Справа № 711/1218/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2018 року

м.Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілої

сторони юридичної особи ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження №0000334 від 13.11.2015 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Черкаси, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 185 КК України,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_7 12.11.2015 під час виконання службових обов`язків інспектора Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області та має спеціальне звання лейтенант поліції за наказом № 1 о/с від 07.11.2015, згідно розстановки нарядів від 12.11.2015, здійснюючи чергування в складі слідчо-оперативної групи Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області, близько 12 години 00 хвилин здійснив виїзд за адресою: проспект Хіміків, 74 в м. Черкаси з метою проведення огляду місця події у зв`язку з вчиненням невідомими особами таємного викрадення чужого майна (крадіжки) запчастин верхньої будови колій - частини рейок. При цьому на місці події залишились товарно-матеріальні цінності, які утримували рейки, що належать ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту».

У подальшому, ОСОБА_7 , залишивши місце роботи за адресою: м. Черкаси, вул. Грибоєдова, 61, повторно, близько 17 години 00 хвилин прибув на автомобілі «Фольксваген Гольф 3 1.8», 1992 р.в, державний номерний знак НОМЕР_1 на територію ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» за адресою: проспект Хіміків, 74 в м. Черкаси та будучи обізнаним про наявність залишених на місці події запчастин верхньої будови колій, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав майно, що належить ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», а саме: костилі колійні кількістю 216 шт. загальною вартістю 2019,17 грн.; підкладки типу Д-43 кількістю 5 шт. загальною вартістю 294,00 грн.; болти стикові М-24 з гайкою кількістю 3 шт. загально вартістю 66,68 грн.; шайбу плоску кількістю 5 шт. загальною вартістю 22,50 грн., а всього викрав майна на загальну суму 2402,35 грн., яке спакував та помістив у багажне відділення автомобіля «Фольксваген Гольф 3 1.8», 1992 р.в, державний номерний знак НОМЕР_1 , тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий працівниками ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», у зв`язку з чим не отримав реальної можливості скористатись чи розпорядитись вищезазначеним майном.

За вказані суспільно небезпечні винні діяння ОСОБА_7 визнається судом винуватим, його діяння суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 і ч.3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Позиція суду визнання частини кваліфікації обвинувачення та його обсягу необґрунтованою.
На думку суду, прокурором невірно була встановлена об`єктивна сторона злочину, що вплинула на неправильну кваліфікацію, зокрема на думку суду, крадіжку потрібно вважати закінченою з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватись ним. Водночас як зазначено в обвинувачені, ОСОБА_7 після того, як він викрав майна, був одразу викритий.

Такі висновки суду узгоджуються із положеннями абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009.

Також суд вважає за необхідне змінити трактування терміну факту, який не дав можливості останньому закінчити злочин, оскільки факт саме «викриття» працівниками ПрАТ «Київ- Дніпровське МППЗТ» не дало можливості обвинуваченому скористатись чи розпорядитись вищезазначеним майном, а тому необхідно виключити із обвинувачення поняття «затриманий», яке має інше значення, та яке не підтверджено в судовому засіданні.

Суд вважає зміна кваліфікації обвинувачення ОСОБА_7 не суперечить правилам ч. 3 ст. 337 КПК України, не виходить за межі висунутого обвинувачення, висновки прийнято судом з метою досягнення справедливості під час ухвалення рішення, при цьому покращує становище останнього, зокрема може пом`якшити становище обвинуваченого при призначенні розміру покарання за незакінчений злочин (ст.68 КК України).

Також суд констатує доведеність обсягу обвинувачення в редакції обвинувального акту від 28.01.2016, зокрема в частині загальної вартості майна на суму 2402,35 грн. Таке обвинувачення підтримано представником потерпілого під час зміни прокурором обвинувачення та зменшення його обсягу в редакції від 29.11.2018 (ч.3 ст. 338 КПК України).

