ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/355/19 Справа № 205/1815/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2019 року про задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого охоронцем в Фарфут «Пузата Хата», зареєстрованого та проживаючогго за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою було задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 на строк 60 днів, тобто до 20 квітня 2019 року, включно.

Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, тяжкістю покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у зв`язку з чим підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Враховуючи його вік, відсутність судимостей, наявність постійної роботи, місця проживання, суд вказав, що застосування іншого менш суворого запобіжного заходу згідно п. 1-4 ч.1 ст. 176 КПК України, не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним законодавством та можливість виконання процесуальних рішень у майбутньому, у тому числі вироку суду, у зв`язку із чим, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі:

- захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за місцем його проживання.

Вважає, що слідчий суддя не обґрунтував висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Вказує, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, а саме: постійне місце проживання, сім`ю, місце роботи, а тому, на думку апелянта, ризик можливості переховування ОСОБА_6 від слідчого та/або суду, - відсутній.

Також вказує, що підозрюваний не знищував речей, документів, чи будь-яких інших доказів, не чинив тиск на будь-кого з учасників кримінального провадження, а навпаки, надав потерпілій медичну допомогу, дані про особу підозрюваного, на його думку, свідчать про те, що перешкоджати правосуддю та продовжувати вчиняти злочини, ОСОБА_6 не буде.

Вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 не причетний до інкримінованого йому злочину, а слідчий суддя не взяв до уваги покази свідків та потерпілої з цього приводу.

Крім того, апелянт вважає, що стороною захисту не було доведено, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім, а слідчий суддя не звернув увагу на необґрунтованість та недоведеність прокурором вимог про застосування до ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю - доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги своєї апеляційної скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги підозрюваного не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з наданих матеріалів, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, внесено до ЄРДР 21 лютого 2019 року за №0000645.
Під час досудового розслідування встановлено, що 21.02.2019, близько 19 години 45 хвилин, ОСОБА_6 , маючи раптово виниклий умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечного для життя чи здоров`я особи, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та заволодіння майном, за адресою: АДРЕСА_2 разом з двома невстановленими досудовим розслідуванням співучасниками, одних з яких при собі мав предмет схожий на зброю, прийшли за вказаною адресою.
Далі один із невстановлених чоловіків постукав у вхідні двері квартири АДРЕСА_3 , після того як господарка квартири ОСОБА_8 їх відчинила, та повідомила, що зараз віддасть йому грошові кошти, які вона була винна одному із невстановлених чоловіків, та коли вона повернулась до квартири, залишивши двері напіввідчиненими, то, за за нею у приміщення зайшли двоє чоловіків. При цьому, один із невстановлених чоловіків залишився поруч із відчиненими дверима квартири, та спостерігав, щоб за їх діями ніхто не спостерігав, а ОСОБА_6 та інший невстановлений співучасник зайшли до квартири та зайняли позицію при вході з метою перешкоджання потерпілим залишити квартиру. Далі ОСОБА_6 дістав із за спини, заздалегідь приготовлений предмет схожий на пістолет, та підніс потерпілій до голови. Потерпіла ОСОБА_8 намагаючись відвернути предмет схожий на пістолет від своєї голови, нанесла удар ОСОБА_6 резиновою палицею по обличчю, в результаті чого у нього з обличчя впали одягнені на ньому окуляри. Тоді він здійснив декілька пострілів, один з яких прийшовся потерпілій в праву руку. Після того як ОСОБА_6 та невстановленим чоловікам не вдалося отримати від ОСОБА_8 грошові кошти, один з чоловіків побачив у кімнаті планшет чорного кольору марки «Acer», мобільний телефон «Lenovo A 338 T», та жіночий гаманець у якому знаходились 43 гривні, та із викраденим майном нападники покинули місце вчинення злочину, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду.
22.02.2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч.3 ст. 187 КК України по кримінальному провадженню № 0000645 від 21.02.2019 року.
Колегія суддів зазначає, що згідно ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України. Тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані у повному обсязі.
Перевіркою встановлено, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя, перевірив законність та обґрунтованість клопотання слідчого про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Далі згідно вимог ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, суд вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив викладене у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки той обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України. Суд послався на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також з огляду на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених законодавством та можливості виконання процесуальних рішень у майбутньому, у тому числі вироку суду.
Обговорюючи доводи апеляційної скарги, які стосуються оцінки доказів, колегія суддів зазначає, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, перевіряти правильність кваліфікації дій підозрюваного. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
При цьому колегія суддів виходить з правової позиції ЄСПЛ у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (п.55 Рішення) про те, що факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, адже це є завданням наступних етапів кримінального провадження.
Посилання апелянта про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченому ч.3 ст. 187 КК України, є безпідставними, оскільки суперечать об`єктивності наданих матеріалів.
Є обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки свою причетність до вчиненого злочину підозрюваний не визнає, та враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, може зникнути.
Суд належно врахував і дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, його соціальні зв`язки.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зазначений ризик у вигляді можливості переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та суду є суттєвим, і йому неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_6 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, на якому наполягає сторона захисту, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщенням підозрюваного, не можуть їм запобігти.
Порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, не встановлено.
Отже, ухвала слідчого судді є законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , без задоволення.
Керуючись ст.ст. 303, 404,405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2019 року, якою було задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3