Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/249/19

Номер провадження: 1-кс/511/123/19

13.02.2019 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 11.02.2019 року відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньо - технічною освітою - в 1999 році закінчив ПТУ №14 м. Ковіль за фахом слюсар - механозборщик, одружений, має неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого не офіційно, перебуваючого на обліку з ВІЧ захворюванням, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 18.02.1999 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 141, ч.2 ст.140, ч.3 ст.140 КК України до 4 років позбавлення волі, 29.03.2001 року звільненого умовно достроково, з невідбутою частино строку 1 рік 9 місяців 3 дні ;
2) 11.06.2002 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 141(в редакції 1960 року), ч.3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 22.01.2005 року звільненого по відбуттю строку покарання;
3) 16.04.2007 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 05.01.2011 року;
4) 14.04.2014 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.75,76 КК України з іспитовим терміном 2 роки;
5) 26.06.2017 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186,71 КК України до 4 років 5місяців позбавлення волі; 11.08.2017 року звільненого по відбуттю покарання;
6) 31.10.2018 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.263 КК України до 2 років обмеження волі, з застосуванням ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік.
який підозрюється у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
13.02.2018 року слідча СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області звернулася до слідчого судді із клопотанням, яке погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Згідно клопотання вбачається, що 09.02.2019 року, у вечірній час, ОСОБА_5 разом зі своїми співмешканцями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , знаходились в приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де в приміщенні кухні ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 розпивали алкогольні напої.
Того ж дня, після розпиті алкогольних напоїв, приблизно о 21.00 годині більш точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 вийшли з приміщення кухні до жилої кімнати де між ними, на ґрунті тривалих неприязних відносин, відбувся конфлікт, внаслідок якого у ОСОБА_5 , виник умисел на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 діючи умисно, на ґрунті тривалих неприязних стосунків, руками почав наносити ОСОБА_11 чисельні удари в область голови.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливом під оболонки мозку, три садна правої половини лоба, одне садно лівої половини лоба, садно правої підборідної ділянки, садно на нижній повіці правого ока, крововиливи в лівій навколоочній ділянці, крововилив правої половини лоба з переходом на волосисту частину голови правої скроневої ділянки.
В результаті отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_4 близько 11:00 год. ОСОБА_11 помер за місцем власного мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини, просили обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки підозрюваний, будучи неодноразово засудженим та перебуваючи на іспитовому терміні, знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тобто він є особою, яка схильна до вчинення кримінального правопорушення; при цьому підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, оскільки офіційно не працює, за місцем офіційної реєстрації не проживає; погрожував основному свідку ОСОБА_9 , застосовував насильство під час затримання та намагався втекти.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. Крім того суду пояснив, що підозра відносно підозрюваного ОСОБА_5 досудовим розслідуванням не обґрунтована, його ніхто не освідував на предмет наявності у нього тілесних ушкоджень на ногах та руках, оскільки йому інкримінується нанесення ударів саме руками; всі докази ґрунтуються на показах свідка ОСОБА_9 , яка сама має тілесні ушкодження на руках, причетність якої до вчинення злочину не виключена; а також матеріали справи не містять відповідних доказів смерті потерпілого а саме лікарського свідоцтва та висновку судмедексперта.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника та додав, що вказаного злочину він не вчиняв; при цьому пояснював, що він його не бив, загиблий сам міг померти, оскільки ще 01.02.2019 року прийшов з тілесними ушкодженнями від яких 10.02.2019 року міг померти.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що слідчим відділом Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000113 від 11.02.2019 року з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 121 КК України.
11.02.2019 року о 19:00 годині ОСОБА_5 в порядку п.2 ч. 1 ст. 208 КПК України затримано.
12.02.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Досудовим розслідуванням підозра, щодо ОСОБА_5 обґрунтовано ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах, а саме: протоколом огляду місця події від 10.02.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом додаткового огляду місця події від 11.02.2019; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; випискою з акта №15 судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_11 .
При цьому, згідно пояснень свідка ОСОБА_9 (яка є цивільною дружиною підозрюваного та одночасно перебуваючи у офіційному шлюбі з загиблим) вбачається, що між загиблим та ОСОБА_5 у вечорі відбувалася сварка та бійка, вона забрала свою дитину від них та заховалась в іншій кімнаті, побоюючись за себе та дитину; продовжуючи чути крики та удари. Мати підозрюваного ОСОБА_10 , в якості свідка пояснила, що між її сином та загиблим часто відбувалися сварки та бійки, крім того він бив і дружину.
Окрім того, ОСОБА_5 підозрюється у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, який відповідно до ст.12 КК України являється тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, викладене свідчить про те, що підозрюваний, усвідомлюючи своє можливе майбутнє ув`язнення, з метою уникнення від покарання може почати переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того підозрюваний на даний час офіційно ніде не працює, що свідчить про те що він знаходячись на свободі може продовжити займатись злочинною діяльністю, а отже вчинити інший злочин, а також може почати впливати на свідків по кримінальному провадженню, оскільки проживає з ними в одній кімнаті за однією адресою.
При розгляді клопотання слідчого суд враховує, що частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім цього, відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа
Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Обєднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Обєднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Тому факти, які є причиною виникнення обґрунтованої підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім названого кримінального злочину та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.
При цьому, суд вважає доводи захисту необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки факт смерті ОСОБА_11 та причини його загибелі потерпілого документовані випискою з Акту № 15 від 11.02.2019р., після смерті пройшов незначний проміжок часу за який не можливо було зібрати весь необхідний пакет документів в тому числі і отримати висновок експерта. Також, суд вважає, що можливість обрання підозрюваному будь-якого іншого запобіжного заходу, захистом не доведена.
Таким чином, оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню.
Визначаючи строк дії запобіжного заходу слідчий суддя виходить з наступного.
Згідно положень ст. 219 ч.1 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
А відтак, слідчий суддя вважає за можливе обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто з 11.02.2019 року.
Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом крім випадків, визначених в ч.4 ст.183 КПК України, яка визначає, що слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 395 КПК України
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП України в Одеської області ОСОБА_4 погоджено із прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Обрати запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з 13 лютого 2019 року до 11 квітня 2019 року включно з утриманням його в Державній установі "Одеська установа виконання покарань № 21".
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду в 5 - денний строк з дня проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлений 14.02.2019р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1