Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України

22 лютого 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000419 від 08 вересня 2016 року, за апеляційною скаргою прокурора Березнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 11 червня 2018 року
стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лінчин Березнівського району Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, не депутата, невійськовозобов`язаного, проживаючого АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого за ст. 246 КК України (в редакції Закону № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року),
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лінчин Березнівського району Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні знаходиться малолітня дитина, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого за ст. 246 КК України (в редакції Закону № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року), ?

В С Т А Н О В И Л А:

07 вересня 2016 року, приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , знаходячись у 20 кварталі 57 виділу Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство», що відноситься до заказника місцевого значення (загальнозоологічний) Урочище «Брище» і, відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд», належить до природно-заповідного фонду, самовільно, без відповідного дозволу, виданого уповноваженим органом, за допомогою бензопили, здійснили рубку двох сироростучих дерев породи «дуб», діаметром на пні 0,70 та 0,72 метра, спричинивши територіальній громаді, в особі Балашівської сільської ради, матеріальну шкоду.
Вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 11 червня 2018 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 визнано невинуватими у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України та виправдано у зв`язку із недоведеністю їх участі у вчиненні злочину за ст. 246 КК України.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не обирався.
Цивільний позов прокурора Березнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури в інтересах територіальної громади в особі Балашівської сільської ради Березнівської районної ради до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про стягнення збитків завданих злочином залишено без розгляду.
Вирішено питання щодо речових доказів по кримінальному провадженню
Витрати пов`язані із залученням експертів у сумі 1407 грн. 36 коп. віднесено на рахунок держави.
В поданій апеляційній скарзі прокурор покликається на необґрунтованість виправдувального вироку суду першої інстанції через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що суд невірно оцінив надані стороною обвинувачення докази і безпідставно виправдав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Зазначає, що наведені у вироку докази не були ретельно перевірені, зіставлені та належно оцінені у їх сукупності. Водночас, вказує, що вважає кваліфікацію дій обвинувачених за ст. 246 КК України, які виразились в умисній незаконній порубці дерев на територіях природно-заповідного фонду, вірною, їх причетність та винуватість у вчиненому доведеною, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.
Зазначає, що стороною обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 інкримінується за конструкцією злочин з формальним складом, для наявності об`єктивної сторони якого необов`язкове настання суспільно-небезпечних наслідків для кваліфікації злочину, тобто істотної шкоди, про яку зазначив суд. Конструктивною ознакою злочину в даному випадку є місце вчинення діяння (територія природно-заповідного фонду), яке сформульоване органом досудового розслідування в обвинувальному акті, було предметом судового розгляду і факт вчинення злочину на території природно-заповідного фонду підтверджується охоронним зобов`язанням, затвердженого начальником Державного управління охорони навколишнього природного середовища Рівненської області, згідно якого заказник місцевого значення Урочище «Брище», площею 850,0 га, розташований в тому числі в Бобрівському лісництві кв.20 вид.20-57 і входить до складу природно-заповідного фонду України, тобто в місці, де було здійснено обвинуваченими незаконну порубку двох дубів.
Вказує, що свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у своїх показаннях неодноразово вказували на вчинення рубки 07 вересня 2016 року на території природно-заповідного фонду (у 20 кварталі 57 виділу Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство») безпосередньо обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Вказує, що висновки суду першої інстанції не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, що свідчить, на його думку, про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Наявні в матеріалах кримінального провадження докази в своїй сукупності, на його думку, доводять наявність в діях обвинувачених всіх елементів складу інкримінованого їм злочину.
Просить вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 11 червня 2018 року скасувати. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України. Призначити ОСОБА_8 покарання за ст. 246 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України. Призначити ОСОБА_9 покарання за ст. 246 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов прокурора задовольнити. Стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь Балашівської сільської ради 20 196 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу, обвинувачених та захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження й доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, згідно ч.3 ст.370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Проте, вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції належним чином не були виконані, внаслідок чого допущена невідповідність викладених у виправдувальному вироку висновків фактичним обставинам кримінального провадження.
