Справа № 201/2572/19
Провадження № 1-кс/201/1624/2019
УХВАЛА
06 березня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про дозвіл на проведення тимчасового доступу до речей та документів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про дозвіл на проведення тимчасового доступу.

В клопотанні слідчого зазначено, що першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000055 від 19.01.2017 за фактом постановлення суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області завідомо неправосудних рішень та з інших питань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375, ч. 2 ст. 375 Кримінального кодексу України.

Так, заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2016 року судді ОСОБА_5 позовні вимоги за позовом ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 - задоволено.

На підставі вищенаведеного судового рішення державним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 07.09.2016 здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Допитаний в якості свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_8 надав показання, що його батько ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не працевлаштований, веде антисоціальний спосіб життя та за своєю кваліфікацією не спроможний на складення процесуальних документів до суду.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23.09.2016 заочне рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23 серпня 2016 року по справі №175/2716/16-ц - скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку (оприлюднено 01.12.2016) та 28.09.2016 позов ОСОБА_6 (іпн. НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання права власності залишено без розгляду.

Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу №2760 від 02.12.2016 проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_10 (іпн. НОМЕР_2 ).

В подальшому, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 30.01.2017 на підставі договору купівлі продажу №378 проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_12 .

При цьому, рішенням ІНФОРМАЦІЯ_5 № 147 від 22.07.2010 р. «Про закріплення житла…» за неповнолітнім ОСОБА_13 , 2001 р.н., закріплено право на проживання та користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначена квартира перебувала у комунальній власності ІНФОРМАЦІЯ_6 згідно рішення ІНФОРМАЦІЯ_7 від 19.06.2003 №1549 та рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.11.2003 № 11/13.

Таким чином, вищенаведене може свідчити про те, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , протиправно вибула із комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська шляхом винесення вказаного заочного рішення суду та проведення ряду реєстраційних дій з нерухомим майном державними реєстраторами, що призвело в тому числі до позбавлення права на житло неповнолітнього ОСОБА_13 .

Аналогічна ситуація склалась під час винесення суддею ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 заочних судових рішень, якими визнавались право власності на об`єкти нерухомості, що перебували у комунальній власності:

- від 14.12.2015 у справі № 2-175/4446/15 ц, яким визнано право власності на нежитлове приміщення № 2 пл. 34,3 кв.м. у будівлі АДРЕСА_2 , що перебувала у комунальній власності, за ОСОБА_10 ;

- від 15.06.2016 у справі № 175/218/16-ц, яким визнано за ОСОБА_14 право власності на нежитлове приміщення № 5, площею 169,8 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , а також за ОСОБА_15 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_4 , площею 39,9 кв.м.;

- від 20.02.2017 у справі № 175/146/17-ц, яким визнано за ОСОБА_16 право власності на квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 54,8 кв.м., та інші.

Крім того, 22.07.2015 суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 винесено постанову в адміністративній справі №175/1742/15п, якою притягнуто до адміністративної відповідальності особу за ч. 2 ст. 184 КУпАП, незважаючи на те, що в період із 13.07.2015 по 24.07.2015 ОСОБА_5 перебував у черговій відпустці, а з 14.07.2015 по 23.07.2015 знаходився у м. Анталія (Туреччина).

Встановлено, що ОСОБА_6 , який на підставі заочного судового рішення від 23.08.2016 судді ОСОБА_5 набув 07.09.2016 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , користувався номером мобільного зв`язку НОМЕР_3 , що підтверджується заявою ОСОБА_6 про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_13 .

До суду надійшла заява від слідчого про розгляд клопотання без його особистої участі та засобів технічної фіксації.
Суддя, дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, приходить до таких висновків.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частиною 2 ст. 91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, а також шляхом проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.
Відповідно до ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим кодексом.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей та документів, як один із заходів забезпечення кримінального провадження, полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володіння якої знаходяться такі речі та документи, можливості ознайомитись з ними, зробити їхні копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей та документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій.
Згідно ч.5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах та документах, та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей та документів.
Клопотання прокурора, яке надійшло до суду відповідає вимогам ст. 160 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів, підлягає задоволенню, оскільки прокурором надано суду належні та достатні докази того, що дана слідча дія є необхідною в даному кримінальному провадженні, а дані які необхідно здобути слідчому мають суттєве значення для виявлення та фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлення кола причетних осіб, а також ефективного та повного досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні. Крім того, слідчим суддею враховано те, що здобути необхідну для досудового розслідування інформацію іншим шляхом, окрім як звернення до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів та отримання останнього, є неможливим.
Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, керуючись ст. ст. 91,93 110,131-132, 159-160 163166, 309, 369372 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Надати слідчому в особливо важливих справах слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , а також прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , оперуповноваженому УЗЕ Дніпропетровської області ОСОБА_25 , іншим співробітникам УЗЕ в Дніпропетровській області за дорученням слідчого, прокурора в порядку ст. ст. 36, 40, 41 КПК України, тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, що перебувають у володінні оператора мобільного зв`язку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (юридична адреса: АДРЕСА_6 ), розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , і містять інформацію щодо власника абонентського номеру НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_6 , а саме: відомостей щодо власника цього мобільного номеру (ПІБ абонента, дати народження, РНОКПП, адреса для листування, контактний номер телефону, з наданням копій укладених договорів на контрактній основі), про час початку надання послуг за зазначеними номерами, щодо дати, часу отримання СМС-повідомлень, номерів з яких вони були відправлені та відправлених абонентом СМС-повідомлень, місця перебування абонента в момент отримання та відправки СМС-повідомлення, а також щодо дати, часу і тривалості вхідних-вихідних телефонних з`єднань, місця перебування абонента телефонного номеру (базової станції оператора та азимуту до неї) в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання, номерів, з якими відбувались такі з`єднання за вказаними номерами телефону, способів поповнення рахунків (оплати послуг) по зазначеним номерам телефонів та мобільним пристроям зі зазначенням суми, дати та часу поповнення, номерів банківських рахунків (банківських карток), реквізитів банківських установ, які при цьому використано, адреси банкоматів, терміналів поповнення рахунків, тощо з можливістю ознайомлення, виготовлення і вилучення таких документів або їх копій, завірених належним чином як на паперовому, так і на електронному носіях, у межах терміну збереження інформації, за період з 01 січня 2016 року по дату виконання ухвали включно.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню.
Строк дії ухвали становить 30 днів з моменту її винесення.

Суддя ОСОБА_1