Докази на підтвердження встановлених судом обставин та мотиви суду.
1. Обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнав, суду пояснив, що станом на 12.11.2015 він працював інспектором Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області. В цей день він як експерт заступив на чергування в складі слідчо-оперативної групи. Приблизно о 10 год. надійшло повідомлення про крадіжку залізничних колій біля підприємства «Азот». Він разом із групою виїхали на місце вчинення злочину. Він приймав участь в огляді місця події, шукав сліди, провів фото відео фіксацію. Під час огляду місця події нічого не вилучалось. Після закінчення всіх необхідних дій, вони залишили це місце. Близько 12 год. було наступне повідомлення про злочин. На цьому виклику він помітив, що у нього з шиї зник золотий ланцюжок подарунок батька. Почав шукати в автомобілі, на собі, але ланцюжок не знайшов. Постійно думав, де він міг його загубити. Для себе зробив висновок, що більш всього він його міг загубити на місці крадіжки залізничних колій. Приблизно о 16 год. він відпросився у чергового по особистих справах. Коли він приїхав на територію крадіжки колій вже темніло. Для пошуку ланцюжка він використовував ліхтарик та ближнє світло фар автомобіля. В ході пошуку він помітив, що металеві деталі колії хтось позбирав у три кучі. При цьому він бачив двох людей, коли під`їжджав на місце. Запідозрив цих людей у крадіжці цих металевих деталей, а тому прийняв рішення, що ці деталі необхідно забрати, щоб запобігти їх викраденню. Коли їх вже доскладував в багажник, побачив дрезину. До нього підійшло декілька людей, запропонував забрати металеві деталі на дрезину, на що йому відмовили. Відмовляв йому працівник на прізвище ОСОБА_9 . Комусь зателефонував та домовився завести деталі на станцію «Заводська». Після цього він на власному автомобілі їх завіз на цю станцію. Зустрівся із особою на прізвище ОСОБА_10 . Вподальшому приїхали працівники внутрішньої безпеки поліції та прокуратури. Його пояснень ніхто не хотів слухати. Про зникнення ланцюжка він в цей уже день повідомив свого знайомого ОСОБА_11 .

При цьому обвинувачений ОСОБА_7 також пояснив, що він поступив правильно як законослухняний громадянин та вжив заходи для запобігання повторної крадіжки деталей колії. На що його також спонукали обов`язки працівника поліції. Наміру красти металевих частин колії у нього не було.

2. Незважаючи, що обвинувачений свою причетність до вчинення вказаного злочину не визнає, його винуватість у вчиненні злочину повністю доведена наступними доказами.

- показаннями представника ОСОБА_6 підприємства ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», яке визнано потерпілим, про те, що вона була присутня під час огляду працівниками поліції місця крадіжки залізничних колій. В складі слідчо-оперативної групи був і ОСОБА_7 . Прибули вони близько 12 год. і пробули до 13 год. 30 хв. Про події, які відбувались за участю ОСОБА_7 дізналась зі слів колег. Вартість майна, а саме деталей, які були виявлені в автомобілі ОСОБА_7 , визначалась з урахуванням ціни, по якій вони закуплялись. Під час зміни прокурором обвинувачення, зокрема зменшення його обсягу, вона підтримує обвинувачення у раніше поданій редакції, так як вважає, що вартість викраденого майна доводиться належними документами.

Показаннями наступних свідків:

- ОСОБА_12 , який на час крадіжки був директором ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», та який засвідчив, що 12.11.2015 відбулась крадіжка залізничних колій в районі очисних споруд заводу Хімволокна. Йому про це стало відомо десь о 09 год. Особисто був на місці крадіжки. О 12 год. приїхала слідчо-оперативна група, в склад якої входив і ОСОБА_7 . Працювали поліцейські на місці пригоди до 13 год. 40 хв. В цей же день о 18 год. йому зателефонував ОСОБА_10 і повідомив, що на території станції «Заводська» знаходиться ОСОБА_7 та автомобіль з вмістом верхньої будовою залізничних колій.

- ОСОБА_13 , який суду показав, що 12.11.2015 була крадіжка в районі очисних споруд Заводу хімічного волокна. Викликали поліцію. Він бачив ОСОБА_7 , який входив до складу оперативної групи. Коли працівники поліції закінчили роботу, вони залишили місце пригоди. В кінці робочого дня йому зателефонував працівник на прізвище ОСОБА_14 і повідомив, що коли вони проїжджали по перегону від станції «Змагайлівка» до станції «Заводська» в районі очисних споруд, там де відбулась крадіжка, побачили чоловіка, яким виявився ОСОБА_7 , а в його автомобілі були спаковані металеві деталі колій.

