Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/274/2019 Справа №646/9034/18
УХВАЛА
15 лютого 2019 року слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_2 про визнання бездіяльності прокурора Харківської області та зобов`язання до певних дій, -
ВСТАНОВИВ:
До Комінтернівського районного суду м. Харкова на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 15.01.2019 року надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Харківської області щодо невнесення відомостей в ЄРДР за заявою про скоєний злочин суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.11.2018 року, отриману прокуратурою Харківської області 16.11.2018 року з Генеральної прокуратури України.
В обґрунтування своєї скарги особа, який звернувся зі скаргою ОСОБА_2 посилався на те, що 01.11.2018 року звернувся з заявою до Генеральної прокуратури України щодо внесення відомостей до ЄРДР стосовно судді Червонозаводського районного суду м. Харкова та проведення повного, всебічного розгляду фактів та обставин, викладених в його заяві. Крім того, вказав, що суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова допущено порушення законодавства при розгляді справи, в зв`язку з чим ухвала була скасована Апеляційним судом Харківської області.
В судовому засіданні особа, який звернувся зі скаргою ОСОБА_2 підтримав вимоги скарги в повному обсязі та просив її вимоги задовольнити.
Представник прокуратури Харківської області в судовому засіданні вказала, що нею було розглянуто заяву ОСОБА_2 від 01.11.2018 року, яку отримано прокуратурою Харківської області з Генеральної прокуратури України 16.11.2018 року, як по своєму змісту є незгодою останнього з рішенням судді Червонозаводського району м. Харкова, що не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення особи, який звернувся зі скаргою, прокурора, дослідивши документи долучені до скарги, дійшов наступного.
Так, як вбачається з наданих суду матеріалів, 01 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою про вчинення певних дій, яка направлена до прокуратури Харківської області для розгляду та отримана 16.11.2018 року. На скаргу ОСОБА_2 прокурором організаційно-методичного відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури ОСОБА_3 надано відповідь від 21.11.2018 року за вихідним номером 15/3/558-18, згідно якої останньому роз`яснено підставу невнесення відомостей до ЄРДР.
Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_2 фактично не погодився з прийнятим рішенням судді Червонозаводського районного суду м. Харкова.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Положеннями ч. 1 ст. 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.
Згідно висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 01.07.2013 року щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане із здійсненням ними судочинства, при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам ВС МВС України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях суддів ознак складу злочину згідно з Інструкцією N 1050 і внесення їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. "Про незалежність судової влади" де зазначено, що "відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені".
Так, Верховний Суд України, розглядаючи справу № 6-3139 цс 16 в постанові від 01.03.2017 року, зазначив, що неправосудним є судове рішення, в якому завідомо неправильно застосовано норму матеріального права, яке постановлено з грубим порушенням норм процесуального права або в якому завідомо є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Згідно із частиною першою статті 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.
Згідно ст.129-1 Конституції України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Таким чином, суддя виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави,
Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Згідно ст.14 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Особи мають право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених у процесуальному законодавстві.
Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України головним обов`язком держави є утвердження і забезпечення прав і свобод людини, за свою діяльність держава відповідає перед людиною. Забезпечення прав і свобод потребує, зокрема, законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод (абзац четвертий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 24 грудня 2004 року N 22-рп/2004 ).
До таких механізмів належить структурована система судів і види судового провадження, встановлені державою. Судовий захист вважається найбільш дієвою гарантією відновлення порушених прав і свобод людини і громадянина.
Отже, чинне законодавство дає можливість особі повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення.
Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.
Аналогічну позицію висловлено у пункті 57 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів, де зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах.
У Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.
Таким чином, незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути приводом до реєстрації заяви, повідомлення про вчинене суддею кримінальне правопорушення.
На підставі викладеного, з мотивів, викладених у скарзі, особа, який звернувся до суду, має право оскаржити дії судді у передбаченому законом порядку, тому слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2 .
Керуючись ст.ст. 214,303,307,309,372,376 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання бездіяльності прокурора Харківської області та зобов`язання до певних дій - відмовити.
Ухвала слідчого судді в порядку ст.ст. 307, 309 КПК України оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя- ОСОБА_1