Справа № 750/3121/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/11/18
Категорія - 289 Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю учасників судового провадження:

Прокурора ОСОБА_6

Обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

Захисника ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань № 0011706, апеляційними скаргами захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2017 року

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Хмельниця, Чернігівського району, Чернігівської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з повною вищою освітою, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючий, раніше не судимий,

засуджений за ст. 289 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнуто з ОСОБА_7 3533 грн. 81 коп. процесуальних витрат на користь держави.

Цим же вироком суду засуджений ОСОБА_8 за ст. 289 ч. 2 КК Українидо 5 років позбавлення волі, відносно якого ухвалою колегії суддів Чернігівського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року вирок суду першої інстанції залишений без змін.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду відносно обвинуваченого ОСОБА_13 скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_13 покарання за ст. 289 ч. 2 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Вважає, що суд не врахував тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який не розкаявся, не працює, а також наслідків вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу. Прокурор вказав, що на даний час відносно ОСОБА_7 у суді першої інстанції розглядаються інші кримінальні провадження, які він вчинив у період іспитового строку. Крім того, обвинувачуваний тривалий час ухилявся від явки в апеляційний суд.

Обвинувачуваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволенняя апеляційної скарги прокурора. Він вказав, що відшкодував потерпілому матеріальну шкоду та вибачився перед ним.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, що викладені в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

16.12.2016 року, близько 04 год. 30 хв., ОСОБА_8 , відносно якого вирок суду першої інстанції залишений без змін, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення тяжкого злочину, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , знаходячись біля буд. № 52 по вул. Мстиславська у м. Чернігові, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, всупереч волі власника, проник до автомобіля марки «Audi 100», 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , знятий з обліку для реалізації, номерні знаки здані, видано знак для разових поїздок НОМЕР_3 , який перебуває у законному володінні ОСОБА_14 .

У подальшому, ОСОБА_8 діючи спільно з ОСОБА_7 та використовуючи транспортний засіб марки «ВАЗ-2102» реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_7 , зчепили гнучким зчепленням за фаркоп автомобіля марки «Audi 100», 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , знятий з обліку для реалізації, номерні знаки здані, видано знак для разових поїздок НОМЕР_3 .

У подальшому, ОСОБА_8 , сів за кермо транспортного засобу марки «ВАЗ-2102» реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_7 , та почав буксирувати автомобіль марки «Audi 100», 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , знятий з обліку для реалізації, номерні знаки здані, видано знак для разових поїздок НОМЕР_3 , у такий спосіб перемістивши вказаний транспортний засіб на відстань 10 м 20 см від місця паркування, чим незаконно заволоділи транспортним засобом, що належить ОСОБА_14 .

В момент буксирування за кермом автомобіля марки «Audi 100», 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , знятий з обліку для реалізації, номерні знаки здані, видано знак для разових поїздок НОМЕР_3 , перебував ОСОБА_7 , а за кермом транспортного засобу марки «ВАЗ-2102» реєстраційний номер НОМЕР_4 , перебував ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_7 у суді першої інстанції вину визнав та показав, що 16.12.2016 року йому зателефонував ОСОБА_8 і попросив його допомогти завести автомобіль. Цього ж дня, в нічний час, він на своєму автомобілі «ВАЗ-2102» під`їхав до «Макдональдсу», де забрав ОСОБА_8 і вони разом поїхали на вул. Мстиславську. Там, ОСОБА_8 зустрівся з якимось чоловіком, поговорив з ним, і за вказівкою ОСОБА_8 він під`їхав задом до автомобіля «Audi 100». Вийшовши зі автомобіля, він з багажника дістав трос, один кінець якого прив`язав за фаркоп автомобіля «Audi 100», а інший до свого автомобіля. Після цього, він сів за кермо свого автомобіля, а ОСОБА_8 за кермо автомобіля «Audi 100», щоб завести останнього, оскільки там підсів акумулятор. Протягнувши автомобіль «Audi 100» на деяку відстань, трос розірвався. Потім, він вийшов з автомобіля і відійшов в сторону, щоб справити свої природні потреби. Коли через деякий час він повернувся на місце, то побачив там патрульний автомобіль поліції. В подальшому його та ОСОБА_8 затримали працівники поліції.

Вина обвинувачуваного ОСОБА_7 також підтверджується показаннями потерпцілого ОСОБА_14 . Він у суді першої інстанції показав, що він має у власності автомобіль марки «Audi 100», 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зазвичай автомобіль він ставить на стоянці за місцем свого проживання під будинком. 16.12.2016 року, в нічний час, він прокинувся від того, що спрацювала сигналізація в автомобілі. Подивившись у вікно, він звернув увагу, що на місці стоянки відсутній його автомобіль. Потім, він повернув голову і побачив, що його автомобіль тросом тягне автомобіль ВАЗ. Він відразу зателефонував до поліції. Зайшовши на балкон, він побачив обірваний трос і автомобіль ВАЗ, який вже виїхав на дорогу. Швидко одягнувшись він вийшов на вулицю, де побачив, як ОСОБА_7 виходив з його автомобіля, а ОСОБА_8 стояв поруч, при цьому вони щось нав`язували та накидували. Коли він став підходити до обвинувачених, то відразу на місце під`їхав і патрульний автомобіль поліції. В цей час ОСОБА_8 сидів в автомобілі ВАЗ. При огляді його автомобіля було виявлено пошкодження замка, а в салоні автомобіля знаходилась рукавичка та кришечка від мобільного телефону.

Свідок ОСОБА_15 у суді першої інстанції показала, що з потерпілим вона перебуває у фактичних шлюбних стосунках та проживають разом. Її чоловік має автомобіль «Audi 100», який залишає на стоянці біля будинку за місцем мешкання. В грудні 2016 року, в нічний час, вона прокинулась від того, що її чоловік забіг до кімнати і наказав їй викликати міліцію. Потім, чоловік забрав у неї мобільний телефон і вибіг з квартири. Вона пішла на кухню і з вікна побачила чоловіка, як в подальшому їй стало відомо ОСОБА_7 , який вийшов з їх автомобіля «Audi 100», обійшов його ззаду та подивившись, де чіпляється трос, знову сів до салону автомобіля.

Відповідно до вимого ст. 404 ч. 1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Доведеність вини обвинувачуваного ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі не оспорюється.

Дії ОСОБА_13 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ст. 289 ч. 2 КК України, як умисні дії, що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Суд першої інстанції, призначив обвинуваченому ОСОБА_13 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, формально пославшись на приназначення покарання із врахуванням вимог ст. 65 КК України.

При призначенні покарання, ОСОБА_13 суд не врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким, особу обвинуваченого, який не розкаявся, не працює, а також наслідки вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені судом обвставини, а саме наявність на утриманні малолітньої дитини та дружини, наявність постійного фактичного місця проживання, досудову доповідь органу пробації, яка не вказує на його позитивні чи негативні сторони, є лише даними про особу і не дають підстав для застосування ст. 75 КК України.

Крім того, не взято до уваги роль обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненому кримінальному правопорушенні та призначено покарання, яке не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого, а також меті покарання. При цьому судом не наведено мотивів, та не вказано обставин, які дозволяють зробити висновок про можливість призначення обвинуваченому покарання у мінімальних межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає за небхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора та призначити ОСОБА_13 покарання за ст. 289 ч. 2 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, яке буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст., ст. 405, 407, 419, 420 КПК України судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 - задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2017 року відносно ОСОБА_13 - скасувати у зв`язку з необхідністю застосування більш суворого покарання.

ОСОБА_13 визнати винним та призначити покарання ст. 289 ч. 2 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку суду до виконання.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок апеляціного суду набирає законної сили негайно з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_16 ОСОБА_3 ОСОБА_4