- ОСОБА_15 , який повідомив, що 12.11.2015 зранку виявив крадіжку залізничних рейок, про що повідомив керівництво. Ставати не було можливості, так як за ними йшов потяг. Повертались із роботи на станцію «Заводська» близько 17 год. 30 хв. Було темно. Побачив автомобіль, дав вказівку зупинити дрезину. Біля автомобіля була виявлена людина. Багажник в автомобілі був відкритий, в ньому знаходились металеві складові колій підкладки та костилі. Чоловіком виявився ОСОБА_7 . Мету свого перебування біля колій конкретно пояснити не міг. Був схвильований. Пропонував «мирно розійтись». Про нібито загублені прикраси ОСОБА_7 нічого не казав.

- ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які суду повідомили, що 12.11.2015 близько 17 год. 30 хв. по завершенню робочого дня, коли повертались разом із іншими працівниками ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» на дрезині на станцію «Заводська» в районі підприємства «Азот» помітили автомобіль з увімкненими габаритними вогнями. Як побачили автомобіль - зупинились. Ділянка, де знаходився автомобіль, не освітлювалась.

- відомостями журналу розстановки нарядів від 12.11.2015, які підтверджують, що ОСОБА_7 12.11.2015 був у складі слідчо-оперативної групи (т. 2 а. 116-118).

- відомостями протоколу огляду місця події від 12.11.2015, якими доведено наявність у багажному відділенні автомобіля Фольксваген НОМЕР_1 , яким керував в цей день ОСОБА_7 , сейф-пакети із металевими запчастинами верхньої будови колії (т. 2 а. 44-53), опис, класифікацію та кількість яких зазначено в протоколі огляду від 13.11.2015 (т.2 а. 54).

- матеріалами, які підтверджують, що під`їзна залізнична колія №20 входить до складу об`єкта «Залізнична колія ЗХВ 8,8», який значиться на балансі Черкаської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» за інв. №6 та відноситься за територією обслуговування до станції «Заводська» (т. 2 а. 57-71).

3. Суд вважає, що вартість викрадених матеріалів верхньої будови під`їзної залізничної колії №20 в сумі 2402,35 грн. доводиться розрахунком ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», наведений в листі від 26.11.2015 №1057, який узгоджується із закупівельними цінами матеріалів верхньої будови колії централізовано в тонах на підставі договорів (т.2 а. 92-93).

Ринкова вартість костилів колійних, підкладок типу Д-43, болтів стикових М-24 з гайкою шайби у відповідній кількості, яка визначена у висновку експерта №4/2138 від 15.12.2017, в розмірі 285,05 грн., і яка стала визначенням розміру вартості викладеного у зміненому прокурором обвинуваченні від 29.11.2018 (зменшений обсяг обвинувачення), суд не взяв до уваги, так як експертом при її визначені взята цінові пропозиції на лом чорних металів станом на дату скоєння злочину, що не відповідає реальним затратам підприємства під час закупок цих матеріалів, і спростовуються вищезгаданими матеріалами (т.2 а. 92-93).

4. Дії ОСОБА_7 не можуть бути розцінені як добровільна відмова від злочину (ст. 17 КК) за версією захисника ОСОБА_8 , так як остаточне припинення ОСОБА_7 замаху на злочин відбулось не з волі останнього, а з причин викриття його працівниками ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», а тому всі його подальші дії, на які наголошує захисник, як то він самостійно привіз деталі на станцію «Заводська», хоча міг розпорядитись ним інакше, є ніщо інакше як наслідок його викриття на місці злочину.

