Справа №591/7177/18 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження 11-сс/816/86/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційні скарги представника власників майна - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 січня 2019 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 та накладено арешт на тимчасово вилучене 22.01.2019 року під час обшуку місця проживання ОСОБА_8 , в АДРЕСА_1 , майно, а саме на:

1) блокнот із записами кульковою ручкою із написом «HYSON»;

2) планшет ERGO s/n Е2 разом з коробкою до нього;

3) коробку з-під мобільного телефону ZTE імейі: НОМЕР_1 ; імей2: НОМЕР_2 ;

4) пошкоджений мобільний телефон Nokia 1800 imei: НОМЕР_3 ;

5) банківські картки банку «Приватбанк» НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ;

6) картки «Космолот» у кількості 10 штук та картки «Національна лотерея Золотий кубок» у кількості 3 штуки;

7) каблучку із білими каменями із металу жовтого кольору;

8) каблучку із металу жовтого кольору у виді печатки;

9) накопичувач інформації об`ємом 4 Гб;

10) сім-карту оператора «Водафон» із номером НОМЕР_8 ;

11) предмет схожий на пістолет із маркуванням «STALKER - М906», калібру 9 мм, номерний знак НОМЕР_9 ;

12) предмет схожий на патрон із гумовою кулею зеленого кольору із написом 9 мм Р.А.К.;

13) мобільний телефон Sony Ericsson К700І імей: НОМЕР_10 ;

14) мобільний телефон Lenovo імейі: НОМЕР_11 , імей2: НОМЕР_12 ; мобільний телефон Lenovo А916 імей: НОМЕР_13 із сім-карткою оператора «МТС»;

15) мобільний телефон ZTE сірого кольору;

16) аркуш паперу із записами мобільних телефонів;

17) аркуш паперу із написами кульковою ручкою;

18) аркуш паперу із написами кульковою ручкою із зазначенням сум грошових коштів;

19) предмет схожий на магазин до пістолету із газовим балоном;

20) пружину металеву;

21) тримач до сім-картки з номером оператора Київстар НОМЕР_14 ;

22) тримач до сім-картки з номером оператора Водафон НОМЕР_15 ;

23) банківські картки банку «Приватбанк»: НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 ; НОМЕР_19 ; НОМЕР_20 ; НОМЕР_21 ;

24) ладанку із металу жовтого кольору;

25) гільзу від патрону із написом 9 мм Р.А. ФОРТ-Т;

26) предмет схожий на кортик чорного та жовтого кольорів;

27) предмет схожий на сюрикен із металу сірого кольору із написом KOHGA NINSA з чохлом до нього;

28) предмет схожий на ніж із маркуванням «ЗИК» «Златоуст» у ножнах чорного кольору;

29) картку «Приватбанк»: НОМЕР_22 ; НОМЕР_23 ;

30) банківські картки «Приватбанк» НОМЕР_24 , картка банку «А-Банк» НОМЕР_25 ;

31) жорсткий диск Seagate s/n W1VOPE32$

32) три паперових згортки з речовиною рослинного походження вбодрібненому стані;

33) грошові кошти: купюрами по 200 грн. 12 шт., купюри по 500 грн. 14 шт., купюру номіналом 100 грн., 1 долар США.

В задоволенні іншої частини клопотання слідчого, зокрема у накладенні арешту на паспорт громадянина України та ідентифікаційний код ОСОБА_8 , слідчим суддею було відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , що представляє інтереси власників арештованого майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , подав апеляційні скарги в одній з яких просив ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.01.2019 року скасувати в повному обсязі та відмовити у задоволенні клопотання слідчого, а в іншій вказану ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 9500 грн. та в цій же частині відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Свої вимоги адвокат ОСОБА_6 мотивує тим, що частково задовольняючи клопотання слідчого та накладаючи арешт на вилучене в ході місця проживання його підзахисного ОСОБА_8 майно, слідчий суддя не врахував того, що обшук був проведений з грубим з порушенням КПК України. Слідчим суддею не враховано того, що одне із кримінальних правопорушень, за ч.1 ст. 255 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а тому, відповідно до ст. 52 КПК України, до проведення вказаної слідчої дії, в обов`язковому порядку, мав бути залучений захисник, що органами досудового розслідування виконано не було.

Арешт накладається з метою збереження речових доказів, однак на переконання апелянта, в даному випадку вилучене в ході обшуку майно не може бути речовим доказом, оскільки його вилучення відбувалося з порушенням права ОСОБА_8 на захист.

Щодо вилучених в ході обшуку грошових коштів, то на них теж не може бути накладено арешт, оскільки вони належать не ОСОБА_8 , а ОСОБА_9 , які були нею отримані як подарунок в день народження від свого батька (5000 грн.) та від її особистої заробітної плати (4500 грн.). Вказані обставини залишились поза увагою суду та їм не було надано судом жодної оцінки тоді як сторона обвинувачення не надала доказів на підтвердження того, що дані гроші були отримані злочинним шляхом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, апеляційним судом про дату, час і місце судового засідання апелянт представник власників майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 та власник майна ОСОБА_9 були повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їм поштового відправлення , причин своєї неявки в судове засідання апелянт і власник майна не повідомили та не зверталися до суду із заявою чи клопотанням про відкладення апеляційного розгляду його скарги на іншу дату, а тому, керуючись ч.4 ст. 405 КПК України, розгляд апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , колегія суддів вважає за можливе провести за відсутності особи, яка її подала.

А тому, заслухавши доповідь судді про зміст апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , думку прокурора ОСОБА_5 , який проти вимог апеляційних скарг адвоката заперечив, просив залишити їх без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді, без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в провадженні СУ ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного 03.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 255 КК України.

