Справа № 196/102/19
№ провадження 1-кс/196/56/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року смт. Царичанка

Слідчий суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000055,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 вніс до суду клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні№0000055, в якому просить:

1.Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого Дніпродзержинським МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 14.12.2000 р., належить ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_1 , та перебуває у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , та який знаходиться на території Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул. Нагорна, 9 смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

2. Автомобіль марки ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 залишити на зберігання на території Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул. Нагорна, 9 смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області.

Слідчий клопотання обґрунтовує наступними обставинами.

26.01.2019 року близько 18:00 год. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки "ВАЗ 21061" д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі Н-31 по вул. Царичанській в смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження.

За даним фактом 27.01.2019 року було розпочато кримінальне провадження № 0000055 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

26.01.2019 року слідчим СВ Царичанського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проведено огляд місця вищевказаної ДТП, в ході якого в порядку ч. 5 ст. 237 КРК України вилучено до Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області автомобіль марки ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями.

27.01.2019 року старшим слідчим Царичанського ВП ОСОБА_3 за правилами, передбаченими ч.ч.3, 5-7 ст. 110 КПК України, винесено постанову про визнання вказаного автомобіля як речового доказу та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Вказаний автомобіль ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 містить на собі сліди і являється джерелом доказів, при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні додаткового огляду транспортного засобу з метою більш детального його дослідження на предмет виявлення слідової інформації.

Крім того, існує загроза щодо знищення наявної на вказаному вище автомобілі слідової інформації, залишеної на його кузові та деталях, що призведе до втрати доказів, дослідження яких необхідно здійснити за участю експертів, та подальшої неможливості їх отримати.

Посилається на те, що на даний час існує необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого Дніпродзержинським МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 14.12.2000 р., належить ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_1 , та перебуває у володінні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , та який знаходиться на території Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул. Нагорна, 9 смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

ОСОБА_4 , власник автомобіля марки ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 , та ОСОБА_5 , у користуванні якого перебуває вказаний автомобіль, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт майна в суді. Від адвоката ОСОБА_4 - ОСОБА_7 до суду надійшли письмові заперечення проти клопотання щодо арешту вищевказаного майна, в яких він просить відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна з подальшою забороною його відчуження, розпорядження та користування та негайно повернути вилучене майно його власнику. В запереченнях посилається на те, що в порушення ст.171 КПК України, клопотання слідчого не узгоджене з прокурором; у клопотанні не зазначені підстави відповідно до КПК України, який діє на теперішній час, арешту майна; до клопотання не долучені докази, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.172 ч.1 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до змісту ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ст.171 ч.2 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 ст.170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 ст.170 КПК України); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання слідчого, 27 січня 2019 року були внесені відомості в ЄРДР за №0000055 з правовою кваліфікацією за ст.286 ч.1 КК України, з фабулою про те, що 26.01.2019 року близько 18:00 год. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки "ВАЗ 21061" д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі Н-31 по вул. Царичанській в смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.01.2019р. автомобіль марки ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено, оглянуто та вилучено до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів при Царичанському ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул.Нагорна, 9 смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області.

Частиною 7 статі 237 КПК України передбачено, що при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч.1 ст.98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об"єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об"єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.167 ч.2 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Пунктом 2 частини 3 статті 132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурорне доведе, зокрема, що потреби досудового розслідуваннявиправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

27 січня 2019 року постановою слідчого ОСОБА_3 автомобіль марки ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню за №0000055.

Проте, слідчим в поданому до суду клопотанні не доведено необхідності арешту майна, не наведено жодного ризику, передбаченого абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України - запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження автомобіля її власником ОСОБА_4 . В клопотанні не доведено, що саме застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є необхідним для досудового розслідування. Крім того, клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ч.1 ст. 171 КПК України, а саме внесене до суду без погодження з прокурором.

За вищевикладених обставин, на думку слідчого судді, в задоволенні клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000055, слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000055, - відмовити повністю.

Негайно повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить їй відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого Дніпродзержинським МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 14.12.2000 р., та який знаходиться на території Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул. Нагорна, 9 смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області.

Виконання ухвали покласти на слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити Царичанському ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для організації її виконання.

Ухвала виконується негайно.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору, а також третій особі, щодо майна якої вирішено питання про арешт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено судом 26 лютого 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1