Справа № 128/6255/14-к
Провадження №11-кп/801/19/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2018 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

та їх захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - ОСОБА_9 та апеляційними скаргами зі змінами та доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_10 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2016 року, яким ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниці, українець, громадянин України, не працюючий, з неповною середньою освітою, неодружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-Ленінським районним судом міста Вінниці 26.03.2008 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
- Староміським районним судом міста Вінниці 26.12.2008 за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі;
-Київським міським судом 24.06.2009 за ч. 3 ст. 186. ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений по відбуттю строку покарання;
-Вінницьким міським судом Вінницької області 15.08.2014 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
-Деснянським районним судом міста Києва 20.08.2014 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України з призначенням йому покарання:
за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна;
відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна;
відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.08.2014 та з покаранням за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 20.08.2014 призначено йому остаточне покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна;
строк відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано з моменту застосування відносно нього запобіжного заходу у виді триманні під вартою, а саме з 18.07.2014;
відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 19.06.2014 по день набрання вироку законної сили

та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Мізяків Калинівського району, Вінницької області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, працює у ПАТ «Вінницягаз» на посаді слюсаря, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-Вінницьким обласним судом Вінницької області 10.02.1998 за п. «а» ст. 93, ч. 3 ст. 142, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України з призначенням йому покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна;
строк відбуття покарання ОСОБА_8 зараховано з моменту затримання, тобто з 02.07.2014;
відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 02.07.2014 по день набрання вироку законної сили;

стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних долях процесуальні витрати за проведені експертизи у розмірі 21 250 грн. 56 коп. на користь держави;
стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_13 моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.;
стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_13 моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.
стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_13 в рівних долях процесуальні витрати за оплату наданої правової допомоги у розмірі 5 000 грн.;
вирішено долю речових доказів,
в с т а н о в и в:

За вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винними у вчиненні ними наступного.