18.01.2019 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду було частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 та з метою виявлення і вилучення мобільних телефонів, викрадених у потерпілих, надано дозвіл на проведення обшуку місця проживання ОСОБА_8 , в АДРЕСА_1 (а.с. 9).

22.01.2019 року органами досудового розслідування був проведений обшук вказаного будинку, в ході якого було виявлено та вилучено ряд майна (а.с.10).

23.01.2019 року постановою старшого слідчого СВ розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 виявлене та вилучене 22.01.2019 року в ході обшуку майно, було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с. 18).

Цього ж дня, 23.01.2019 року, старший слідчий звернулася до Зарічного районного суду м. Суми із клопотання про накладення арешту на вказане майно, що було виявлено і вилучено в ході обшуку та яке набуло статусу речових доказів.

25.01.2019 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми клопотання старшого слідчого ОСОБА_7 було задоволено частково та накладено на все виявлене та вилучене 22.01.2019 року в ході обшуку майно, окрім паспорта громадянина України та ідентифікаційного коду ОСОБА_8 (а.с. 35).

З такими висновками слідчого судді колегія суддів апеляційного суду погоджується.

Так, положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, 03.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 0000348 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 255 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження було винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку місця проживання ОСОБА_8 з метою відшукання в ньому викрадених у потерпілих мобільних телефонів.

Однак, в ході такого обшуку було виявлено та вилучено ряд інших речей, які в послідуючому постановою слідчого набули статусу речових доказів в даному кримінальному провадженні та на частину з яких було накладено арешт.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, зміст клопотання та додані до нього слідчим документи, колегія суддів дійшла висновку про те, що розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість визнання вказаного майна речовими доказами та дійшов до вірного висновку про те, що таке майно може бути використано в подальшому для його конфіскації як додаткового виду покарання, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінальних правопорушень.

Також, слідчим суддею було обґрунтовано відмовлено слідчому у накладенні арешту на паспорт громадянина України та ідентифікаційний код ОСОБА_8 , оскільки слідчим не доведено того, яке відношення дані документи мають до кримінального провадження та яким чином їх арешт забезпечить здійснення у ньому досудового розслідування.

Однак, адвокат ОСОБА_6 вважав таке накладення арешту на майно безпідставним та просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі з тих підстав, що обшук будинку ОСОБА_8 відбувся без участі захисника, яка на його переконання, відповідно до ст. 52 КПК України, є обов`язковою, оскільки один із інкримінованих його підзахисному злочинів, за ч.1 ст. 255 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

З такими доводами апелянта, колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 236 КПК України ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором. Для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів. Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Незалежно від стадії цієї слідчої дії слідчий, прокурор, інша службова особа, яка бере участь у проведенні обшуку, зобов`язані допустити на місце його проведення захисника чи адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу.

Як вбачається з наявного в матеріалах кримінального провадження протоколу обшуку від 22.01.2019 року (а.с. 10), обшук місця проживання ОСОБА_8 , був проведений на підстав ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 18.01.2019 року, копія якої, перед його початком, була вручена ОСОБА_8 та запропоновано останньому видати вказані в ній предмети. Сам обшук був проведений за участі слідчого, двох понятих та самого підозрюваного ОСОБА_8 про що свідчать їх підписи. Жодних клопотань, зауважень чи доповнень протокол не містить, як не містить і клопотань підозрюваного ОСОБА_8 про залучення до обшуку його захисника.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч.1 ст. 236 КПК України, яка не покладає на слідчого чи прокурора залучення до обшуку в обов`язковому порядку захисника, як на тому наголошував апелянт, колегія суддів не вбачає підстав для визнання доводів його апеляційної скарги обґрунтованими.

Тому, аналізуючи вказані обставини в своїй сукупності, колегія суддів вважає, що обшук місця проживання ОСОБА_8 був проведений у відповідності з вимогами ст. 236 КПК України, а тому, не вбачає порушення права ОСОБА_8 на захист, як на тому наголосив апелянт, адже ОСОБА_8 не був позбавлений можливості спілкуватися зі своїм адвокатом, домовлятися з ним про його присутність при обшуку його житла чи клопотати перед слідчим, прокурором про залучення до слідчої дії іншого захисника, на залучення якого, в даному випадку, на слідчого та прокурора ч.1 ст. 236 КПК України покладає не обов`язок, а право.

Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставність накладення арешту на грошові кошти в сумі 9500 грн., які ніби то належать ОСОБА_9 , то в ході вивчення звукозапису судового засідання від 25.01.2019 року, колегією суддів було встановлено те, що про дану обставину адвокат ОСОБА_6 вже зазначав при винесенні оскаржуваного рішення та вона була предметом дослідження слідчого судді, однак свого підтвердження не знайшла.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів, засобами передбаченими цим Кодексом.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження у своїй сукупності, колегія суддів вважає, що ні адвокатом ОСОБА_6 ні самою ОСОБА_9 не надано суду доказів, які б прямо вказували на останню як на власника арештованих грошей, тоді ж як такі грошові кошти дійсно можуть бути використані при конфіскації майна як додаткового виду покарання, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінальних правопорушень.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вилучене в ході обшуку майно, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги представника власників майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_6 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.01.2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.01.2019 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 та накладено арешт на тимчасово вилучене 22.01.2019 року під час обшуку місця проживання ОСОБА_8 , в АДРЕСА_1 , майно, залишити без зміни, а апеляційні скарги представника власників майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3