Справа № 754/4781/19
У Х В А Л А
Іменем України

05 квітня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00 від 15.03.2017 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-13.12.2010 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
-15.11.2011 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 14.10.2013 року по відбуттю строку покарання;
-12.12.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 19.02.2015 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 04.06.2015 року Апеляційним судом м. Києва змінено вирок Оболонського районного суду м. Києва від 19.02.2015 року в частині призначеного покарання, а саме6 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Відповідно до вимог ст. 70 КК України приєднано покарання призначене за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12.12.2014 року у виді позбавлення волі на 3 роки та визначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -
за участю сторони обвинувачення: - прокурора ОСОБА_4 ,
за участю сторони захисту: - обвинуваченого ОСОБА_3 ,
-захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, надійшов до Деснянського районного суду м. Києва 29.03.2019 року.

Прокурор просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту. Крім того, прокурор зазначив, що 16.04.2019 року закінчується строк дії запобіжного заходу, обраного ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 18.02.2019 року у вигляді тримання під вартою, а тому заявив клопотання про продовження строку дії вказаного запобіжного заходу. При цьому, прокурор зазначив, що на даний час продовжують існувати ризики, які дають йому достатні підстави вважати, що обвинувачений спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджатиме кримінальному провадженню, а саме ухилятиметься від забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Посилаючись на викладене, прокурор просив продовжити обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Захисник ОСОБА_5 заперечує проти призначення справи до судового розгляду, посилаючись на невідповідність обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України, зокрема, зазначив, що йому, як захиснику ОСОБА_3 , не було вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження, крім того, слідчим та прокурором в порушення вимог ст. 290 КПК України не було здійснено відкриття йому матеріалів кримінального провадження. Також, захисник заперечував проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, просив змінити обраний запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з обмеженням волі.
Обвинувачений ОСОБА_3 думку захисника підтримав.
Заслухавши думку прокурора, думку потерпілого та його законного представника, доводи захисника та обвинуваченого, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).
В силу п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам закону.
Відповідно до п. 13 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Згідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Формулювання обвинувачення повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої правопорушенням.
Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Таке право гарантується п. (а) ч. 3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення, знати суть якого є беззастережним правом обвинуваченого (підозрюваного). Недотримання цих принципів є неприпустимим.
Як встановлено судом, в порушення вимог ст.ст. 290, 291 КПК України захиснику ОСОБА_3 - ОСОБА_5 не було повідомлено про завершення досудового розслідування та не надано доступ до матеріалів досудового розслідування. Крім того, захиснику обвинуваченого не було вручено копію обвинувального акту та реєстр матеріалів кримінального провадження, що підтверджується відсутністю відповідної розписки в матеріалах справи.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України, кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду, а обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, для усунення виявлених порушень та приведення обвинувального акту у відповідність вимогам ст. 291 КПК України.
Крім того, відповідно до ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 18.02.2019 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 спливає 16.04.2019 року. На даний час, обставини, які послужили підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали.

Так, ОСОБА_3 , раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, його стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, обвинувачений не має постійного місця роботи та доходу, а також не має міцних соціальних зв`язків. Крім того, продовжують існувати ризики, що обвинувачений спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджатиме кримінальному провадженню, а саме: ухилятиметься від забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Вказані підстави підтверджують потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для зміни обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу на більш м`який.

Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_3 обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи обставини та тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_3 , його майновий стан, вважаю за необхідне визначити останньому заставу - 10 (десять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 290, 291, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 3.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, - задовольнити.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, - до 24 години 00 хвилин 03 червня 2019 року включно.

Визначити розмір застави - 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 19.210 грн., яка може бути внесена як самими обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУДСАУ в м. Києві, , МФО 820172, банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № 2089.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду, прокурора, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу прокурора, суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 20 травня 2019 року.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Копію ухвали надіслати до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1