ОСОБА_7 з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбійного нападу, вступив у попередню змову з ОСОБА_8 та ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого ухвалою суду закрито у зв`язку зі смертю останнього).
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу на подружжя ОСОБА_15 , ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого ухвалою суду закрито у зв`язку зі смертю останнього), ОСОБА_8 та ОСОБА_7 близько 19:00 год. 03.03.2014 приїхали на автомобілі ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , до домогосподарства подружжя ОСОБА_15 , що розташоване по АДРЕСА_3 . Перебуваючи неподалік вказаного домогосподарства, ОСОБА_7 підійшов до електричного трансформатора, який знаходився на відстані ста метрів від будинку ОСОБА_15 , та вимкнув електроживлення. Дочекавшись, коли із вказаного домогосподарства вийде господар будинку, ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого ухвалою суду закрито у зв`язку зі смертю останнього) спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , визначили час, упродовж якого ОСОБА_16 був відсутній у будинку та спосіб проникнення до нього. Увімкнувши електроживлення, ОСОБА_16 повернувся до будинку. Близько 21:00 год. того ж дня ОСОБА_7 знову вимкнув електроживлення на трансформаторі та щойно ОСОБА_16 вийшов з будинку, ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого ухвалою суду закрито у зв`язку зі смертю останнього) та ОСОБА_8 , відповідно до попередньої домовленості, через незачинені двері проникли до приміщення будинку. Побачивши у кухні потерпілу ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого ухвалою суду закрито у зв`язку зі смертю останнього) наніс їй дерев`яною палицею удар в область голови, після чого разом з ОСОБА_8 зв`язав їй руки липкою стрічкою.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 314 від 24.03.2014 у ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забійної рани, синця та саден на голові, синців з набряком м`яких тканин обох кистей з переходом на передпліччя, що відносять до легких тілесних ушкоджень.
Через декілька хвилин після ввімкнення електроживлення до будинку повернувся ОСОБА_16 , якому ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого ухвалою суду закрито у зв`язку зі смертю останнього) відразу наніс удар кулаком в обличчя, внаслідок чого потерпілий впав та покотився вниз по сходах у підвальне приміщення. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого ухвалою суду закрито у зв`язку зі смертю останнього) спустився по сходах до підвального приміщення, де після отриманого удару перебував ОСОБА_16 та наніс йому взутими ногами множинні удари у різні частини тіла, заподіявши тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_16 помер на місці події.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 182 від 19.03.2014 у ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, рани, синці, садна голови, крововилив в м`які тканини голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, перелом кісток склепіння і основи черепа, забій головного мозку, субарахноідальний крововилив, множинні синці, садна тулуба, кінцівок, переломи ребер з обох сторін. Смерть ОСОБА_16 настала безпосередньо після заподіяння відкритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилась набряком та дислокацією головного мозку. Черепно-мозкова травма мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного у момент заподіяння і стоїть у причинному зв`язку зі смертю.
У цей час до будинку через незачинені двері зайшов ОСОБА_7 з обрізом мисливської рушниці моделі «Simson», який залишив на підлозі будинку. ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого ухвалою суду закрито у зв`язку зі смертю останнього), взявши до рук вказаний обріз мисливської рушниці, приставив його до низу живота ОСОБА_13 , вимагаючи від неї інформацію про місце зберігання грошових коштів, золотих та срібних виробів. Отримавши дану інформацію, ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого ухвалою суду закрито у зв`язку зі смертю останнього) спільно з ОСОБА_7 обшукали будинок потерпілих. Заволодівши грошовими коштами в сумі 5000 гривень, золотими та срібними виробами на загальну суму 11 608,95 гривень, мобільним телефоном «Nokia C1-02» вартістю 317, 52 гривень, належним подружжю ОСОБА_15 , ОСОБА_7 разом з ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого ухвалою суду закрито у зв`язку зі смертю останнього) та ОСОБА_8 зникли з місця вчинення злочину, заподіявши ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 16926,47 гривень.
Крім того, ОСОБА_7 з метою незаконного поводження зі зброєю, за невстановлених слідством обставин придбав обріз мисливської рушниці моделі Simson, № НОМЕР_2 , цівка № 314, 16 калібру без передбаченого законом дозволу.
Після чого, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбійного нападу, вступив у попередню змову з ОСОБА_8 та ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого ухвалою суду закрито у зв`язку зі смертю останнього).
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу на подружжя ОСОБА_15 , ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого ухвалою суду закрито у зв`язку зі смертю останнього), ОСОБА_8 та ОСОБА_7 близько 19:00 год. 03.03.2014 приїхали на автомобілі ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , до домогосподарства подружжя ОСОБА_15 , що розташоване по АДРЕСА_3
При цьому, ОСОБА_7 з метою залякування потерпілих приніс із собою обріз мисливської рушниці моделі Simson, № НОМЕР_2 , цівка № НОМЕР_3 , 16 калібру, який за невстановлених обставин придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу. Перебуваючи неподалік даного домогосподарства, ОСОБА_7 підійшов до електричного трансформатора, який знаходився на відстані 100 метрів від будинку ОСОБА_15 , та вимкнув електроживлення. Дочекавшись, поки з домогосподарства вийде господар будинку, ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого ухвалою суду закрито у зв`язку зі смертю останнього) спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , визначили час, упродовж якого ОСОБА_16 був відсутній у будинку та спосіб проникнення до нього. Увімкнувши електроживлення, ОСОБА_16 повернувся до будинку. Близько 21:00 год. того ж дня ОСОБА_7 знову вимкнув електроживлення на трансформаторі та щойно ОСОБА_16 вийшов з будинку, ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого ухвалою суду закрито у зв`язку зі смертю останнього) та ОСОБА_8 , відповідно до попередньої домовленості, через незачинені двері проникли до приміщення будинку. Побачивши у кухні потерпілу ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого ухвалою суду закрито у зв`язку зі смертю останнього) наніс їй дерев`яною палицею удар в область голови, після чого разом з ОСОБА_8 зв`язав їй руки липкою стрічкою.
Через декілька хвилин після ввімкнення електроживлення до будинку повернувся ОСОБА_16 , якому ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого ухвалою суду закрито у зв`язку зі смертю останнього) відразу наніс удар кулаком в обличчя, внаслідок чого потерпілий впав та покотився вниз по сходах у підвальне приміщення. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого закрито у зв`язку зі смертю останнього) спустився по сходах до підвального приміщення, де після отриманого удару перебував ОСОБА_16 , та наніс йому взутими ногами множинні удари у різні частини тіла, заподіявши тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_16 помер на місці події.
У цей час до будинку через незачинені двері зайшов ОСОБА_7 з обрізом мисливської рушниці моделі «Simson», який залишив на підлозі будинку. ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого ухвалою суду закрито у зв`язку зі смертю останнього), взявши до рук вказаний обріз мисливської рушниці, приставив його до низу живота ОСОБА_13 , вимагаючи від неї інформацію про місце зберігання грошових коштів, золотих та срібних виробів. Отримавши дану інформацію, ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого ухвалою суду закрито у зв`язку зі смертю останнього) спільно з ОСОБА_7 обшукали будинок потерпілих. Заволодівши грошовими коштами в сумі 5000 гривень, золотими та срібними виробами на загальну суму 11608,95 гривень, мобільним телефоном «Nokia C1-02» вартістю 317, 52 гривень, належним подружжю ОСОБА_15 , ОСОБА_7 разом з ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого ухвалою суду закрито у зв`язку зі смертю останнього) та ОСОБА_8 зникли з місця події.
При цьому, ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого ухвалою суду закрито у зв`язку зі смертю останнього) виніс з будинку потерпілих вищевказаний обріз мисливської рушниці та незаконно переніс його на територію кладовища, що розташоване неподалік по вулиці А.Медвідь у м. Вінниці, де закопав у землі. У подальшому ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел на продовження незаконного зберігання обрізу мисливської рушниці марки «Simson», відкопав його та переніс на територію свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , де заховав на горищі сараю. У ході проведення 23.06.2014 огляду сараю на території домоволодіння АДРЕСА_4 було виявлено та вилучено обріз мисливської рушниці моделі Simson, № НОМЕР_2 , цівка № НОМЕР_3 , 16 калібру, який, згідно з висновком експерта №320-Б 25.07.2014, є гладко ствольною вогнепальною зброєю.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить ухвалене щодо його підзахисного та обвинуваченого ОСОБА_7 судове рішення скасувати, а у кримінальному провадженні призначити новий судовий розгляд через допущені судом істотні порушення норм кримінального процесуального закону, що виразились у незакритті з квітня 2016 року кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_14 та задоволенні цивільного позову потерпілої стягнення на її користь з ОСОБА_8 моральної шкоди у той час, коли потерпіла позовні вимоги мотивувала тим, що моральна шкода їй заподіяна внаслідок умисного вбивства чоловіка, у чому ОСОБА_8 не обвинувачувався, а також у незазначенні у вироку всіх обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Таке ж прохання про скасування вироку суду з призначенням у кримінальному провадженні нового судового розгляду з підстав, наведених у апеляційній скарзі захисника, міститься в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 порушується питання про скасування вироку щодо її підзахисного та закриття провадження за відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187 КК України, а також про відмову в задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_13 про стягнення моральної шкоди.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що вирок щодо ОСОБА_7 побудований на недопустимих доказах, а саме, протокол огляду місця події, вилучення мисливського обрізу та 20 набоїв з сараю на території домоволодіння ОСОБА_7 здійснений без дозволу слідчого судді, протоколи негласних слідчих дій не були відкриті стороні захисту до направлення обвинуваченого акту до суду, ухвали слідчих суддів про дозвіл на їх проведення в ході розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції надані не були, цивільний позов потерпілої в частині стягнення моральної шкоди стосувався заподіяння смерті ОСОБА_16 , в умисному вбивстві якого обвинувачувався ОСОБА_14 , щодо якого одразу не було закрито кримінальне провадження у зв`язку з його смертю.

Обвинувачений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі, в яку він усно вніс зміни і доповнення, аналогічні змінам і доповненням, внесеним до апеляційної скарги його захисником, просить скасувати ухвалений щодо нього обвинувальний вирок та провадження закрити.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинувачених та правильності кваліфікації їх дій і призначених покарань, просить вирок суду щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 змінити в частині вирішення питання про долю речових доказів.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали свої апеляційні скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_10 на підтримку своїх змінених та доповнених апеляційних скарг, прокурора ОСОБА_6 , на переконання якого вирок підлягає зміні лише в частині вирішенні питання про долю речових доказів, а в іншій частині залишенню без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а у задоволенні апеляційних вимог сторони захисту відмовити.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187 КК України обґрунтований, базується на досліджених у судовому засіданні доказах, сукупності яких у вироку дана вірна оцінка.

Так, та обставина, що після оголошення довідки про смерть обвинуваченого ОСОБА_14 не було одразу закрито щодо нього кримінальне провадження, а було ще проведено чотири судових засідання не є істотним порушенням КПК, яке тягне за собою скасування судового рішення, оскільки, після оголошення довідки про смерть ОСОБА_14 жоден з учасників процесу не звертався з клопотанням про закриття в цій частині кримінального провадження, а тому суд прийняв рішення про вирішення даного клопотання після проведення дебатів і в нарадчій кімнаті була постановлена ухвала про закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_14 та ухвалений вирок щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Будь-яких інших підстав для скасування вироку з призначенням у кримінальному провадженні нового судового розгляду апеляційним судом не встановлено, враховуючи, що ухвала про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_14 не оскаржувалась.

Щодо недопустимості доказів, через порушення процедури їх отримання огляду місця події сараю по АДРЕСА_4 , де ОСОБА_7 вказав місце, де знаходиться зброя, яка була вилучена, за відсутності ухвали слідчого судді, то суд першої інстанції належним чином обґрунтував допустимість даного доказу, крім того, апеляційний суд бере до уваги, що в даному випадку не проводився обшук. Обвинувачений ОСОБА_7 добровільно погодився видати зброю і добровільно показав місце, де вона зберігалась, при цьому він не зазначав, що зберігає зброю у приміщенні, яке йому не належить, навпаки, він користувався зазначеним приміщенням і дав письмову згоду на огляд даного приміщення, що не заперечував в ході судового провадження, захистом не надано доказів, що дане приміщення належало іншій особі і таким чином було порушено її право та мало місце проникнення до володіння особи без її згоди.

Таким чином, висновок експерта №191 від 29.09.2014 проведений на підставі вказаного доказу є також допустимим доказом.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник вказують на недопустимість таких доказів, як протоколи про результати здійснення негласних слідчих дій від 04.10.2014, 30.09.2014, 19.10.2014. оскільки є лише звукозаписи, а відеозапис відсутній.

З такими доводами сторони захисту погодитись не можна.

Судом першої інстанції були досліджені матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, які суд взяв в якості доказів вини обвинувачених.

При цьому у сторони захисту виникало питання щодо законності проведення негласних слідчих дій відносно обвинувачених, а не у звязку з відсутністю відеофіксації.

Згідно повідомлення на запит суду в.о. голови Апеляційного суду Вінницької області ухвалами слідчих суддів апеляційного суду надавались дозволи на проведення негласних слідчих дій, аудіо, відеоконтролю, копії ухвал не направлялись через їх нерозсекречення (а.с. 204-205 т. 3), отже, дозвіл надавався і на аудіо, і на відеоконтроль.