Як убачається зі змісту вироку суд, виправдовуючи ОСОБА_8 за ст. 246 КК України та ОСОБА_9 за ст. 246 КК України, наведених вище вимог кримінального процесуального закону не дотримався.
Так, суд першої інстанції, дослідивши безпосередньо в ході судового розгляду показання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , а також письмові докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку про недоведеність стороною обвинувачення винуватості обвинувачених поза розумним сумнівом.
За клопотанням сторони обвинувачення про проведення часткового судового слідства, колегія суддів, допитавши обвинувачених, свідків та дослідивши письмові докази по кримінальному провадженню, надані стороною обвинувачення, прийшла до висновку, що пред`явлене ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачення доведено повністю і їх дії вірно кваліфіковані за ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев на територіях природно-заповідного фонду.
Так, допитаний в апеляційному суді обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України не визнав та показав, що 07 вересня 2016 року, приблизно з 20 год. до ранку наступного дня, він перебував вдома за місцем свого проживання, крім нього в будинку перебували його дружина ОСОБА_16 , матір ОСОБА_17 та ОСОБА_8 , якого запросив до себе. Вказує, що разом з ОСОБА_8 та дружиною ОСОБА_16 дивились фільм та пили чай. Приблизно о 24 год. почув гавкіт собак, вийшовши на вулицю побачив, що на його подвір`я заїхав мотоцикл, підійшовши ближче, побачив, що це лісничий ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . ОСОБА_11 звинуватив його у порубці дуба, на що він відповів, що не різав ніякого дуба, і показавши куди виїхати попросив їх залишити подвір`я. Останні поїхали в сторону лісу. Це бачив ОСОБА_8 та його матір (крізь вікно). Зазначив, що пилорами чи будь-якого іншого станка для обробки деревини ні він, ні ОСОБА_8 не мають. Від його будинку до лісового масиву відстань складає приблизно 1 км, їхати підводою приблизно 30 хв. Коли приїхали ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кінь знаходився в хліві, а віз на подвір`ї. Вказав на наявність неприязних стосунків з ОСОБА_15 до подій 07 вересня 2016 року.
ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційної інстанції з приводу подій 07 вересня 2016 року дав аналогічні показання показанням ОСОБА_9 . Ствердив, що 07 вересня 2016 року, приблизно з 20 год., перебував у будинку ОСОБА_9 , з останнім та його дружиною ОСОБА_16 дивились телевізор. Вказав, що розмови, яка відбулась, приблизно о 24 год., між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 не чув, оскільки знаходився від них на відстані 30 м. Про те, що ОСОБА_11 підозрює їх у викраденні дуба дізнався зі слів ОСОБА_9 .
Невизнання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 своєї вини у незаконній порубці дерев на територіях природно-заповідного фонду колегією суддів розцінюється як спосіб самозахисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.
Однак такі показання обвинувачених спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні апеляційної інстанції належних та допустимих доказів.
Так, допитаний в апеляційному суді в якості свідка ОСОБА_13 помічник лісничого Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство» з приводу подій, що мали місце 07 вересня 2016 року пояснив, що перебуваючи з ОСОБА_15 (майстром лісу) на чергуванні згідно графіка, приблизно о 22-23 год., в напрямку 20-21 кварталу почули звук роботи бензопили і поїхали в тому напрямку. Ствердив, що на місці рубки (20 квартал 57 виділу лісового масиву Бобрівського лісництва) впізнав по голосу і силуетах ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які спілкувалися між собою, та в яких були фонарики на «лобі»; третю особу, яка була з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не впізнав, оскільки темна пора доби і фонарика у останнього не було. Вказав, що деревину, породи дуб бензопилою різав ОСОБА_9 . Зазначив, що загружені 2 підводи по одній колоді кожна рушили в сторону села. Про це повідомили лісничого ОСОБА_11 . Після того, як підводи почали рухатись йшли за ними пішки до місця, де були скинуті колоди (перед виїздом на поле, праворуч), що скаладає приблизно 1 км. від місця вирубки. Зазначив, що в с. Лінчин Березнівського району Рівненської області проживає приблизно 14 років, а тому всіх жителів села добре знає, зокрема і ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .
