Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2863/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія зап. захід Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд у складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 21 лютого 2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000759

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що дана ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального кодексу України, є незаконною та підлягає скасуванню.

Вказує, що слідчий суддя послався на те, що прокурор не довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом залишено поза увагою, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину середньої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання до 5років позбавлення волі.

Також залишено поза увагою слідчого судді й те, що ОСОБА_7 постійного джерела доходів та місця роботи не має, не навчається, має слабкі соціальні зв`язки, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став та вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що більш м`які запобіжні заходи не виключають наведені ризики.

Також зазначила, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.12.2018 року застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. Однак в ході проведення перевірок дотримання ОСОБА_7 домашнього арешту по місцю проживання встановлено його відсутність.

Посилається на те, що, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам того, що підозрюваний ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, буде переховуватися від органів досудового розслідування, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 21 лютого 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 про застосування щодо ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосуванням заходів електронного контролю.

Заборонено ОСОБА_12 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 у певний період доби, а саме щоденно з 20.00 годин до 08.00 години строком на 2 місяці, тобто з 19.02.2019 р. (дата затримання) по 19.04.2019 р.

Покладено на ОСОБА_11 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КК України:

прибувати по першому виклику до слідчого СВ Житомирського відділу поліції головного управління національної поліції в Житомирській області у визначений ним час;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також довів наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, однак не довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.02.2019 p., близько 08.18 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в дворі буд. 52 по вул. Лесі України в м. Житомирі, помітив автомобіль марки «Мерседес-Спрінтер», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 . В цей день, час та місці у ОСОБА_11 виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, яке знаходиться у вказаному вище автомобілі та належить ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий мотив, пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу, підійшов до дверцят автомобіля марки «Мерседес- Спрінтер», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 та шляхом пошкодження шпарини замка передніх дверей зі сторони водія, за допомогою металевих ножиць, які приніс із собою, відкрив двері автомобіля та таким чином проникнув до салону, звідки таємно повторно викрав авто магнітолу торгової марки «Pioneer», вартістю 1500 грн., яка належить ОСОБА_13 .

В подальшому, ОСОБА_9 , не припиняючи свої злочинні дії направлені на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, утримуючи при собі викрадене майно, перебуваючи в салоні автомобіля свої злочинні дії не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий власником автомобіля ОСОБА_13 .

Таким чином, ОСОБА_9 намагався таємно повторно викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_13 , а саме авто магнітолу торгової марки «Pioneer», вартістю 1500 грн.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ч.185 КК України ОСОБА_12 вручено 20.02.2019 р. В клопотанні прокурор, слідчий зазначив докази, які підтверджують вину підозрюваного у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_8 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР під № 0000759 від 19.02.2019 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

20.02.1019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя послався на докази, що містяться в матеріалах провадження та були досліджені під час судового розгляду, а саме: заяву потерпілого ОСОБА_13 про вчинене кримінальне правопорушення, протокол огляду місця події від 19.02.2019р., протокол допиту потерпілого ОСОБА_13 від 19.02.2019р., протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 19.02.2019р.

Відповідно до вимог ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків того, що підозрюваний може вчинити дії, зазначені в ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і ті, що передбачені п.п.1-11 цієї норми закону.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Приймаючи рішення про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя дотримався вищевказаних норм кримінального процесуального закону та відповідних положень Європейського права, належним чином дослідив всі обставини справи, врахував дані про особу підозрюваного, згідно яких він має постійне місце проживання, тяжкість скоєного правопорушення, перебуває на обліку у Житомирському обласному протитуберкульозному диспансері з 2014 p., на обліку у Житомирському обласному центрі профілактики та боротьби із СНІДом з 29.04.2015 р., а тому потребує лікування.

Проаналізувавши вказані обставини, слідчий суддя прийшов до правильних висновків про те, що застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного. Прокурором не було доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор не навів доказів на спростування висновків суду та наявності передбачених ст.177 КПК України ризиків, які б унеможливлювали застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Не доведено наявність таких ризиків прокурором і під час апеляційного розгляду справи, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді щодо обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, є обґрунтованим.
За таких обставин, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.407,422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 21 лютого 2019 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: