ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №630/515/17 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №818/53/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
Іменем України

15 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Люботинського міського суду Харківської області від 12.04.2018р. відносно ОСОБА_9 ,-
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Люботина Харківської області, громадянин України, з неповною середньо-спеціальною освітою, одружений, має доньку 2013р.н., мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-23.02.2017р. Люботинським міським судом Харківської області за ч.1 ст.185 до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 5(п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно до відбування призначено 6(шість) років 6(шість) місяців позбавлення волі.
Вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат у порядку передбаченому ст.ст.100, 124 КПК України та розв`язаний цивільний позов.
Згідно вироку, ОСОБА_10 18.07.2017р. о 12год. 00хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 , де останні за усною домовленості із потерпілою ОСОБА_12 , яка мешкає спільно з власником вказаного домоволодіння ОСОБА_13 , виконували роботи пов`язані із фарбуванням даху будинку, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, діючи повторно під приводом того, що йому для виконання та завершення роботи потрібен компресор попрохав власника вказаного домоволодіння ОСОБА_13 , щоб останній взяв компресор у свого сусіда ОСОБА_14 , на що ОСОБА_13 погодився та після чого разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_15 пішов до домоволодіння ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_10 під приводом необхідності повернутись за цигарками, які ніби то він залишив на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_13 , повернувся назад до вказаного домоволодіння та, увійшовши на подвір`я і переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, та достовірно знаючи, що ОСОБА_11 та ОСОБА_17 знаходяться біля подвір я ОСОБА_18 , таємно, через незачинені на замок двері, проник до будинку без дозволу ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , пройшов до кімнати потерпілої, звідки незаконне, без дозволу власника, взяв, таким чином викравши, жіночу косметичку із тканини, яка для потерпілої ОСОБА_19 не становить матеріальної вартості, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 20000грн. та 75доларів США, що еквівалентні 1947грн. 36коп. згідно з курсом НБУ, ланцюжок із сплаву золота 585 проби, вагою 20гр., вартістю 18000грн., сережки із сплаву золота 585 проби, вагою 6гр., вартістю 5400грн., монета із сплаву срібла, 925 проби, вагою 19гр., вартістю 221грн. 73коп., кільце із сплаву срібла 925 проби, вагою 7гр. із звичайним каменем, вартістю 300грн., кільце із сплаву срібла 925 проби, вагою 6гр., вартістю 250грн., деформований підвіс із сплаву срібла 925 проби, вагою 3гр., вартістю 35грн. 01коп., пошкоджений ланцюжок із сплаву срібла 925 проби, вагою 3гр., вартістю 35грн. 01коп.., а всього на суму 46189грн. 11коп., а також закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_19 та диплом про отримання освіти у педагогічному училищі на її ім`я, про перебування яких у косметичці ОСОБА_9 не знав та відповідно, умислу на викрадення яких не мав.
Захисник у поданій апеляційній скарзі оскаржуючи встановлені фактичні данні вважає, що вони встановлені на підставі доказів, які відповідно до ч.1 ст.87 КПК України повинні бути визнані недопустимими. Крім того, окремі розбіжності у показах потерпілого та свідка ставлять під сумнів ці докази, разом з неперевіреною версією обвинуваченого свідчить про незаконність вироку. Тому цей апелянт просить вирок суду скасувати та виправдати обвинуваченого на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України. Проте в судовому засіданні апелянт змінив свої вимоги і просив вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Прокурор у поданій апеляційній скарзі не оскаржуючи встановлені фактичні дані та кваліфікацію вважав призначене покарання м`яким, а тому просив вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити остаточне покарання 7 років позбавлення волі але в подальшому від своєї апеляційної скарги відмовився.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони захисту, яка підтримала апеляційні вимоги в останній редакції, прокурора, який просив залишити вирок суду без змін, перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З вироку суду (т.1 а.с.149-152) вбачається, що фактичні обставини встановлені в загальному порядку проте обвинувачений свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину не визнав, наголошуючи на відсутності доказів, які прямо вказували б на те, що саме він вчинив крадіжку, але підтвердив, що виконував будівельні роботи на подвір`ї у ОСОБА_12 та заходив всередину будинку проте висунув декілька своїх версій того, що сталось, які були ретельно перевірені судом першої інстанції.
Не зважаючи на вищенаведену позицію обвинуваченого його вина у вчиненому повністю підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Так, з показань, наданих суду, свідком ОСОБА_13 випливає, що в червні 2017 року він зі своєю дружиною ОСОБА_12 вирішили пофарбувати дах на будинку. Для цього дружина запросила ОСОБА_9 і на придбання фарби, ґрунтовки та інших будівельних матеріалів та інструментів він особисто ОСОБА_9 видавав гроші. Для фарбування даху ОСОБА_9 прийшов разом зі своїм приятелем на ім`я ОСОБА_21 . Але роботу хлопці виконували з перервами, зникаючи на кілька днів, і навіть попросили аванс. Він з джуриною, для оптимізації процесу видав хлопцям аванс в сумі 1600грн., сподіваючись, що вони все ж таки завершать роботу. В останній раз ОСОБА_9 і ОСОБА_11 прийшли до нього на подвір`я для виконання роботи 18.07.2017р. о 10год. Він, ОСОБА_13 , звернувся до ОСОБА_9 з претензією щодо неякісного фарбування покрівлі даху. У відповідь ОСОБА_9 сказав, що для усунення недоліків потрібно знову пофарбувати покрівлю за допомогою компресора. Він, ОСОБА_13 , зателефонував до ОСОБА_18 , який проживає за кілька будинків від нього, та поцікавився у нього, чи може той дати компресор. Сусід погодився допомогти, тому вони втрьох, ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , пішли до ОСОБА_18 . Під час бесіди сусід повідомив, що компресор не працює. В цей момент ОСОБА_9 раптово повернувся та пішов, начебто за цигарками, але він, ОСОБА_13 , свідок побачив, як ОСОБА_9 зайшов до його подвір`я. Завершивши розмову з ОСОБА_18 , він і ОСОБА_11 повернулись до свого двору де він побачив, як ОСОБА_9 вийшов з будинку на ганок. Хлопці сказали, що для зручності потрібна драбина меншої ваги, тому він, знову зателефонував ОСОБА_18 і той сказав, що може дати хлопцям драбину. Приблизно о 12год. ОСОБА_9 і ОСОБА_11 пішли до сусіда по драбину і того дня вже не повертались. Свідок ОСОБА_13 також пояснив суду, що наступного дня, 19.07.2017р., зранку його дружині зателефонувала донька і повідомила про знайдену жіночу сумку з документами на ім`я ОСОБА_12 . Після цього дружина повідомила йому, що з дому зникла сумочка, в якій вона зберігала ювелірні прикраси і гроші, які вони вдвох відкладали на непередбачувані події. Оскільки 18 липня 2017 року він перебував вдома протягом усього дня, а до нього до додому приходили лише ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , то у зникненні грошей у коштовностей від запідозрив саме ОСОБА_9 , який заходив в будинку за його відсутності.
Вищенаведені обставини підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_11 який в суді підтвердив, що влітку 2017 року він зустрівся з ОСОБА_9 і той запропонував спільну роботу фарбування покрівлі будинку. Наступного дня вони вдвох прийшли до подвір`я замовників на АДРЕСА_4 , якими виявились ОСОБА_13 і ОСОБА_12 , та яких він впізнав в залі суду. В бесіді з чоловіком вони обговорили умови і обсяг роботи. Отримавши він господаря гроші, він і ОСОБА_9 , придбали в будівельному магазині фарбу, розчинник та інше приладдя та повернулись до ОСОБА_13 . Того ж дня вони розпочали фарбування покрівлі на даху житлового будинку, попередньо провівши ґрунтування. Для розведення ґрунтовки водою та миття рук ОСОБА_9 кілька разів заходив всередину житлового будинку. Наступного дня ОСОБА_13 знову видав їм гроші на придбання фарби. Під час другого дня роботи ОСОБА_13 висловив їм своє невдоволення якістю роботи, так як на пофарбованій покрівлі залишились сліди від ніг. Разом з тим, ОСОБА_13 запропонував їм додаткову роботу пофарбувати інших, тильний бік даху та фасад будинку. Але з`явилась пропозиція подальше фарбування проводити компресором. ОСОБА_13 запевнив, що зможе взяти компресор у сусіда. Наступного разу, коли він, ОСОБА_11 , і ОСОБА_9 зранку прийшли працювати до ОСОБА_13 , останній сказав, що потрібно сходити до сусіда. Вони втрьох вийшли з подвір`я, повернули наліво та пройшли кілька дворів. До них вийшов сусід та повідомив, що компресор, який він нещодавно полагодив, знову зламався. Під час цієї розмови ОСОБА_9 не очікувано побіг у зворотному напрямку. Завершивши розмову з сусідом, він і ОСОБА_13 повернулися на подвір`я і побачили, як ОСОБА_9 з цигаркою виходив з двору. По виразу обличчя ОСОБА_9 у нього, ОСОБА_11 , склалось враження, що той чимось дуже задоволений. ОСОБА_9 одразу звернувся до ОСОБА_13 з пропозицією, що він зараз з`їздить до м. Харків та через кілька голин повернеться з компресором, аби завершити роботи. Після цього вони пішли від ОСОБА_13 в напрямку парку, де стояли автомобілі таксі, це було у першій половині дня. Як потім з`ясувалось, це був останній день, коли вони з ОСОБА_9 працювали у ОСОБА_13 , бо по дорозі ОСОБА_9 сказав, що ніякого компресора він шукати не буде і більше вони там не працюватимуть. Дійшовши до парку поблизу залізничного вокзалу вони розійшлись по домівках перед цим ОСОБА_9 зайшов до продуктового магазину, з якого потім вийшов з пакунком продуктів, сказав, що їх потрібно занести до бабусі.
Вищевикладені обставини повністю знайшли своє підтвердження і показаннями ОСОБА_18 , який підтвердив телефонну розмову з ОСОБА_13 який просив дати компресор, аби хлопці, які у нього працюють, могли виконати свою роботу. ОСОБА_13 прийшов до нього додому з двома хлопцями, одним з яких був обвинувачений ОСОБА_9 , та між ними виникла розмова. Він, ОСОБА_18 , пояснив, що компресор виявився несправним, тому не зможе допомогти. В цей момент ОСОБА_9 повернувся та пішов у бік будинку ОСОБА_13 . Він, ОСОБА_18 , ще кілька хвилин вів розмову з ОСОБА_13 і той лише після того разом з іншим хлопцем пішли. Невдовзі, ОСОБА_13 знову йому зателефонував, але вже питав про драбину. Він приготував драбину, але хлопці за драбиною так і не прийшли.