Свідок ОСОБА_15 (лісничий Князівського лісництва) в апеляційному суді з приводу подій 07 вересня 2016 року дав аналогічні показання, показанням свідка ОСОБА_13 . Ствердив, що підійшовши до місця роботи бензопили, за м. 30 побачили трьох осіб, з яких впізнали, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (по голосу і вигляду (обличчю), які ріжуть дерево (одне вже лежало), крижують і грузять колоди на 2 підводи. Зазначив, що ОСОБА_9 різав і крижував деревину. Загружені колодами підводи рухались в сторону с. Лінчин. Йшли за підводами, підійшовши до мотоцикла, якого лишили неподалік, почали далі їхали мотоциклом. Чули, як впали колоди, під`їхавши побачили, що праворуч від дороги, на полі лежали 2 колоди.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 (у 2016 році працював майстром лісу Бобрівського лісництва) щодо подій 07 вересня 2016 року зазначив, що після телефонного дзвінка лісничого ОСОБА_11 , приблизно о 23 год., поїхав за ним до лісництва. Їхали в сторону урочища «Круги» більше 1 км., далі лісничий сказав повернути направо і заїхали до домогосподарства ОСОБА_9 . Про що спілкувався ОСОБА_11 з ОСОБА_9 він не чув. Зазначив, що ніякого воза по дорозі не обганяли. Заперечив факт погрози для них ОСОБА_9 металевою трубою від воза.
Однак такі показання свідка ОСОБА_12 суперечать показанням, наданим останнім 19 вересня 2016 року в ході досудового розслідування даного кримінального провадження. По даному факту за ч.1 ст. 384 КК України 12 грудня 2018 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000240.
Так, з дослідженого в судовому засіданні апеляційної інстанції протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 19 вересня 2016 року (м.к.п., а. 14-15), вбачається, що по суті поставлених питань з приводу подій 07 вересня 2016 року ОСОБА_12 пояснив, що приблизно о 23 год. 30 хв., до нього на мобільний телефон зателефонував в.о. лісничого Бобрівського лісництва ОСОБА_11 та повідомив, що в кв. 20 вчинено самовільну порубку і щоб він їхав із ним в урочище «Круги», оскільки особи, які це вчинили рухаються туди. Після того як вони туди приїхали, то у даному урочищі почули брязкіт повозки і почали їхати за ними у сторону с. Лінчин Березнівського району. У с. Лінчин вони обігнали одну підводу, виїхавши їй наперед. Зупинили підводу, на якій перебував ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , однак деревини на повозці уже не було. Після чого ОСОБА_9 витяг з повозки металеву трубу та почав перед ними махати, погрожуючи, щоб їхали четь, інакше повбиває їх. Після даного конфлікту вони з лісничим по слідах від повозки повернулися назад. В урочищі «Круги» помітили дві колоди породи «дуб звичайний», біля чого знаходилися майстер лісу ОСОБА_15 та помічник лісничого ОСОБА_13 . Замірявши деревину, було встановлено, що забрано дві колоди, довжиною кожна по 3.10 м. та діаметром одна 47 см. та 50 см., які після замірювання були доставлені на територію Бобрівського лісництва. Після чого по слідах вони попрямували на територію самовільної порубки та виявили два пні, діаметром 70 см. та 72 см.; біля пня, діаметром 72 см. лежали два відкрижовані сортименти деревини, довжиною 3.10 м. Дану деревину також було доставлено до Бобрівського лісництва.
Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_11 , який на даний час перебуває на посаді інженера з лісокористування Березнівського лісгоспу, пояснив, що 07 вересня 2016 року (на той час був в.о. лісничого Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство»), приблизно о 23 год. надійшов дзвінок від майстра лісу ОСОБА_15 , який перебував у рейді з помічником лісничого ОСОБА_13 , що працює пилка в межах 20 кварталу, на що він сказав в телефонній розмові, щоб вони рухатись в тому напрямку і по можливості виявили осіб. Приблизно через 20 хв. з телефонних розмов дізнався, що дерева вже були зрізані, вони впізнали осіб, це були ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , в яких були фонарики на лобі; останні загрузили колоди на дві підводи і рухались в сторону села, напрямок урочища «Круги». Зазначив, що він з ОСОБА_12 їхали ззаді за підводами, а перед в`їздом у двір ОСОБА_9 , перегородили мотоциклом дорогу другій підводі, оскільки за відсутності достатньої кількості лісової охорони не мали можливості зупини і підводу, яка їхала першою з невідомою особою. Тоді ОСОБА_9 взяв металеву ручку від воза і почав погрожувати. ОСОБА_11 вказав, що погрози фізичною розправою зі сторони ОСОБА_9 відбувались в присутності ОСОБА_12 та ОСОБА_8 . ОСОБА_11 зазначив, що про факт погрози повідомляв слідчого, чи письмово повідомляв правоохоронні органи не пам`ятає, про прийняті процесуальні рішення з цього приводу йому не відомо.
Підстав сумніватись у показах свідків, які були попереджені про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, у колегії суддів немає. Як вірно звертає увагу прокурор, дані свідки у своїх показах підтвердили рубку двох дерев, породи «дуб» у 20 кварталі 57 виділу Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство» саме обвинуваченими, вказавши на розподіл їх таких незаконних дій.
Крім того, апеляційним судом також були повторно досліджені і письмові докази по даному кримінальному провадженню.
Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 15 вересня 2016 року з ілюстрованими фототаблицями, зі схематичним позначенням, проведеного слідчим на лісовій ділянці, яка знаходиться у кварталі 20, 57 виділу Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство», на ділянці лісового масиву виявлено та оглянуто два пні від свіжозрізаних дерев породи «дуб», діаметром 70 см. і 72 см. (м.к.п., а. 6-12).
З акта огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 08 вересня 2016 року, складеного майстром лісу Бобрівського лісництва ОСОБА_15 , за участі в.о. лісничого Бобрівського лісництва ОСОБА_11 , помічника лісничого ОСОБА_13 , вбачається, що у 20 кварталі Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство» було виявлено незаконну порубку двох сироростучих дерев породи «дуб», діаметром на пні 0,70 та 0,72 метра (м.к.п., а 39), чим завдано збитків на суму 20196, 00 грн., відповідно до розрахунку суми збитків (м.к.п., а.40).
Відповідно до протоколу огляду предметів від 10 січня 2017 року з доданими фототаблицями до нього, огляду піддано незаконно зрублену деревину породи «дуб», 3-4 колода (хлист) є комлевими колодами, які відрізані знизу від ростучого дерева, згідно замірів, діаметр колод складає 0.70 та 0, 72 м., загальна кубатура деревини 2, 57 метра кубічних (м.к.п., а. 74-76).
Згідно висновоку судової трасологічної експертизи від 20 лютого 2017року №1.5-54/16 зріз з комлевої частини пня № 1, вилучений 08 вересня 2016року під час огляду місця події в лісовому масиві, зокрема в 20 кварталі 57 виділу, що знаходиться у 8 обході Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство» та частина стовбуру (колода) №1, виявлена та доставлена працівниками лісового господарства до нижнього складу ДП «Березнівське лісове господарство», до розділення - складали одне ціле (один стовбур). Зріз із комлевої частини пня № 2, вилучений 08 вересня 2016року під час огляду місця події в лісовому масиві, зокрема в 20 кварталі 57 виділу, що знаходиться у 8 обході Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство» та частина стовбуру (колода) №2, виявлена та доставлена працівникам лісового господарства до нижнього складу ДП «Березнівське лісове господарство», до розділення складали одне ціле (один стовбур) (Т.№ 1, а.м.п.113-119).
Покази допитаних в апеляційній інстанції свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , наданих ним 19 вересня 2016 року слідчому Березнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області повністю узгоджуються з вищенаведеними письмовими доказами, з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Показання допитаних судом першої інстанції в якості свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 спростовуються дослідженими судом апеляційної інстанції доказами.
