Справа №560/111/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 18 січня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Речиця, Брестської області Республіки Білорусь, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньої-спеціальної, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

16 січня 2019 року біля 21:05 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , з мотивів особистих неприязних відносин із малолітнім ОСОБА_6 , в ході словесного конфлікту та з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар долонею правої руки по голові ОСОБА_6 , від чого ОСОБА_6 вдарився головою об стіл, в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді забою параорбітальної внутрішньотканинної гематоми правого ока жовтуватого кольору, які згідно висновку судово-медичної експертизи №16 від 22 січня 2019 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини. У вчиненому обвинувачений щиро розкаюється.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного злочину повністю доводиться доказами, отриманими в ході судового розгляду та наявними в матеріалах кримінального провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 16 січня 2019 року, її співмешканець ОСОБА_5 наніс один удар долонею правої руки по голові її сина ОСОБА_6 , від чого він вдарився головою об стіл та отримав тілесні ушкодження.

Суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, а тому його дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, його характеристику за місцем проживання, негативне ставлення до скоєного, щире каяття, не перебуває на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра КЗОЗ "Дубровицька ЦРЛ".

Також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому.

Обставиною, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, вчинення злочину щодо малолітньої дитини.

При призначенні покарання суд також враховує і думку представника потерпілого, яка просила обрати міру покарання обвинуваченому, передбачену законом.

Слід зазначити, що як передбачає стаття 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При цьому судом враховано положення пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Однак, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, який щиро розкаявся у вчиненому, з урахуванням вищенаведених пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 125 Кримінального кодексу України, за якою кваліфікуються його дії, а саме у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази та витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 374, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень)

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1