Житомирський апеляційний суд
Справа №288/1467/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.162 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд в складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 06 березня 2019 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянка, Луганської області, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше судимого, не працюючого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України у кримінальному провадженні № 0000474,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Корнин, Попільнянського району Житомирської області та жителя АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України у кримінальному провадженні № 0000474,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин справи та правову кваліфікацію вчиненого злочину, просить вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 06 березня 2019 року в частині призначення покарання змінити та призначити більш м`яке покарання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував усі пом`якшуючі обставини, а саме те, що він щиро розкаявся, відшкодував шкоду потерпілим, які не мають до нього претензій. Вказує, що має на утриманні малолітню дитину-інваліда.

На апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 прокурором ОСОБА_10 подано заперечення, в якому він просить вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 06 березня 2019 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 06 березня 2019 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та призначено йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.
На підставі ст.71,72 КК України до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 13.12.2016 року та остаточно призначено покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили обраний у вигляді тримання під вартою, взято його під варту із зали суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, тобто з 06 березня 2019 року.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_7 за ч.1 ст.162 КК України, вирок відносно якого ніким з учасників не оскаржується.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, 08 серпня 2017 року близько 17.00 години ОСОБА_6 перебував разом із ОСОБА_7 в селищі Корнинському, Попільнянського району Житомирської області. В даний час у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел на незаконне проникнення до житла квартири АДРЕСА_2 , належної на праві власності ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, всупереч волі законних власників ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 пройшли до приміщення квартири АДРЕСА_3 , розташованої у вищевказаному квартирному будинку, де ОСОБА_6 пошкодивши вікно з тильної сторони приміщення квартири, проник всередину квартири та відчинив вхідні двері ОСОБА_7 , через які останній проник всередину квартири АДРЕСА_3 . Перебуваючи всередині, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 частково пошкодили наявне майно власників, після чого покинули квартиру.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, потерпілої ОСОБА_9 , яка просила розглянути апеляційну скаргу на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та вирок суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.1ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції переглядається апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, по суті не оспорюється і підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених та належно оцінених судом у порядку ст.349 КПК України.
Дії обвинуваченого за ч.1ст.162КК України кваліфіковані правильно, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.
Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом при призначенні покарання усіх пом`якшуючих обставин, колегія суддів вважає їх неспроможними за таких підстав.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнав рецидив злочинів та вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
При призначені міри покарання судом також враховано досудову доповідь відносно ОСОБА_6 , складеної Попільнянським районний сектором філії державної установи «Центр пробації» в Житомирській області від 21.10.2018, з якої вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_6 спосіб його життя, небажання засудженого стати на шлях виправлення, оскільки останній вчинив повторний злочин під час іспитового строку, враховуючи високий рівень ймовірності вчинення повторного правопорушення та середній рівень розвитку небезпеки для суспільства орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 неможливе без позбавлення волі або обмеження волі.

Крім того, судом також враховано те, що ОСОБА_6 вчинив злочин в період іспитового строку, призначеного йому вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 13.12.2016року, яким його було засуджено за ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи сукупність цих обставин, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання в межах санкції статті кримінального закону, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, та за правилами ст.71,72 КК України дійшов до правильного висновку, що покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого і сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Посилання апелянта на те, що суд при призначенні покарання не врахував наявність у нього малолітньої дитини- інваліда, були перевірені як в суді першої інстанції, так і під час розгляду кримінального провадження апеляційним судом, який визнає їх такими, що не впливають на висновки суду щодо міри покарання. Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_6 є батьком дитини не надано.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що при призначенні покарання суд не дотримався вимог ст.50, 65 КК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 06 березня 2019 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_6 , який тримається під вартою, - протягом такого ж строку з моменту вручення йому копії ухвали.

СУДДІ: