Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5537/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 5 ст. 72 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_8 (дистанційно у режимі відеоконференції), -

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 06 липня 2018 року за клопотанням цього засудженого про зарахування попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, -

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 та на підставі 5 статті 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року зараховано йому у строк відбуття покарання у виді позбавлення волі за вироком Харківського обласного суду від 30 грудня 1998 року за ст. ст. 93 п. п. «а», «г», «е»; 142 ч. 3, 42 КК України строк його попереднього ув`язнення у період з 27 липня 1997 року по 25 травня 2000 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі з усними доповненнями засуджений ОСОБА_8 ставить питання про зміну вищевказаної ухвали суду та додаткове зарахування у строк відбуття ним покарання періоду попереднього ув`язнення з 26.05.2000 по 15.01.2002 терміну перебування його в Харківському СІЗО. Посилається на неправильне застосування судом першої інстанції ч. 5 статті 72 КК України.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.

Частиною 5 статті 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року, що діяла по 20 червня 2017 року, було передбачено певні види попереднього ув`язнення до набрання вироком законної сили, строк яких зараховувався у строк відбуття покарання у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Цією нормою кримінального закону не передбачено зарахування будь-якого подальшого тримання особи в установах попереднього ув`язнення після судового розгляду кримінального провадження та набрання вироком законної сили.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, що міститься в Постанові від 29.08.2018 у справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

З матеріалів справи видно, що на даний час засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у Житомирській УВП № 8 у виді довічного позбавлення волі за вироком Харківського обласного суду від 30 грудня 1997 року ОСОБА_8 за ст. ст. 93 п. «а, г, е», 142 ч. 3, 42 ч. ч. 1, 3 КК України. Ухвалою Верховного Суду України від 20 травня 2000 року цей вирок змінено в частині призначеного покарання, смертна кара замінена на довічне позбавлення волі та виключено обтяжуючу покарання обставину, в решті вирок залишити без змін.

Злочин, за вчинення якого засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі за вироком Харківського обласного суду від 30 грудня 1998 року за ст. ст. 93 п. п. «а», «г», «е»; 142 ч. 3, 42 КК України, був вчинений 19.01.1996, а попереднє ув`язнення цієї особи у даному кримінальному провадженні тривало з 29.07.1997 (дня затримання згідно вироку) до 25.05.2000 (дня набрання вироком законної сили).

Подальше тримання засудженого ОСОБА_8 у Харківському СІЗО до 20.01.2002 моменту доставляння його до Житомирської УВП (№8) не було пов`язано з проведенням слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження, не відноситься до будь-яких видів попереднього ув`язнення, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

За таких обставин суд першої інстанції правильно зарахував за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року попереднє ув`язнення засудженого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні у період з 27 липня 1997 року по 25 травня 2000 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Підстав для скасування ухвали суду, що є законною та обґрунтованою, немає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 06 липня 2018 року за клопотанням цієї особи про зарахування у строк відбуття покарання попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді: