У Х В А Л А Справа № 200/1003/19
Ім`ям України Провадження № 1-кс/200/567/19
19 січня 2019 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисниці ОСОБА_5 ,
19 січня 2019 року слідчий СВ ДВП ГУ НП України у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором, звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у с. Бортничах Бориспільського району Київської області, громадянина України, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, офіційно не працює, зареєстрований та фактично мешкає у кв. АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 383 КК України.
Підстави для обрання саме такого запобіжного заходу навів наступні. Так, 17 січня 2019 року ОСОБА_4 письмово повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, у завідомо неправомірному повідомленні ним 15 січня 2019 року про вчинення злочину органу досудового розслідування щодо незаконного заволодіння автотранспортним засобом марки Тойота, моделі «Кемрі-2,4 L А/Т LЕ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , володільцем якого він є, невідомими особами. 18 січня 2019 року ОСОБА_4 письмово повідомлено про вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 289 КК України, у співучасті у незаконному заволодінні ним та іншими невстановленими особами автотранспортним засобом марки Тойота, моделі «Кемрі-2,4 L А/Т LЕ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , що вчинено за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість покарання за вчинення інкримінованих йому злочинів, слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 оскільки вони не зможуть забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала з наведених слідчим підстав, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту клопотання. Додатково пояснила, що ризиком у даному кримінальному провадженні є можливість переховування підозрюваного від слідства та суду, оскільки він не має постійного місця мешкання у м. Дніпрі, а підозра пред`явлена у вчиненні тяжких злочинів.
Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнає частково. Він має хоча і неофіційне, але постійне місце роботи, оскільки на автомобілі марки Тойота, моделі «Кемрі-2,4 L А/Т LЕ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , здійснював перевезення людей в режимі таксі, хоча і не оформлений, як приватний підприємець. Цей автомобіль за усною домовленістю надав йому у платне користування по 700 гривень на добу, ОСОБА_7 ще у 2017 році. Письмового договору оренди вони не укладали. Він здійснював перевезення людей на цьому автомобілі у режимі таксі у м. Києві і так познайомився із двома чоловіками, яких перевозив декілька разів. Вони замовили йому поїздку до м. Дніпра, де і підшукали йому квартиру на ніч, 14 січня 2019 року. Автомобіль він поставив на стоянку у дворі будинку, де ночував. Зранку він встав і побачив, що автомобіля немає. Після цього повідомив до відділу поліції про угон. В угоні участі не брав. Після відшукання автомобіля взнав, що якимось нотаріусом із м. Чернігова вказаний автомобіль після його угону перереєстровано з ОСОБА_7 на іншу особу. Свою вину у пред`явленій йому підозрі визнає частково, оскільки якби не відвіз людей у м. Дніпро, то і не було б незаконного заволодіння, з перереєстрацією права власності, зазначеним транспортним засобом. Він має постійне місце мешкання на утриманні неповнолітню дитину та дружину, не переховувався та не буде переховуватися від слідства, через що прохав відмовити у задоволенні клопотання.
Захисник теж заперечувала проти задоволення клопотання зважаючи на необґрунтованість підозри. Пояснила, що через те, що ОСОБА_4 мав технічний паспорт на автомобіль, який йому надав сам ОСОБА_7 для використання, як таксі, на платній основі, який є власником автомобіля, склад злочину, передбаченого ст. 289 КК України, у діях її підзахисного відсутній. Також, після того як він виявив зникнення автомобіля, то, як його користувач, повідомив про це поліцію, тобто виконав ті дії, які і повинен був виконати. Через це ознаки складу і злочину, передбаченого ст. 289 КК України, у його діях відсутні. З цих підстав прохала відмовити у задоволенні клопотання і обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на нічний час доби за місцем його реєстрації і мешкання.
У судовому засіданні встановлено, що 15 січня 2019 року ОСОБА_4 письмово повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, а 18 січня 2019 року про вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 289 КК України.
Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню.
Так, вважаю, що є усі підстави для того щоб обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, оскільки із зібраних у справі матеріалів випливає те, що він не міг не знати про те, що автомобіль відчужувався, шляхом незаконної перереєстрації права власності з ОСОБА_7 на іншу фізичну особу, з порушенням вимог чинного законодавства України, за сприяння саме тих осіб, яких він привіз до м. Дніпра із м. Києва. Про це може свідчити і те, що повідомлення про незаконне заволодіння автотранспортним засобом зроблено ОСОБА_4 , як його володільцем, не відразу по виявленню цього факту, що було б логічним, а наприкінці дня 15 січня 2019 року.
Вважаю доведеним наданими у суді поясненнями прокурора та матеріалами справи у їх сукупності, наявність ризику у вигляді можливого переховування від досудового слідства та суду з огляду на те, що покаранням за вчинення цього інкримінованого йому злочину може бути позбавлення волі стоком до 5 років, що є значним терміном.
Підстав вважати обгрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 289 КК України: співучасті у незаконному заволодінні ним та іншими невстановленими особами автотранспортним засобом марки Тойота, моделі «Кемрі-2,4 L А/Т LЕ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , що вчинено за попередньою змовою групою осіб, немає, оскільки до 15 січня 2019 року автомобілем ОСОБА_4 володів вже тривалий час на підставі усної домовленості із його власником ОСОБА_7 , що підтверджено матеріалами справи.
Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, вважаю, що для запобігання доведеному у суді ризику, слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації та фактичного мешкання.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначати в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або домашнього арешту не може перевищувати шістдесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою або домашнього арешту обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 не затримано, підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, пред`явлено 17 січня 2019 року, датою та часом закінчення дії ухвали про домашній арешт визначаю 14 годину 15 березня 2019 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 186, 194, 196, 309-310, 395 КПК України, -
У задоволенні клопотання слідчого СВ ДВП ГУ НП України у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 383 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації та фактичного мешкання у кв. АДРЕСА_1 , у період часу з 20 години по 07 годину наступного дня.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: не залишати місце своєї реєстрації та фактичного мешкання у кв. АДРЕСА_1 у період часу з 20 години по 07 годину наступного дня, окрім, як за дозволом слідчого, у провадженні якого перебуватиме справа, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про обставини, що зумовлюють його змінити свою реєстрацію та місце свого фактичного мешкання.
Дата закінчення дії ухвали - 14 година 15 березня 2019 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1