Згідно долучених протоколів, на дисках мають місце лише аудіофайли, а відеозапис не здійснювався, тому через відсутність відеофайлів підстав вважати, що такі протоколи, де роздруковані розмови між обвинуваченими, є неналежними чи недопустимими доказами, немає, оскільки кримінальний процесуальний закон не передбачає, що неналежними чи недопустимими доказами слід визнавати у випадку наявності аудіо і відеозаписів одночасно.

Щодо того, що додатки до протоколів (диски) не були відкриті стороною обвинувачення стороні захисту до направлення обвинувального акта до суду, то коли сторона захисту звернулась з клопотанням про доступ до відомостей, які були видалені, суд у відповідності до ст. 290 КПК України дозволив доступ до таких відомостей шляхом прослуховування дисків в судовому засіданні.

Стосовно неврахування судом обставини, яка пом`якшує покарання, - відшкодування матеріальної шкоди потерпілій, то з цього приводу суд вірно зважив на те, що обвинувачений ОСОБА_7 не визнав цивільний позов повністю, обвинувачений ОСОБА_8 частково, а шкода відшкодована з ініціативи рідних обвинувачених, а не на їх прохання.

Задовольняючи частково цивільний позов потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди, суд обґрунтовано виходив з того, що відповідно до пояснень у судовому засіданні представника потерпілої ОСОБА_13 стягнення моральної шкоди обґрунтовувалось не лише настанням смерті чоловіка потерпілої, але й зазначено про її особисті страждання, викликані як вбивством чоловіка, так і внаслідок розбійного нападу, вчиненого обвинуваченими. Потерпіла в позовній заяві зазначила про те, що її непокоять постійні неврози, які проявляються тривогою, вона залишила будинок, де був скоєний злочин, оскільки там постійно присутній страх пережитого нею через те, що на її очах було вбито її чоловіка. Отже, потерпіла ОСОБА_13 перенесла страждання не тільки душевні, але й фізичні, через спричинені їй тілесні ушкодження, що підтверджуються висновком судово-медичної експертизи, а тому обвинувачені мають нести відповідальність за заподіяння моральної шкоди потерпілій в розмірі, зазначеному у вироку суду.

Дії ОСОБА_8 за ч.3 ст. 187 КК України та ОСОБА_7 за ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187 КК України судом кваліфіковані правильно, а призначені обвинуваченим покарання відповідають вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

При призначенні ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покарання суд вірно врахував обставину, яка обтяжує покарання, - рецидив злочинів, оскільки обвинувачені раніше судимі та судимості у них непогашені.

При цьому суд за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України призначив ОСОБА_7 максимальне покарання, передбачене загальною частиною КК України, оскільки він був засудженим 15.08.2014 Вінницьким міським судом до 3 років позбавлення волі і 20.08.2014 Деснянським райсудом м. Києва до 2 років 6 місяців позбавлення волі та не відбував покарання за даними вироками.

Разом з тим підлягає до задоволення апеляційна скарга прокурора, в якій більш конкретно зазначено ті речові докази, які підлягають знищенню та конфіскації, а суд зазначив їх неповно.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , апеляційні скарги зі змінами та доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 змінити в частині вирішення питання про долю речових доказів, зазначивши про знищення наступних речових доказів недопалків цигарок, навісного замка, змивів з поверхні тумблерів, обрізу мисливської рушниці, чохла з патронтажем та набоями, револьвера, слідів взуття, стрічки скотчу, монтажних хомутів, гіпсового зліпка протектора шини, візитних карток, сумки, валізи, футляра, рушника, чоловічих штанів, трусів, футболки, пари шкарпеток, інших біологічних зразків, які були відібрані під час досудового розслідування та конфіскувати мобільний телефон « Nokia 1280», належний ОСОБА_8 .

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у той же строк з дня вручення їм її копії.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: