н/п 1-кс/640/4492/19
"04" квітня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
В ході досудового розслідування встановлено, що 02.05.2014 безвісно зник гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_5 .
Крім того, невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа кв. АДРЕСА_6 , яка на праві приватної власності належала ОСОБА_8 .
На даний час місцезнаходження ОСОБА_8 не встановлено.
Як зазначено слідчим, аналізом матеріалів кримінального провадження, а також документів, вилучених під час обшуку 02.04.2019, є достатні підстави вважати, що вони є речовими доказами у кримінальному провадженні, та предметом скоєння злочину, необхідні для проведення судово-почеркознавчої експертизи, а також з метою недопущення подальшого їх використання.
Водночас, органу досудового розслідування необхідно призначити та отримати висновок судової почеркознавчої експертизи, за вилученими документами, та детально вивчити дані документи.
Слідчим зазначено, що з метою недопущення знищення вилучених під час обшуків речей або їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі, відчуження, з метою забезпечення законності вилучення вказаних речей, орган досудового розслідування просить накласти арешт на тимчасово вилучене 02.04.2019 р. під час проведених обшуків за місцем реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , та за місцем мешкання ОСОБА_5 - за адресою: АДРЕСА_3 , зазначене в клопотанні майно.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Слідчий ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд поданого клопотання про арешт майна без її участі, повністю його підтримуючи. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , власники майна, надали суду заяви про розгляд поданого слідчим клопотання про арешт вилученого в ході проведених обшуків належного їм майна без їх участі, не заперечуючи проти його задоволення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та згідно з ч. 3 даної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 115 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на вилученому 02.04.2019 р. під час проведених обшуків за місцем реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , та за місцем мешкання ОСОБА_5 - за адресою: АДРЕСА_3 , зазначеному в клопотанні майні, власниками якого є відповідно є ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України,- на це майно слід накласти арешт.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на на тимчасово вилучене під час обшуку:
Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУНП в Харківській області, яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14, під`їзд № 2.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1