Інші досліджені в судовому засіданні докази судом першої інстанції (дані протоколу обшуку від 22 грудня 2016 року, постанова про визнання та прилучення речових доказів від 24 січня 2017 року, ухвала слідчого слідчого судді Березнівського районного суду від 28 грудня 2016 року про накладення арешту на бензопилу, марки «STIHL 180», показання свідка ОСОБА_14 , зазначені у вироку місцевого суду), на думку колегії суддів, обґрунтовано не взято до уваги, як докази підтвердження вини обвинувачених.
Незважаючи на таку позицію обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що їх винуватість в незаконній порубці дерев на територіях природно-заповідного фонду за викладених фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення встановлена і підтверджується сукупністю зібраних та наданих стороною обвинувачення доказів, які були повністю досліджені судом першої інстанції в судовому засіданні, однак місцевий суд дав неправильну оцінку та дійшов помилкового висновку про недоведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ст. 246 КК України, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, та повторно досліджених під час апеляційного розгляду.
Висновок суду першої інстанції, що обов`язковою умовою для встановлення об`єктивної сторони злочину за ст. 246 КК України є доведеність істотної шкоди, а її недоведеністю не доведена об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 246 КК України, внаслідок чого підстав у суду для обґрунтованого, переконливого, неспростовного висновку про наявність в діях обвинувачених складу кримінального правопорушення немає, є помилковим.
Незаконна порубка у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах є вже достатньою підставою для кваліфікації діяння за ст. 246 ? істотна шкода у такому випадку не є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину.

Факт вчинення інкримінованого обвинуваченими злочину на території природно заповідного фонду підтверджується охоронним зобов`язанням, затвердженим начальником Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Рівненській області, згідно якого заказник місцевого значення (загальнозоологічний) Урочище Брище», площею 850,0 га, розташований в тому числі в Бобрівському лісництві кв.20 вид. 45-59, і входить до складу природно-заповідного фонду України, який охороняється як національне надбання і є складовою частиною світової системи природних територій і об`єктів, що перебувають під особливою охороною, тобто і місці, де було здійснено обвинуваченими незаконну порубку двох дубів.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
За таких обставин, вирок суду першої інстанції не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому колегія суддів вважає, що ухвалений Березнівським районним судом Рівненської області виправдувальний вирок від 11 червня 2018 року стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підлягає скасуванню з ухваленням вироку апеляційним судом за правилами п.3 ч.1 ст. 420 КПК України, яким ОСОБА_9 та ОСОБА_8 слід визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України.
Дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 колегія суддів кваліфікує за ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев на територіях природно-заповідного фонду.
Що стосується призначення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 покарання за ст. 246 КК України, то колегія суддів, відповідно до ст.12 КК України, враховує, що обвинуваченими вчинено злочин середньої тяжкості, вони позитивно характеризуються по місцю проживання, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалися, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено. Крім того, що стосується особи ОСОБА_9 , то відповідно до довідки Балашівської сільської ради від 13 грудня 2016 року № 2068, на його утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_18 , 2016 року народження (м.к.п., а.44). З урахуванням всіх обставин вчинення обвинуваченими злочину, керуючись загальними засадами призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, виходячи із встановленої ст. 50 КК України мети покарання ? кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 та ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, яке передбачене санкцією ст. 246 КК України. Підстав для призначення інших альтернативних покарань, передбачених санкцією вказаної статті суд не знаходить.
Саме таке покарання, на думку колегії суддів, буде справедливим, необхідним й достатнім для усвідомлення обвинуваченими неправомірності своїх дій, їх виправлення, а також попередження вчинення нових злочинів в майбутньому.
Разом з тим, колегія суддів, враховуючи тяжкість злочину, особу винних та встановлені обставини кримінального провадження, приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства та вважає за можливе звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, та з покладенням на них обов`язків, передбачених ст.76 КК України, на що вказується і в апеляційній скарзі прокурора, та не заперечується прокурорами і при апеляційному перегляді оскаржуваного вироку.

