Справа № 712/586/19
Провадження №1-кс/712/388/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси винесене в кримінальному провадженні № 0006583 від 29.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, слідчим СВ Черкаського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 та погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_4 клопотання про накладення арешту,
В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся слідчий СВ Черкаського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту.

Клопотання мотивує тим, що 20.09.2018 до Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшли матеріали перевірки за заявою ОСОБА_5 , з приводу надання завідомо неправдивих свідчень під час судових засідань.

По вказаному факту було відкрито кримінальне провадження № 0006583 від 29.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

17.10.2018 до Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшло клопотання потерпілої у кримінальному провадженні № 0006583 ОСОБА_5 з проханням накласти арешт до моменту прийняття законного рішення у кримінальному провадженні № 0006583 на будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на рухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, частина вищезазначеного будинку на праві власності належить ОСОБА_6 , двоюрідному брату потерпілої. Підставою набуття права власності є договір довічного утримання, серія та номер: 1442, виданий 30.04.2013 року.

Крім того, 08.01.2019 ОСОБА_5 звернулася до Черкаської місцевої прокуратури із заявою, в якій просила про повторне накладення арешту на вищевказане майно.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків продажу ОСОБА_6 зазначеного будинку, що доводиться протоколом допиту потерпілого від 05.11.2018 року.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні № 0006583 від 29.09.2018 оспорюється законність набуття права власності ОСОБА_6 на будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , виникли підстави для накладення арешту на вказану частину будинку.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає наступне.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до змісту положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження. При цьому, метою арешту майна є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту клопотання слідчого, будь-яких даних на обґрунтування законності підстав накладення арешту на майно, які б відповідали меті та завданням арешту та свідчили про наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, воно не містить.

Матеріали клопотання не містять даних про визнання будь-яких предметів речовими доказами. Крім того, у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо повідомлення про підозру, що виключає можливість накладення арешту із підстав, передбачених п.4 ч.2 ст.170 КПК України.

При цьому, необхідно звернути увагу на те, що накладення арешту на майно на підставі наведених у клопотанні підстав порушить «справедливий баланс» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини та юридичної особи.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, декларованого ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя зважає на те, що суспільний інтерес у даному кримінальному провадженні не є виправданим, оскільки накладення арешту на майно фактично призведе до обмеження права власника на мирне володіння своїм майном без достатніх підстав, передбачених законом.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Враховуючи вищевикладене та з метою недопущення порушень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, клопотання слідчого про накладення арешту по вищевказаному кримінальному провадженню, задоволенню не підлягає, оскільки внесено без передбачених діючим законодавством обґрунтувань.

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 170-173, 369-372, 376 КПК України, суддя слідчий,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Черкаського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 17 січня 2019 року о 16:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1