н/п 1-кс/640/1049/19
встановив :
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 18.11.2018 від оператора «102» до чергової частини Київського ВП ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 18.11.2018 біля 00:07 годин за адресою: м. Харків, провулок Георгіївський 1-й, буд. 1 невідомий чоловік, який представився як ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скористався послугами таксі «30-40» діючи з хуліганських мотивів, нехтуючи загально прийнятими правилами поведінки у суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок, безпричинно розв`язав конфлікт з водієм таксі ОСОБА_8 та з проявом особливої зухвалості, з використанням молотка (сокири), умисно пошкодив автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8
В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично мешкає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 (раніше, до перейменування - провулок Радянський 1-й) разом з сім`єю: цивільною дружиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , та дітьми - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 .
Сторона обвинувачення вказує, що аналіз обставин вчинення кримінального правопорушення та відомості, що містяться в матеріалах кримінального провадження дають достатні підстави вважати, що за місцем фактичного мешкання підозрюваного ОСОБА_7 , на території домоволодіння АДРЕСА_1 можуть зберігатися: сокира (молоток, кувалда), які використовувались ОСОБА_7 , як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також інші предмети, які мають відношення до вказаного кримінального правопорушення і можуть бути використані в подальшому в якості речових доказів для підтвердження протиправних дій ОСОБА_7 , а також предмети, вилучені з цивільного обігу.
При цьому враховується, що при огляді місця події 18.11.2018 підозрюваний ОСОБА_7 , та його цивільна дружина ОСОБА_9 , категорично відмовлялись від надання добровільного дозволу на огляд території домоволодіння АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_7 забіг на територію вказаного будинку і відмовлявся вийти для надання пояснень.
Згідно показів потерпілого, ОСОБА_7 виніс знаряддя вчинення кримінального правопорушення саме з території свого домоволодіння.
Отримання вказаних речей у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей, або за допомогою інших слідчих дій неможливо.
За таких обставин, на думку органу досудового розслідування є достатні підстави для проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою встановлення та вилучення сокири (молотка, кувалди), які використовувались ОСОБА_7 , як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також інших предметів, які мають відношення до вказаного кримінального правопорушення і можуть бути використані в подальшому в якості речових доказів для підтвердження протиправних дій підозрюваного, а також предмети, вилучені з цивільного обігу.
16.01.2019 згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.01.2019 проведено обшук приватного домоволодіння АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено вказане в клопотанні майно.
Вищеописані предмети зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п.1, п. 3 ч.2 ст.167 КПК України.
На підставі вище викладеного, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту, а саме позбавлення осіб права на відчуження, розпорядження, володіння та користування на зазначене майно, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегло на собі його сліди; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судових експертиз та перевірки інформації, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна, а також враховуючи, що вилучені предмети зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було вилучено 16.01.2019 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання.
В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, виклав письмово позицію вказуючи, зокрема, що обшук проводився з чисельними порушеннями, які були викладені у додатку №1 до протоколу обшуку. По факту перевищення службових повноважень та незаконного проникнення до володіння 16.01.2019 була подана заява до Київського ВП у м. Харкові. Вважає недоцільним арешт тимчасово вилученого майна, оскільки інцидент, який став підставою для вищевказаних слідчих дій, стався 18.11.2018, тобто 2 місяці тому. За вказаний час слідчий не отримав ніякої нової інформації, яка б давала хоч малу підставу вважати вилучення особистого майна ОСОБА_7 доцільним. Вважає, що жодним чином не встановлений предмет, яким були нанесені пошкодження майну потерпілого, немає жодного доказу, експертизи, інших свідчень. Тому доцільність вилучення саме цих речей є безпідставною. Органом досудового розслідування при зверненні до суду не надано ніяких додаткових переконливих доказів про необхідність арешту майна у даному кримінальному провадженні. Просив у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.
Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_7 є підозрюваною особою в межах даного кримінального провадження (а.с. 18-19).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.01.2019 надано дозвіл слідчому, який здійснює досудове розслідування, чи прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні згідно Витягу з кримінального провадження, на проведення обшуку приватного домоволодіння АДРЕСА_4 , в якому мешкає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення сокири (молотка, кувалди), які могли використовуватись ОСОБА_7 , як знаряддя вчинення кримінального правопорушення (а.с. 7).
16.01.2019 з 08.11 год. до 12.00 год. проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого, згідно протоколу обшуку, вилучене вказане в клопотанні майно (а.с. 8-11).
Згідно додатку №1 до зазначеного протоколу обшуку, адвокатом ОСОБА_12 , присутнім при проведенні зазначеної слідчої дії, подані зауваження, в яких захисник зазначав, зокрема, про порушення на його думку ст.ст. 223, 234, 235, 236 КПК України (а.с. 11).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
При цьому, щодо доводів захисника щодо неможливості проведення обшуку іншими співробітниками поліції, яким дозвіл на проведення обшуку в ухвалі слідчого судді не надавався, слідчий суддя зазначає наступне.
Як зазначено вище, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.01.2019 було надано дозвіл слідчому, який здійснює досудове розслідування, чи прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні. Також в ухвалі зазначалося, що ухвала може бути виконана слідчим чи прокурором.
Згідно ч. 1 ст. 41 КПК України, оперативні підрозділи органів Національної поліції, органів безпеки, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового і митного законодавства, органів Державної кримінально-виконавчої служби України, органів Державної прикордонної служби України здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора.
Отже, за змістом вказаної норми, участь працівників оперативних підрозділів при проведенні обшуку не виключається.
Крім того, 16.01.2019 ОСОБА_7 звернувся до Начальника Київського ВП ГУ НП в Харківській області із заявою щодо проведення обшуку не уповноваженими на це співробітниками поліції, яким дозвіл на проведення обшуку в ухвалі слідчого судді не надавався, в якій просив відповідно до ст. 214 КПК України прийняти його заяву та протягом 24 годин зареєструвати до ЄРДР і розпочати розслідування кримінального правопорушення; відповідно до ст. 223 КПК України провести слідчі дії з метою встановлення винних осіб; доводити до нього результати слідчих дій (а.с. 26).
Згідно пояснень представника в судовому засіданні перевірка за вказаною заявою триває.
Отже, вказані доводи захисника ОСОБА_12 підлягають встановленню та перевірці за заявою ОСОБА_7 .
Однак вказані обставини не спростовують висновку слідчого судді, що вказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвалив:
Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- металеву кувалду розміром 12,5х6,3 см з дерев`яною рукояткою розміром 68,5 см, на якій зверху відсутній фрагмент дерева (на металевій кувалді наявні нашарування помаранчевого кольору);
- металевий молоток розміром 12 см з дерев`яною рукояткою розміром 32,5 см (на металевому молотку наявні нашарування білого кольору);
- металевий молоток розміром 8,2 см з дерев`яною рукояткою розміром 28,9 см;
- металеву сокиру розміром 19,2 см з дерев`яною рукояткою розміром 70,5 см (на металевій сокирі наявні нашарування червоного кольору та іржа);
- металеву сокиру розміром 19,5 см з дерев`яною рукояткою розміром 39 см (на металевій сокирі наявна іржа);
- металеву сокиру розміром 19 см з дерев`яною рукояткою розміром 45,4 см (на металевій сокирі наявна іржа);
- металеву сокиру-молоток (кухонна) розміром 10 см (з однієї сторони сокира, з іншої молоток) з дерев`яною рукояткою розміром 29 см до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1