5. Доводи сторони захисту, зокрема обвинуваченого ОСОБА_7 , про те, що мотивом приїзду його було на місце попередньої крадіжки залізничних колій є відшукання загубленого золотого ланцюжка суд відкидає, так як вони спростовуються показаннями свідка ОСОБА_21 , яка була слідчим в складі слідчо-оперативній групі та виїздила разом із ОСОБА_7 12.11.2015 на огляд місця події по крадіжці залізничних колій в район знаходження підприємства «Азот». З її слів вони після закінчення огляді цього місця події відразу поїхали на інший виклик, а саме на місце пригоди в південно-західному районі м. Черкас. На наступний виклик поїхали без експерта ОСОБА_7 . Зі слів оперативного чергового ОСОБА_7 на власному автомобілі поїхав обідати. Про втрату особистих речей ОСОБА_7 їй ніхто не повідомляв.

Аналогічними показаннями свідків ОСОБА_22 , який працював оперуповноваженим поліції та був разом із ОСОБА_7 в складі слідчо-оперативної групи та чергового ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_23 , які суду повідомили, що не пам`ятають, щоб ОСОБА_7 губив якісь особисті прикраси чи повідомляв про це.

При цьому доводи ОСОБА_7 , що він шукав на місці ланцюжок спростовуються показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які суду повідомили, що близько 17 год. ділянка, де вони виявили автомобіль обвинуваченого, не освітлювалась, було темно.

Про те, що було недостатньо освітлення для якісного пошуку заявляє сам ОСОБА_7 , який пояснив суду, що для пошуку використовував ліхтар та ближнє світло фар автомобіля.

6. Суд також не бере до уваги доводи обвинуваченого, що, начебто, він зібрав та поклав до автомобіля вище перелічені деталі верхньої будови на виконання обов`язку положень Закону України «Про міліцію», «Про національну поліцію» з метою його збереження, так як суд встановив, що ОСОБА_7 повторно перебував на території в районі очисних споруд заводу Хімволокна без дозволів, в силу того, що ця ділянка не передбачена для загального користування; не прийняв міри для інформування оперативного чергового, або уповноважену особу ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», що ним виявлені підозрілі невідомі та наявне приготовлене майно для крадіжки; не був уповноважений на перевезення цих деталей будь-куди, в тому числі й на станцію «Заводська». При цьому суд звертає увагу, що момент бажання «зберегти майно та перевезти до зберігального місця» виник у обвинуваченого після викриття його та спілкування з колійниками, а також телефонної розмови із службовою особою ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» в їх присутності. Про наявний факт телефонної розмови в присутності вищевказаних працівників не заперечує сам ОСОБА_7 . Такі обставини ставлять під сумнів дійсність намірів ОСОБА_7 щодо збереження цього майна.

7. Показання свідка ОСОБА_24 , який підтвердив позицію обвинуваченого та повідомив суду, що дійсно між ним та ОСОБА_25 12.11.2015 у другій половині дня відбулась розмова, в якій останній розповів, що загубив ланцюжок, а також те, що він бачив цей ланцюжок на тілі ОСОБА_7 , суд до уваги не бере, так як свідок: по-перше не зміг назвати точного часу розмови, що ставить під сумнів правдивість його показань, по-друге: судом встановлено, що слідчо-оперативна група залишили в перший раз місце пригоди - територію очисних споруд заводу Хімволокна близько 13 год. 40 хв., та відразу поїхали на огляд місця події в південно-західний район (із показань свідка ОСОБА_21 ), а після цього ОСОБА_7 відразу відпросився у оперативного чергового та вирушив на автомобілі в район очисних споруд заводу Хімволокна. Тобто, суд вважає малоймовірним спілкування свідка ОСОБА_26 із обвинуваченим ОСОБА_7 .

8. Суд піддає критиці ці показання також з підстав того, що ОСОБА_24 не був близьким товаришем з його ж слів, а тому не був серед осіб, з якими обвинувачений міг би поділитися «проблемою» втрати ланцюжка, при тій умові, що у другій половині дня більш нікому про це він не повідомляв, зокрема черговому, який надавав дозвіл бути відсутнім у складі слідчо-оперативної групи, і яка б могла бути поважною причиною факту тимчасової відсутності на роботі, а також близьким родичам (батькові).

9.Також суд сумнівається в об`єктивності показань свідка ОСОБА_24 , що він міг бачити ланцюжок на тілі ОСОБА_7 , так як останній був одягнений у верхній одяг.