Крім того, матеріалами кримінального провадження встановлено, що прокурором Березнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 в інтересах територіальної громади в особі Балашівської сільської ради Березнівського району Рівненської області заявлено цивільний позов до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про стягнення збитків завданих злочином в сумі 20 196 грн.
Цивільний позов вмотивовано тим, що внаслідок незаконної порубки двох сироростучих дерев породи «дуб», загальною кубомасою 4,08 м. куб. на території 20 кварталу 57 виділу Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство» ОСОБА_9 та ОСОБА_8 заподіяли територіальній громаді в особі Балашівської сільської ради шкоду, відповідно до акту огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 08 вересня 2016 року та розрахунку суми збитків, на загальну суму 20 196, 00 грн.
Згідно ч.4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Частиною 5 зазначеної статті передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Статтею 1192 ЦК України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Обов`язок доказування майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню за цивільним позовом, що є предметом цивільного позову (матеріально-правово вимога, вид шкоди та її розмір), покладається на прокурора.
Однак, прокурором в порушення зазначених вимог кримінального процесуального, цивільного процесуального та цивільного законодавства належним чином не підтверджено заподіяні територіальній громаді в особі Балашівської сільської ради матеріальні збитки на суму 20 196, 00 грн.
Як вбачається з цивільного позову прокурор суму матеріальних збитків обґрунтовує актом огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 08 вересня 2016 року, складеного майстром лісу Бобрівського лісництва ОСОБА_15 , за участі в.о. лісничого Бобрівського лісництва ОСОБА_11 , помічника лісничого ОСОБА_13 , та розрахунком суми збитків за підписом інженера охорони і захисту лісу ОСОБА_19 , без долучення відповідних підтверджуючих документів про наявність у даних осіб таких повноважень відповідно до вимог законодавства, що безсумнівно вказувало б на обґрунтований розрахунок суми збитку.
В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_7 зазначив, що експертної оцінки матеріальної шкоди, заподіяної даним злочином не проводилось в силу того, що стороною обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 інкримінується за конструкцією злочин з формальним складом, для наявності об`єктивної сторони якого необов`язкове настання суспільно-небезпечних наслідків для кваліфікації злочину, тобто істотної шкоди.
З урахуванням наведенного, колегія суддів вважає, що цивільний позов прокурора підлягає залишенню без розгляду, оскільки апеляційна інстанція позбавлена процесуальної можливості вирішення питання цивільного позову у даному кримінальному провадженні у відповідності до вимог ст. 129 КПК України.
Колегія суддів вважає, що за правилами ч.2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 слід стягнути солідарно на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 1407 грн. 36 коп.
Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
У зв`язку з наведеним апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а виправдувальний вирок районного суду скасуванню, з ухваленням апеляційним судом свого вироку.
Керуючись ст.ст.100, 124, 404, 405, 407, 409, 374, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Березнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 11 червня 2018 року стосовно ОСОБА_9 за ст. 246 КК України, ОСОБА_8 за ст. 246 КК України скасувати.

Ухвалити вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік.
На підставі п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступний обов`язок: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік.
На підставі п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступний обов`язок: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов прокурора Березнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 в інтересах територіальної громади в особі Балашівської сільської ради до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про стягнення збитків завданих злочином в сумі 20 196 грн. залишити без розгляду.
Стягнути солідарно з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 в дохід держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судової трасологічної експертизи від 20 лютого 2017року в сумі 1407 грн. 36 коп. (одна тисяча чотириста сім гривень тридцять шість копійок).
Речові докази по кримінальному провадженню у вигляді: бензинова пила марки «STIHL 180», яка передана на зберігання в камеру зберігання речових доказів Березнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області повернути власнику.
Речові докази по кримінальному провадженню у вигляді: зрізи з комлевих частин пнів дерев породи «дуб», деревину породи «дуб» в кількості 9 (дев`ять) колод ? звернути в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3