Справа № 492/2266/13-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000863 від 30.09.2013р. за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на те, що обвинувачений раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, переховувався від суду, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та потерпілих та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не працює та не має постійного джерела доходів, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, та може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також знищити, сховати або спотворити речові докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 просили суд обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має сім`ю, та має на утриманні малолітніх дітей.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідив матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Розглянувши клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В інформаційному листі «Щодо вжиття заходів загального характеру, зумовлених порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які встановлені у рішенні Європейського суду з прав людини від 09 жовтня 2014 року у справі «Чанєв проти України», Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив щодо обрання або продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час підготовчого провадження судам під час застосування положень ч. 3 ст. 315 КПК необхідно враховувати практику ЄСПЛ, відповідно до якої водночас із визначеннями законних випадків тримання особи під вартою та процесуальних гарантій обрання і продовження застосування таких запобіжних заходів однозначно визнається неправильним «автоматичне» продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Чанєв проти України» Європейський суд, серед іншого, звернув увагу на те, що новий Кримінальний процесуальний кодекс України (у редакції 2012 року), чітко та точно не врегульовує питання щодо тримання особи під вартою у період після закінчення досудового розслідування та до початку судового розгляду. Європейський суд зазначив, що частиною 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу передбачено, що суд першої інстанції має двомісячний строк для вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою, навіть якщо вже закінчився строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою, постановленої слідчим суддею. У зв`язку з цим, Європейський суд дійшов висновку, що чинне законодавство дозволяє продовження тримання підозрюваного під вартою без судового рішення протягом періоду тривалістю до двох місяців та констатував порушення пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому суду у разі задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-3167/0/4-16 від 30 грудня 2016 року, при направленні обвинувального акта до суду запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування. Запобіжний захід, обраний або продовжений слідчим суддею на стадії досудового розслідування, може бути продовжений, змінений лише у підготовчому судовому засіданні. Щодо застосування запобіжних заходів, що обмежені терміном дії (домашній арешт, тримання під вартою тощо), визначеним ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, судам необхідно врахувати, що обрання, продовження дії таких запобіжних заходів під час підготовчого судового засідання здійснюється за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог Глави 18 КПК України.
Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Зокрема, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v.Ukraine) від 21 квітня 2011р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в виді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має на утриманні малолітніх дітей, суд вважає необхідним застосувати стосовно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.
Керуючись ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 29 Конституції України, главою 18, ст. ст. 181, 194, 314 - 317, 369 - 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Білгород Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, поклавши на нього обов`язки:
-прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;
-не відлучатися із домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;
-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місяця проживання;
-прибувати до службової особи органу внутрішніх справ, на яку буде покладено контроль за поведінкою обвинуваченого, з періодичністю - кожну другу та четверту суботу кожного місяця з моменту обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Ухвала судді діє 2 (два) місяці, тобто до 27 квітня 2019 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду кримінального провадження.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської област