УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , в судовому засіданні у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області по кримінальному провадженню, яке внесене до ЄРДР 09.11.2016 року за №0004616 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.194, ч.3 ст.15, ч.2 ст.194 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194, ч.3 ст.15, ч.2 ст.194 КК України,
В С Т А Н О В И В:
15.06.2017 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 27.04.2018 року, та ОСОБА_7 до якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк якого спливає 27.04.2018 року.
В ході розгляду відповідно до ч.3 ст.331 КПК України питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та продовження строку домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурор висловив думку про необхідність продовження, мотивуючи тим, що заявлені ризики, які стали підставою для застосування щодо них запобіжних заходів, не зменшилися, а також тяжкістю кримінальних правопорушень, які їм інкримінуються.
Захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, мотивуючи тим, що докази які є у кримінальному провадженні є недопустимими, а також не доведені ризики на які посилався прокурор. Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника. Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечили щодо продовження строку домашнього арешту, посилаючись на те, що він тривалий час виконує обов`язки покладені на нього.
Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.
За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд може визнати недоцільним продовження цього строку, тільки якщо на час розгляду цього питання, відпали зазначені у ч.3 ст.199 КПК України обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Суд вважає, так як судове провадження триває з об`єктивних причин, є необхідність в продовженні досліджені обставин та доказів по справі, в той же час, не відпали зазначені ризики, які стали підставою для застосування щодо обвинувачених запобіжних заходів не зменшилися, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 у випадку звільнення з під варти може переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 раніше намагався переховатися, неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, і знову обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, офіційно не працював, тобто не має офіційного джерела доходів, а зазначені обставини його соціальних зв`язків, не виключають можливості настання зазначених ризиків, не гарантують його належну процесуальну поведінку.
Обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується також у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, відсутні таки обставини його соціальних зв`язків у місці його проживання які б впевнено гарантували його належну процесуальну поведінку та виключали можливість настання зазначених ризиків у випадку скасування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
З огляду на наведене, суд вважає, що застосовані до обвинувачених запобіжні заходи відповідають їх особі, характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню від суду, та не знаходить підстав для зміни їх на менш суворі, тому клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на менш суворий, та клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягають, та з метою запобігти спробам обвинувачених ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечення виконання ними процесуальних рішень, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, а обвинуваченого ОСОБА_7 під домашнім арештом в межах строків визначеного законом.
Керуючись ст.ст.183, 199, 331, 369 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 21 червня 2018 року включно.
Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 21 червня 2018 року включно, без змін його умов тримання та обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді від 25.04.2017 року.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на менш суворий, та клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну йому запобіжного заходу на менш суворий - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1