Наявність верхнього одягу у ОСОБА_7 , який суттєво ускладнює пошкодження ланцюжка гілкою дерева або куща під час огляду ним місця події за фактом крадіжки залізничних колій, та зводить нанівець такі доводи останнього, які заявлені ним під час допиту в суді.

10. Суд також відкинув показання свідка ОСОБА_7 - батька обвинуваченого, який підтвердив версію про «загублення ланцюжка та його пошуки», виходячи з того, що свідок є близьким родичем обвинуваченого, а метою таких показань, є запобігання притягнення його до кримінальної відповідальності.

11. Тому суд вважає, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні за обвинувальним актом від 28.01.2016, яке підтримано потерпілим, підтверджена фактичними даними (доказами), які отримані у передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом порядку.

Наявність умислу на вчинення крадіжки підтверджено в судовому засіданні тим фактом, що крадіжка вчинялась в темну пору доби, що в свою чергу доводить, що ОСОБА_7 усвідомлював суспільну небезпечність своїх діянь та не бажав бути поміченим під час їх вчинення.

Мотиви призначення покарання.
Обставини, передбачені ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання, та обставини, передбачені ст. 67 КК України, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

За ступеню тяжкості злочин, вчинений ОСОБА_7 , є злочином середньої тяжкості.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_7 , враховує особу обвинуваченого, його вік; те, що він на спеціальних обліках не перебуває; відсутність негативних характеристик; злочин вчинив вперше; збитки ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» не спричинені в силу того, що майном обвинувачений не встиг розпорядитись та було вилучено, а тому суд приходить до висновку про можливість призначення покарання обвинуваченому в межах виду покарання, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, у виді штрафу.

При цьому факт невизнання обвинуваченим своєї вини дає привід для сумнівів щодо належного усвідомлення ОСОБА_7 вчиненого та зроблених в зв`язку з цим належних висновків, а тому вбачає справедливим при визначенні штрафу встановити максимальний його розмір. Такі висновки суду узгоджуються із правилами призначення покарання за незакінчений злочин, а саме ч. 3 ст. 68 КК України, якими передбачено, що строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин лише максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання.

Мотиви вирішення цивільного позову.
Заявлений ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» цивільний позов до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 2402,35 грн. не підлягає до задоволення, так як судом було зауважено, що викраденим майном обвинувачений не встиг розпорядитись, це майно вилучено, оглянуто та відповідно до квитанції передано на зберігання до кімнати речових доказів прокуратури Черкаської області (т.2 а. 56), а тому, на думку суду, права підприємства можуть бути поновленні шляхом повернення цього майна позивачеві (потерпілому).

Рішення щодо речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження та про відшкодування процесуальних витрат.
Вирішуючи питання про речові докази, суд керується положеннями ч.9 ст. 100 КПК України, та вважає за необхідне речові докази: підкладки металеві від верхньої будови колії в кількості 5 шт., костилі металеві 216 шт., болти - 3 шт., шайби 5 шт., гайки 8 шт. повернути ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ»; автомобіль «Фольксваген Гольф 3 1.8», 1992 р.в, державний номерний знак НОМЕР_1 - залишити у власності ОСОБА_27 .

Не підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів на суму 395,48 грн., так як отримана інформація не прийнята судом як доказ з вищеописаних мотивів.

Обвинуваченому ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням на нього обов`язків (ч. 1 ст. 179 КПК України). Однак приймаючи до уваги, що відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців, а також при тій умові, що прокурором не надано відомостей про те, що ці обов`язки вподальшому продовжувались і діють на час ухвалення вироку, тому суд встановлює, що запобіжний захід у обвинуваченого на момент проголошення вироку відсутній.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
Визнати ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченні від 28.01.2016, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

У позовних вимогах ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» до ОСОБА_7 відмовити.

Речові докази: підкладки металеві від верхньої будови колії в кількості 5 шт., костилі металеві 216 шт., болти - 3 шт., шайби 5 шт., гайки 8 шт. повернути ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ»; автомобіль «Фольксваген Гольф 3 1.8», 1992 р.в, державний номерний знак НОМЕР_1 - залишити у власності ОСОБА_27 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1