Справа № 464/3490/17
пр.№ 1-о/464/2/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2018 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючоїсудді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву заступника прокурора Львівської області - начальника управління підтримання державного обвинувачення в суді ОСОБА_6 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, а саме вироку Сихівського районного суду м. Львова від 20.12.2017 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селиська, Перемишлянського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17.11.2017 року Франківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України,-

в с т а н о в и в :
Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 20.12.2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі. На підставі п «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 р.» ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання. Вирок суду в апеляційному порядку не оскаржувався та вступив в законну силу 19.01.2018 року.

До Сихівського районного суду м. Львова надійшла заява заступника прокурора Львівської області - начальника управління підтримання державного обвинувачення в суді ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Сихівського районного суду м. Львова від 20.12.2017 року відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування поданої заяви прокурор просив скасувати вищевказаний вирок посилаючись на те, що на час розгляду справи суду не було відомо про те, що ОСОБА_5 було засуджено 17.11.2017 року Франківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 6 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. З іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. 19.12.2017 року вказаний вирок набрав законної сили. Зазначає, що засудження ОСОБА_5 Франківським судом м. Львова від 17.11.2017 року за тяжкий злочин, унеможливлює застосування до нього амністії у разі призначення покарання за сукупністю злочинів відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України.
Розглянувши заяву прокурора та додані до неї документи, заслухавши думку прокурора, засудженого та його захисника, вивчивши матеріали провадження, суд вважає, що дана заява прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Згідно ст.460 КПК України, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.
Відповідно до ч.1 ст.467 КПК України за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
Так, судом встановлено, що вироком Сихівського районного суду м. Львова від 20.12.2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі. На підставі п «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 р.» звільнено ОСОБА_5 від відбування основного покарання. Вирок суду в апеляційному порядку не оскаржувався та вступив в законну силу 19.01.2018 року.
Однак, при винесенні зазначеного рішення судом не було враховано, що 17.11.2017 року Франківським районним судом м. Львова ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 6 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. З іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України. 19.12.2017 року вказаний вирок набрав законної сили.
Вказані обставини існували на час розгляду Сихівським районним судом м.Львова кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 186 КК України, однак не були відомі суду при ухваленні вироку, оскільки у матеріалах провадження були відсутні відомості про засудження ОСОБА_5 вироком Франківського районного суду м. Львова від 17.11.2017 року, що підтверджується листом суду від 16.02.2018 року № 464/3490/17/2820/2018/1-кп/464/251/17.
Відповідно до ч.4 ст.466 КПК України суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими обставинами, якщо вони не оспорюються.
Як вбачається із вироку Сихівського районного суду м. Львова від 20.12.2017 року фактичні обставини скоєння злочину 19.04.2017 року ні обвинуваченим ОСОБА_5 , ні іншими учасниками судового процесу не оспорювались і суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу відповідно до ч.3 ст.349 КПК України. З огляду на наведене судом не досліджувались докази при перегляді вироку за нововиявленими обставинами.
На підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_5 вироком Франківського районного суду м. Львова від 17.11.2017 року засуджено за вчинення грабежу при обтяжуючих обставинах, тобто за тяжкий злочин, то відповідно до ст. 1 та п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» стосовно нього амністія не може бути застосована.
За таких обставин, вирок Сихівського районного суду м. Львова від 20.12.2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 19.04.2017 року близько 03.00 год., маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та штовхнув його, в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на землю. Після чого, ОСОБА_5 викрав майном останнього, а саме: мобільний телефон марки «Motorolla» моделі «Milestone», вартістю 2 000 грн., у якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», вартістю 25 грн., грошові кошти 100 доларів США, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 4709 грн. 49 коп., після чого втік з місця події .

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.186 КК України є вірною, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення кримінального правопорушення середньої тяжкості, обставини що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, особу обвинуваченого, який на час вчинення злочину судимості згідно ст.89 КК України не мав, однак, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що після постановлення вироку Франківським районним судом м.Львова від 17.11.2017р. встановлено, що ОСОБА_5 винен ще і у іншому злочині вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд вважає, що обвинуваченому відповідно до ч.4 ст.70 КК України слід призначити покарання за правилами ч.1 та ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Франківського районного суду м. Львова від 17.11.2017 року.

Одночасно враховуючи щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння у його розкритті, особу обвинуваченого, який має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, суд вважає, що його виправлення можливе без реального відбуття покарання, а тому його слід звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, призначивши іспитовий строк, з покладенням обов`язків передбачених ч.1,2 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 459-467 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Заяву заступника прокурора Львівської області - начальника управління підтримання державного обвинувачення в суді ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Сихівського районного суду м. Львова від 20.12.2017 року відносно ОСОБА_5 - задоволити.

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 20.11.2017 року відносно ОСОБА_5 скасувати з підстав п. 3 ч. 2 ст. 459 КПК України.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 2(двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1,4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Франківського районного суду м. Львова від 17.11.2017 року, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, призначивши іспитовий строк - 3 (три) роки .

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ст.394 КПК України.

Головуюча