Ухвала
Іменем України

28 грудня 2018 р.

м. Київ
Справа № 450/2454/15-к
Провадження № 51-10509 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 31 серпня 2018 року,
встановив:
Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 лютого 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 грн.; за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

Звільнено ОСОБА_4 від покарання, призначеного за цим вироком суду у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 грн, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Звільнено ОСОБА_4 від покарання, призначеного за цим вироком суду у виді арешту строком 6 місяців, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 .

Вирішено питання щодо цивільних позовів та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 31 серпня 2018 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд у касаційному порядку вищевказаних судових рішень, а також просить поновити строк на їх касаційне оскарження, наводячи при цьому відповідні аргументи.

З огляду на те, що у клопотанні засудженого наведені об`єктивні причини пропуску строку на касаційне оскарження, колегія суддів вважає за необхідне визнати їх поважними, задовольнити клопотання ОСОБА_4 та поновити йому вказаний строк.

Разом із тим, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, що подає скаргу.

Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки у поданій скарзі засудженого не міститься належного обґрунтування необхідності скасування судових рішень на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 370, 404, 412, 413, 415, 419 цього Кодексу. При цьому, у касаційній скарзі засуджений не погоджується із оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, а також посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що в силу вимог статей 433, 438 КПК України не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Попри те, що вирок був предметом перевірки в порядку апеляційної процедури засудженим не зазначено конкретних порушень закону, які, на його думку, було допущено апеляційним судом та які саме доводи залишились поза увагою цього суду, а тому й немає обґрунтування незаконності ухвали суду апеляційної інстанції.

Також, засуджений у скарзі не погоджується з висновками судів щодо розміру цивільного позову, стягнутого на користь потерпілих, однак не наводить обставин, які би спростовували ці висновки чи свідчили би про їх помилковість, відповідно до положень статей 22, 23, 1166, 1167 ЦК України.

Окрім того, повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги визначено ст. 436 КПК України. Відповідно до її змісту суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
У своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вирок та ухвалу, однак, не вказує, що має зробити касаційний суд після скасування оскаржених судових рішень.
Таким чином, вимоги викладені у касаційній скарзі положенням вищезазначеної статті не відповідають.
Усупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання цієї ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, суд,

постановив:

Поновити засудженому ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 лютого 2018 року та ухвали Апеляційного суду Львівської області від 31 серпня 2018 року.

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3