Єдиний унікальний № 500/6727/18
Провадження № 1-кп/500/558/18
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою
30 листопада 2018 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001796, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізмаїл, громадянин України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-27.08.1987 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 140 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. В силу ст. 43 КК України приєднати не відбуте по вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.1987 року до відбування покарання на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

-25.02.1991 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ст. 140 ч. 3 КК України позбавлення волі строком на 5 років. В силу ст. 43 КК України частково приєднати не відбуте по вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.1987 року до відбування покарання на 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-09.09.1997 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ст. 140 ч. 2, 17, 140 ч. 2, 42 КК України позбавлення волі строком на 2 роки з конфіскацією майна;

-01.06.2000 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ст. 140 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки з конфіскацією майна;

-16.08.2000 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ст. 185 ч. 1 до покарання у вигляді штрафу 510 грн.;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 жовтня 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 грудня 2018 року.

Прокурором надано суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 строком на шістдесят днів, в якому прокурор посилається на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли, а саме є всі підстави вважати що при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він може продовжити злочинну діяльність і вчиняти злочини, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкції яких передбачає покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник не заперечують проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов висновку про наявність чітких ознак того, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_6 на свободу, а тому строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 офіційно не працює.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань № 22 до 27 січня 2019 року.

Ухвала припиняє свою дію 27 січня 2019 року.

Копію ухвали направити до Ізмаїльської установи виконання покарань № 22 для виконання, прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури, обвинуваченому ОСОБА_6 та його захиснику до відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)

Суддя (підпис)

Суддя (підпис)

Головуючий - суддя