У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2018 рокуслідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання cлідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0009008 від 25 травня 2013 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -
в с т а н о в и в:
слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009008 від 25 травня 2013 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », МФО банку - НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні слідчого відділу управління поліції у Шевченківському районі Головного управління Національної поліції в місті Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №009008 від 25.05.2013, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в лютому 2011 року ОСОБА_5 , від дружини ОСОБА_6 , дізнався про те, що останній веде будівництво будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Під час спілкування з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 стало відомо про те, що останній потребує поставки каменю, а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та проведення монтажних робіт і в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману. З метою реалізації свого умислу, він розробив злочинний план, який полягав у тому, що ОСОБА_5 , під приводом поставки «Італійського Мармуру» та його монтажу, через ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » директором якого він являвся, наддасть неправдиві відомості про те, що поставить товар та проведе його монтаж на будівництві. Після отримання першої частини грошей частково на незначну суму виконає поставку товару і його монтаж на будівництві і в подальшому після надання своїм діям реального характеру, вводячи в оману ОСОБА_7 отримає другу частини грошових коштів. При цьому ОСОБА_5 не мав наміру поставити товар « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та проводити його монтаж в повному обсязі та повернення грошових коштів ОСОБА_6 і достовірно знав про те, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » не має у штаті відповідних працівників.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману 30 березня 2011 року, ОСОБА_5 ввійшов в довіру до ОСОБА_7 та перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 надав для укладення договір №30/03-11 від 30 березня 2011 року та ряд додатків до договору, а саме: Додаток№1, Додаток№2, Додаток№3, Додаток№4, Додаток№5, Додаток№6, Додаток№7, Додаток №8, Додаток№9, Додаток№10, Додаток№11, Додаток№12, Додаток№13, Додаток№14, Додаток№15, Додаток№16, Додаток№18 та отримав від ОСОБА_7 гроші в сумі 100 000 Євро.
В подальшому з метою надання своїм діям реального характеру та з метою заволодіння грошовими коштами, що належать ОСОБА_7 , ОСОБА_5 в кінці 2011 року поставив згідно додатків №2 та №15 до Договору №30/03-11 від 30 березня 2011 року до місця проведення будівництва, а саме: АДРЕСА_2 , «Італійський Мармур» на суму 9181 Євро та з допомогою ОСОБА_8 , який не перебував в трудових відносинах з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » провів монтаж продукції на суму 9181 Євро.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного плану по заволодінню грошових коштів, які належать ОСОБА_7 , 15 травня 2012 року ОСОБА_5 вказав недостовірну інформацію про можливість швидкої поставки товару і надав ОСОБА_7 додаток №20 до договору №30/03-11 від 30 березня 2011 року по поставці «Італійського мармуру» та проведення монтажних робіт. В цей час ОСОБА_7 будучи введеним в оману та маючи результат виконання частини взятих на себе зобов`язань ОСОБА_5 по додатками №2 та №15, повністю йому довіряючи, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 підписав додатковий додаток № 20 до Договору №30/03-11 від 30 березня 2011 року та передав ОСОБА_5 гроші в сумі 10 000 Євро.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного плану по заволодінню грошових коштів, які належать ОСОБА_7 , який повністю довіряв ОСОБА_5 , останній вказав ОСОБА_7 про необхідність передачі грошей в сумі 310 000 гривень для початку монтажних робіт до яких потрібно було залучити спеціаліста. 16 травня 2012 року ОСОБА_7 будучи введений в оману, щодо дійсних намірів ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , передав ОСОБА_5 гроші в сумі 310 000 гривень про, що ОСОБА_5 написав розписку в отриманні грошових коштів.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного плану по заволодінню грошових коштів, які належать ОСОБА_7 , ОСОБА_5 надав ОСОБА_7 ряд нових Додатків до договору №30/03-11 від 30 березня 2011 року по поставці «Італійського мармуру» та проведення монтажних робіт. В цей час ОСОБА_7 будучи введеним в оману та маючи результат виконання частини взятих на себе зобов`язань ОСОБА_5 по додатками №2 та №15, повністю йому довіряючи, 27 вересня 2012 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 підписав ряд додаткових договорів, передав ОСОБА_5 грошові кошти, а саме: за Додатком № 23 до Договору №30/03-11 від 30 березня 2011 року передав гроші в сумі 5 000 Євро, за Додатком № 26 до Договору №30/03-11 від 30 березня 2011 року передав гроші в сумі 2 000 Євро, за Додатком № 27 до Договору №30/03-11 від 30 березня 2011 року передав гроші в сумі 10 000 Євро та за аркушем паперу без назви передав гроші в сумі 10 000 Євро.
