Справа № 204/127/19
Провадження № 1-кс/204/77/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2
за участю заявника адвоката ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

09 січня 2019 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що слідчим СВ Чечелівського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001686 від 05.10.2018 року, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, відносно ОСОБА_5 03.11.2018 року приблизно о 18 годині 15 хвилин слідчим ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_4 вручено ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України. В своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 просила скасувати повідомлення про підозру від 03.11.2018 року, вручене слідчим Чечелівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 03.11.2018 року ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 05.10.2018 року №0001686, оскільки повідомлення про підозру було винесено з порушенням кримінального процесуального законодавства України з огляду на наступне.
Слідчим, шляхом ведення в оману, було запрошено ОСОБА_5 на вечір суботи 03.11.2018 року на 18:00 годину до відділення поліції, де йому у протиправний спосіб було вручено підозру про вчинення кримінального правопорушення. Під час вручення підозри ОСОБА_5 не було роз`яснено його прав, на його прохання роз`яснити права, йому було відмовлено. На прохання ОСОБА_5 надати йому право на захист, йому також було відмовлено, у зв`язку з чим підозру ОСОБА_5 було вручено без адвоката. Крім того, всупереч вимогам п.4 ч.1 ст.277 КПК України, у якості змісту підозри в повідомлені зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КПК України, яке полягає у привласненні чужого майна, що було ввірено особі, в особливо великих розмірах. Однак майно, щодо якого ОСОБА_5 інкримінується здійснення кримінального правопорушення, належить йому на праві приватної власності, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру за відсутності події кримінального правопорушення, а отже визнання його підозрюваним є безпідставним. Також, всупереч вимогам п.6 ч.1 ст.277 КПК України, в підозрі було викладено обставини, які не снують та не відповідають дійсності. Так, в підозрі зазначено, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000174 від 15.09.2018 року встановлено обставини, які свідчать про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, проте, кримінального провадження №0000174 від 15.09.2018 року не існує, так як відомості про нього не вносились в ЄРДР саме 15.09.2018 року. Таким чином, ОСОБА_5 вручено підозру, в рамках обставин, яких фактично не існувало. Крім того, ОСОБА_5 інкримінують вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, яке полягає в привласненні чужого майна. Привласнення полягає у протиправному і безоплатному вилученні (утриманні, неповерненні) винним чужого майна, яке знаходилось у його правомірному володінні, з наміром у подальшому обернути його на свою користь чи користь третіх осіб. У результаті привласнення чужого майна винний починає незаконно володіти і користуватись вилученим майном, поліпшуючи безпосередньо за рахунок викраденого своє матеріальне становище. В цей же час, фактичні обставини справи та зміст підозри складу кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 взагалі не містять складу злочину, оскільки зазначене майно було за рішенням слідчого було передано ОСОБА_5 на відповідальне зберігання, яке й по сьогодні знаходиться у нього на зберіганні. З фактичних обставин справи та змісту повідомлення про підозру від 03.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_5 інкриміноване вчинення злочину за відсутності об`єкту, об`єктивної сторони та суб`єктивної сторони злочину. Крім того, описаний зміст підозри та виклад фактичних обставин суперечать правовій кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 . Зазначений в підозрі зміст та виклад фактичних обставин підпадає під ознаки ст.388 КК України, якою передбачена відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт або яке описано чи підлягає конфіскації. Також повідомлення про підозру від 03.11.2018 року, вручене ОСОБА_5 , не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.286 КПК України. Так, вказаною нормою встановлено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Проте, підозру вручено без наявності достатніх доказів для вчинення такої процесуальної дії. Так, слідчим ОСОБА_6 не досліджено належним чином матеріали кримінального провадження №0000174 від 15.09.2017 року, в якому містяться документи, що підтверджують право власності ОСОБА_5 на майно, яке стало підставою відкриття кримінального провадження №0001686 від 05.10.2018 року, в рамках якого ОСОБА_5 вручено підозру. Таким чином, враховуючи вищевикладені обґрунтування та доводи, вбачається відсутність події кримінального правопорушення, і як наслідок, відсутність в діях ОСОБА_5 складу злочину, що виключає його вину, у зв`язку з чим визнання його підозрюваним є безпідставним.
В судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, посилаючись на підстави, які в ній зазначені.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те що, повідомлення про підозру відповідає вимогам ст.277 КПК України.

Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали скарги, разом з наданими матеріалами кримінального провадження №0001686, приходжу до наступних висновків.
Згідно п.10 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме - повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
В судовому засіданні встановлено, що СВ Чечелівським ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001686 в рамках якого, 03.11.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Статтею 277 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором, а також визначено вимоги, яким це повідомлення має відповідати.

Відповідно до ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадках неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Загальні вимоги щодо змісту повідомлення про підозру визначені ст. 277 КПК України.

Так, у відповідності до приписів вказаної статті повідомлення про підозру має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Дослідивши у судовому засіданні повідомлення про підозру від 03.11.2018 року, яке було складено та вручено підозрюваному ОСОБА_5 . 03.11.2018 року слідчим СВ Чечелівського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, слід констатувати, що вказаним вимогам Закону воно у повній мірі відповідає.
Доводи сторони захисту про те, що під час вручення підозри ОСОБА_5 не було роз`яснено його прав, на його прохання роз`яснити права, йому було відмовлено, слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до повідомлення про підозру від 03.11.2018 року, остання містить роз`яснення прав підозрюваного, та містить підпис ОСОБА_5 .
Аналізуючи посилання адвоката, що підозру було вручено без її участі та її не було повідомлено, а тому було порушено право підозрюваного ОСОБА_5 на захист, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч.2 ст.276 КПК України, у випадках передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваного про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний має право за першою вимогою мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням вимог, що забезпечують конфіденційність спілкування.
Таким чином, аналізуючи зазначені норми, суд приходить до висновку, що під час вручення підозри участь захисника є необов`язковою, а вже після роз`яснення прав підозрюваному, за його вимогою, необхідно забезпечити участь захисника.
Доводи сторони захисту в частині того, що в повідомленні про підозру було викладено обставини, які не снують та не відповідають дійсності, оскільки в підозрі зазначено, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000174 від 15.09.2018 року встановлено обставини, які свідчать про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, проте, кримінального провадження №0000174 від 15.09.2018 року не існує, так як відомості про нього не вносились в ЄРДР саме 15.09.2018 року, слідчий суддя приходить до висновку, що це є технічною помилкою, та вона може бути усунена під час досудового розслідування.
Оцінюючі у сукупності усі наведені стороною захисту заперечення щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та обґрунтованості пред`явленої йому підозри суд до уваги їх не бере та відхиляє, оскільки предметом розгляду даної скарги є встановлення факту відповідності пред`явленої підозри вимогам закону та наявності підстав для скасування такого повідомлення про підозру, а питання щодо обґрунтованості пред`явленої підозри, переконливості та правдивості доказів сторони обвинувачення, доведеності вини підозрюваного, повинні вирішуватися судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті, і тому слідчим суддею під час розгляду даної скарги не досліджуються.
Посилання заявника у скарзі на те, що повідомлення про підозру вручено без наявності достатніх доказів для вчинення такої процесуальної дії, на даний час також вважаю безпідставними, керуючись при цьому висновками ЄСПЛ у справі «Фокс, Кампбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» та така кількість доказів на даний час у вказаних матеріалах наведена.
Підсумовуючи вищенаведене та враховуючи відсутність підстав для скасування повідомленої ОСОБА_5 підозри за ч.5 ст.191 КК України, приходжу до переконливого висновку, що у задоволені скарги слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1