Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/988/18
Провадження № 1-кп/280/217/18
ВИРОК
Іменем України

13 грудня 2018 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Коростишів Житомирської області кримінальне провадження №0000338, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2018, на підставі угоди про примирення від 15.06.2018 та обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, депутатом та інвалідом не є, неодруженого, утриманців не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 09.06.2018 близько 19 год. 40 хв. проходив через двір п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_2 , де помітив сушку для білизни. У цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення з сушки одягу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , знаходячись у дворі п`ятиповерхового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 , користуючись відсутністю сторонніх осіб, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, зняв з сушки спортивні штани фірми «NIKE», які належать ОСОБА_4 , та спортивну кофту фірми «Columbia», яка належить ОСОБА_5 .

У подальшому, ОСОБА_6 почав рух з двору будинку, маючи на меті залишити його та розпорядитися викраденим майном. Однак, коли ОСОБА_6 відійшов від сушки, то був затриманий потерпілим ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Внаслідок кримінального правопорушення, у разі його доведення до кінця, ОСОБА_6 міг би спричинити потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 500 грн. та потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1200 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиросердно розкаявся.

15 червня 2018 року між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про примирення відповідно до змісту якої, останній свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, відшкодував спричинену матеріальну шкоду, вибачився перед потерпілими.

При цьому сторони угоди погоджують призначення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України покарання у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення судом під час судового засідання з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє:

- що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

- наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України;

- характер кожного обвинувачення;

- вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення судом під час судового засідання з`ясовано у потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що вони цілком розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Після роз`яснення потерпілим їх прав та наслідків укладення угоди про примирення, потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду про примирення, укладену 15.06.2018 між ними та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Після роз`яснення обвинуваченому його прав та наслідків укладення угоди про примирення, ОСОБА_6 просив суд затвердити угоду про примирення, укладену 15.06.2018 між ним та потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Прокурор вважає, що угоду про примирення, укладена між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 слід затвердити.

У результаті вивчення документів досудового розслідування та опитування сторін суд приходить до висновку, що угода про примирення, укладена 15.06.2018 між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 відповідає положенням КПК України та КК України і підлягає затвердженню оскільки:

- умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема правильною є правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

- умови угоди відповідають інтересам суспільства;

- умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися;

- відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

- наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення, відповідає положенням статті 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах встановлених санкцією частини першої статті 185 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, особу винного: ОСОБА_6 неодружений, утриманців не має, не працює, не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. ст. 314-316, 373-376, 394-395, 472-475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 15 червня 2018 року між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: спортивні штани фірми «NIKE», які належать потерпілому ОСОБА_4 та знаходяться у нього на зберіганні-залишити у розпорядженні останнього; спортивну кофту фірми «Columbia», яка належить потерпілому ОСОБА_5 та знаходиться у нього на зберіганні залишити у розпорядженні потерпілих.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення, відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, потерпілим та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1