Після отримання 27 вересня 2012 року останньої суми грошових коштів від ОСОБА_7 , ОСОБА_5 своїх зобов`язань не виконав, грошові кошти не повернув, товар не поставив, монтаж виробів з мармуру не виконав та розпорядився ними на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 шляхом обману, в період часу з 30 березня 2011 року по 27 вересня 2012 року, заволодів майном ОСОБА_7 а саме: грошима в сумі 90 819 (дев`яносто тисяч вісімсот дев`ятнадцять) Євро, згідно додатку №18 до Договору №30/03-11 від 30 березня 2011 року, що на момент вчинення кримінального правопорушення відповідно до офіційного курсу НБУ становило 1 016 264,61 (один мільйон шістнадцять тисяч двісті шістдесят чотири) гривні (шістдесят одна) копійка; грошима в сумі 310 000 (триста десять тисяч) гривень, згідно розписки від 16 травня 2012 року; грошима в сумі 10 000 (десять тисяч) Євро згідно додатку № 20 до Договору №30/03-11 від 30 березня 2011 року, що на момент вчинення кримінального правопорушення відповідно до офіційного курсу НБУ становило 102 700 (сто дві тисячі сімсот) гривень; грошима в сумі 5 000 (п`ять тисяч) Євро згідно додатку № 23 до Договору №30/03-11 від 30 березня 2011 року, що на момент вчинення кримінального правопорушення відповідно до офіційного курсу НБУ становило 51 300 (п`ятдесят одна тисяча триста) гривень; грошима в сумі 2 000 (дві тисячі) Євро за Додатком № 26 до Договору №30/03-11 від 30 березня 2011 року передав, що на момент вчинення кримінального правопорушення відповідно до офіційного курсу НБУ становило 20 520 (двадцять тисяч п`ятсот двадцять) гривень; грошима в сумі 10 000 (десять тисяч) за Додатком № 27 до Договору №30/03-11 від 30 березня 2011 року, що на момент вчинення кримінального правопорушення відповідно до офіційного курсу НБУ становило 102 600 (сто дві тисячі шістсот) гривень; грошима в сумі 10 000 (десять тисяч) за аркушем паперу без назви від 27.09.2012 року, що на момент вчинення кримінального правопорушення відповідно до офіційного курсу НБУ становило 102 600 (сто дві тисячі шістсот) гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому в особливо великих розмірах, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.
16 серпня 2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
16 листопада 2018 року у кримінальному провадженні було призначено судово-економічну експертизу.
06 грудня 2018 року на адресу органу досудового розслідування надійшло клопотання експерта про надання виписки по банківським розрахунковим рахункам : НОМЕР_3 (гривня) та НОМЕР_3 (долар США), які відкриті у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Вказані документи перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », МФО банку - НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, подав слідчому судді заяву, в якій клопотання підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі та розглянути дане клопотання у його відсутність.
Представник особи, у володінні якої перебувають речі та документи в судове засідання не викликався, з метою збереження документів.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Вивчивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Положеннями ст. 132 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої перебувають такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до п.6 ч.2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно з п.2 ч.5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Враховуючи, що вказані слідчим документи мають важливе значення для досудового розслідування кримінального провадження № 0009008 від 25 травня 2013 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що вказані документи перебувають лише у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », разом з тим, вони можуть бути використані під час досудового розслідування кримінального провадження № 0009008 від 25 травня 2013 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, як докази у даному кримінальному провадженні, за таких обставин, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 159-164 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
клопотання cлідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0009008 від 25 травня 2013 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.
Надати дозвіл слідчим слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітану поліції ОСОБА_3 та за його дорученням оперативним підрозділам Шевченківського УП ГУНП у м. Києві на тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », МФО банку - НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: належним чином завірених копій документів (виписка) руху коштів по банківських розрахункових рахунках: НОМЕР_3 (980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ) дата відкриття 14.04.2010 року, № НОМЕР_3 (840-ДОЛАР США) дата відкриття 14.04.2010 року, які відкриті у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у друкованому та електронному вигляді з обов`язковим чітким зазначенням номерів платіжних документів, конкретного часу та дати платежу, суми коштів, повних даних платника та отримувача коштів (в тому числі клієнтів іншого банку), з зазначенням коду, номера рахунку та МФО банківської установи, призначення платежу (куди і за що відправлено кошти та звідки і за що отримано кошти), за період з часу з 14 квітня 2010 року по 02 грудня 2013 року.
Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення.
Роз`яснити особі, у володінні якої перебувають речі та документи, що відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення в частині надання дозволу на вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.
В іншій частині ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1