Потерпіла ОСОБА_12 підтвердила, що 19.07.2017р. рано вранці їй зателефонувала дочка і повідомила, що в мережі Інтернет побачила оголошення про знайдену жіночу сумочку косметичку світло-бежевого кольору з квітками, вишитими з клаптиків шкіри, в якій лежали документи на її ім`я. За номером телефону з оголошення вона зателефонувала та дівчина повідомила, що в сумочці були закордонний паспорт, диплом, трудова книжка. В цій сумочці вона зберігала гроші в сумі 20000грн., які заощаджувала разом з чоловіком кілька років, 75дол. США (купюри 50, 20 і 5 доларів) та золоті і срібні прикраси, перелік та індивідуальні ознаки яких вона повідомила слідчому. Бирки з назвою прикраси, її вагою і пробою дорогоцінного металу зберігалися в сумочці разом з прикрасами, але після повернення сумочки їх там вже не було. Вона одразу перевірила тумбочку в кімнаті, в якій зберігалась ця сумочка її там не було. В розмові з чоловіком, ОСОБА_13 , що напередодні, 18.07.2017р., зранку приходили ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , які виконували роботу по фарбуванню покрівлі даху будинку. Зі слів чоловіка, в той час як він з цим хлопцями ходив до сусіда, ОСОБА_18 , ОСОБА_9 повернувся до подвір`я, начебто за цигарками, а коли чоловік повернувся, то ОСОБА_9 вже чекав його на подвір`ї. Після цього хлопці одразу пішли. Підозра у причетності ОСОБА_9 до крадіжки у неї виникла ще й тому, що сумочку з документами знайшли на вул. Шевченка, неподалік від місця проживання ОСОБА_9 , а продавщиця в магазині бачила ОСОБА_9 18.07.2017р. в пачкою грошей в руках, коли він розраховувався за продукти.
Таким чином, вищенаведені показання, які узгоджені між собою і свідчать проте, що шляхом виключенням причетності до крадіжки будь-кого окрім ОСОБА_9 підтверджується винуватість останнього.
Аналогічний висновок підтверджують і показання свідка ОСОБА_22 який пояснив, що входив до складу слідчої групи, яка проводила досудове розслідування у кримінальному провадженні, розпочатому за заявою ОСОБА_12 по факту крадіжки. Основні слідчі дії в проводила слідчий ОСОБА_23 . Особисто він побачив ОСОБА_9 20.07.2017р. в коридорі на другому поверсі будівлі відділення поліції і той пояснив, що хоче добровільно видати вкрадені ним золоті сережки і годинник, який він купив за рахунок викрадених грошей. На підтвердження свого волевиявлення ОСОБА_9 у службовому кабінеті написав власноручно заяву про добровільну видачу предметів, після чого пішов з кабінету, а він того ж дня оглянув надані йому предмети і склав про це відповідний протокол.
З приводу доводів апелянта щодо недопустимості доказів то колегія суддів в цьому питанні повністю погоджується з аргументацією суду першої інстанції і не вбачає підстав для визнання їх недопустимими.
Крім того, апеляційна інстанція, не вбачає порушення права на захист адже з наведених у вироку пояснень самого обвинуваченого ОСОБА_9 вбачається, що під час перебування 20.07.2017р. у Люботинському ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області працівники поліції пропонували йому скористатись послугами державного захисника ОСОБА_24 , який на той момент теж був присутнім у відділенні поліції але ОСОБА_9 з власної волі відмовився від правової допомоги захисника.
Заява обвинуваченого ОСОБА_9 проте, що працівники поліції його незаконно затримали 19.07.2017р. і тримали три доби у відділені поліції, а також застосовували до нього неправомірні методи досудового розслідування. З метою перевірки відомостей, повідомлений обвинуваченим, ухвалою від 07.02.2018р. було надано відповідне доручення Слідчому управлінню прокуратури Харківської області. 22.02.2018р. до ЄРДР були внесені відомості, викладені в ухвалі суду, та розпочато кримінальне провадження №0000280 за попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст.365 КК України. На момент розгляду в апеляційному судів матеріали кримінального провадження не містили відповіді з цього питання але на запит суду була отримана копія постанови про закриття кримінального провадження.
З наведеної відповіді прокуратури області випливає, що твердження ОСОБА_9 про застосування до нього неправомірних методів досудового розслідування не знайшли свого підтвердження, а тому колегія суддів вважає, що і ці апеляційні доводи спростовані.
Таким чином, колегія суддів перевірила апеляційні доводи і не встановила підстав для зміни чи скасування вироку суду з призначенням нового судового розгляду, а тому проходить до висновку про необхідність відмовити захиснику у задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вирок Люботинського міського суду Харківської області від 12.04.2018р. відносно ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді