Справа № 461/630/19
Провадження № 1-кс/461/779/19
УХВАЛА
Іменем України

18.02.2019 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанов слідчого та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

28.01.2019 р. до Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в якій просить скасувати постанови слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 14.01.2019 року про закриття кримінального провадження №0004383, постанов від 10.01.2019 року про відмову в задоволенні клопотання відносно допиту свідків та щодо здійснення заходів для проведення обшуку. Також просить зобов`язати слідчого вчинити дії направлені на забезпечення повноти досудового розслідування. Скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою. Зазначає, що слідчим не виконано в повній мірі ухвали слідчих суддів, не наведено аналіз зібраних у кримінальному провадженні доказів, мотивувальна частина не містить обґрунтованих відомостей, які стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови.
ОСОБА_4 та її представник в судове засідання не з`явилися. Від представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, їх відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності слідчого та прокурора на підставі наявних у справі матеріалів.
Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Встановлено, що слідчим СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004383, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
14.01.2019 р. слідчим СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю складу злочину.
Оскаржувана постанова мотивована, зокрема тим що, під час проведення досудового розслідування досліджувалися процесуальні рішення судів, допитувалися свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
Проте, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування не проведено у повному обсязі досудове розслідування кримінального провадження №0004383, виходячи із наступних міркувань.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Однак, всупереч зазначених норм Закону органом досудового розслідування не в повному обсязі виконано ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 10.09.2018 року, зокрема не допитано всіх свідків, не зазначено, які саме свідки були допитані під час проведення досудового розслідування, не допитано слідчого та прокурора з приводу факту перебування їх в квартирі АДРЕСА_1 при здійсненні спроби проведення огляду.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.
Відтак, слідчим суддею встановлено, що при проведенні досудового розслідування слідчим не було дотримано положень статті 9 Кримінального процесуального Кодексу України щодо забезпечення повноти та всебічності, неупередженості в дослідженні обставини кримінального провадження (ч.2 ст.9 КПК України).
На думку слідчого судді, з метою усунення недоліків досудового слідства, є законні підстави для проведення слідчих дій на які вказує заявник, та проведення інших слідчих дій для перевірки її заяви про вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята передчасно, тому підлягає скасуванню з метою відновлення досудового розслідування.
Що ж стосується інших вимог заявника про скасування постанов слідчого від 10.01.2019 року та зобов`язання до вчинення дій, слідчий суддя вважає за необхідне у таких вимогах відмовити, оскільки кримінальне провадження №0004383 постановою слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 14.01.2019 року закрито.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення скарги.
Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанов слідчого та зобов`язання до вчинення дій задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 14.01.2019 року про закриття кримінального провадження №0004383 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
В іншій частині вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1