ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, направлений прокурором Чугуївської місцевої прокуратури обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000903 від 05.06.2018 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чимкент, Казахстан, громадянина України, з повного середньою освітою, не працюючого, не одруженого, засудженого:

-вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 23.12.2003 р за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 (два)рік;

-вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 01.04.2005 р. за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

-вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 19.09.2011 р. за ч.1 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 (три)роки;

-вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 24.12.2015 р за ч.1 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 (три)роки;

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2018 приблизно о 16.30 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував території домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно, переконавшись, що його протиправні дії залишаться непоміченими для інших осіб, ОСОБА_4 через відчинену хвіртку таємно проник на територію двору домоволодіння за вищевказаною адресою. Після цього, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, розбив віконне скло гаражу, через яке таємно проник до нього, де взяв дві господарські сумки та поклав до них металевий молоток з металевою рукояткою, вартість якого встановити не виявилось можливим; металевий молот кувалду без рукоятки, вартість якого встановити не виявилось можливим; 3 штуки металевих клинів для рубки дерева, вартість яких встановити не виявилось можливим; домкрат гвинтовий 2 т, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2589 від 27.06.2018 вартістю 180 грн 00 коп; гвентилі РУ 16/20 у кількості 4-х шт,, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2589 від 27.06.2018 вартістю 196 грн 00 коп, гвентилі РУ 10/25 у кількості 2-х шт., згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 2589 від 27.06.2018 р. вартістю 98 грн. 00 коп., загальною вартістю 474 грн. 00 коп, що належать потерпілій ОСОБА_6 , які переклав за вікно на подвір`я. Після цього ОСОБА_4 підготовив ще одну господарську сумку у гаражі, в яку поклав Електродриль «Makita» made in Euгора зеленого кольору та металеву миску із металобрухтом, вартість яких встановити не виявилось можливим.

Однак, перебуваючи у гаражі, ОСОБА_4 був помічений ОСОБА_7 , який припинив протиправні дії останнього та не дав йому зникнути з викраденим майном. Отже ОСОБА_4 не вчинив усіх дій, які бажав необхідними для доведення злочину до кінця.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю про обставини його скоєння пояснив так, як викладено у вироку.

Згідно клопотання сторін кримінального провадження з`ясування обставин та перевірка їх доказами проводилися з урахуванням вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження тих фактичних даних, які не оспорюються сторонами кримінального провадження.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення суд вважає доведеною та підтвердженою зібраними по справі доказами.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України у судовому засіданні досліджені характеризуючі дані на обвинуваченого ОСОБА_4 , який згідно довідки лікаря психіатра на обліку не знаходиться, але знаходиться на обліку лікаря нарколога у зв`язку із зловживанням опіатів, раніше неодноразово судимий, у тому числі в період іспитового строку, знову обвинувачується у скоєнні злочину в період іспитового строку, має захворювання на ВІЛ , постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання характеризується посередньо.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до п.1,2 ч.1 ст. 66 КК України, визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також наявність хвороби ВІЛ.

Обставиною, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до п.1 ч.1 ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість даного злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, враховуючи особу винного, який: згідно довідки лікаря психіатра на обліку не знаходиться, але знаходиться на обліку лікаря нарколога у зв`язку із зловживанням опіатів, що не є психічним захворюванням, раніше неодноразово судимий, у тому числі в період іспитового строку, має захворювання на ВІЛ , постійне місце проживання та реєстрації, посередню характеристику з місця проживання, пом`якшуючі та обтяжуючу покарання обставини, відсутність у потерпілого матеріальних та моральних претензій, у зв`язку з чим приходить до висновку про не можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Посилання захисника та обвинуваченого про застосування ст.69 КК України та призначення покарання ОСОБА_4 , нижчого ніж найнижчої межі або заміну покарання на інше, біль м`яке, суд вважає не спроможними, оскільки відповідно до вимог зазначеної статті застосування цих норм судом проводиться не тільки при наявності декількох пом`якшуючих обставин, але й враховуючи особу обвинуваченого.

Як встановив суд, обвинувачений ОСОБА_4 не виправдовує довіру суду при призначенні йому покарання з встановленням іспитового строку та продовжує скоювати злочини, що свідчить про його суспільну небезпеку.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати у сумі 1144 грн грн за проведену судово- товарознавчу експертизу № 2589 від 27.06.2018 року, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371,373-374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 24.12.2015 р. у вигляді 6 ( шість місяців) позбавлення волі та остаточно призначити покарання у вигляді 3 (три) роки 6 (шість) позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбування покарання, знаходження ОСОБА_4 під вартою з 05.06.2018 р., тобто з моменту його затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1144 грн за проведену судово- товарознавчу експертизу № 2589 від 27.06.2018 року,

Речові докази, які знаходяться на зберіганні у потерпілого згідно зберігальної розписки, після набрання вироком законної сили повернути йому за належністю, а речові докази, що зберігаються в Чугуївському ВП ГУНП Харківської області, згідно квитанції № 60, після набрання вироком законної сили, повернути обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Чугуївський міський суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: