ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №1-в/646/336/18 Головуючий 1 інстанції: Янцовська
Провадження №11кп/818/102/18 Доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ст.81 КК України .

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10 серпня 2018 року відносно ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.

В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав на те, що засуджений ОСОБА_6 порушував вимоги режиму тримання та розпорядок дня, має стягнення, негативно характеризується, до поставлених завдань ставиться негативно, не бажає підвищувати свій духовний розвиток та загальноосвітній рівень. Крім того, відповідно до протоколу №20 засідання комісії від 17.05.2017 року ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» ОСОБА_6 відбув встановлену законом частину строку покарання, але за час відбування покарання своєю по віденкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати, задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення.
З ухвалою суду не згоден, зазначає, що судом не були всебічно досліджені обставини справи.
Вказує на те, що він щиро розкаюється у скоєному, змінив своє ставлення до життя, сім`я потребує його допомоги.
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_6 я кий просив задовольнити апеляційну скаргу, прокуроря, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з насупного.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Вимогами ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).
Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.
Згідно витягу з протоколу № 20 засідання комісії від 17.05.2017 р. ДУ «Диканівськавиправна колонія(№12)» ОСОБА_6 відбув встановлену законом частину строку покарання, але за час відбування покарання своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.
Крім того, як встановлено судом під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_6 , останній згідно характеристики, наданої за місцем відбування покарання вимоги режиму тримання та розпорядок дня порушував, має стягнення, характеризується негативно, також до поставлених завдань ставиться негативно, не бажає підвищувати свій духовний розвиток та загальноосвітній рівень.
Таким чином є вірним висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 , не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також не довів своєю діяльністю прагнення спокутувати вину за вчинений злочин.
Доводи апеляційної скарги засудженого щодо необхідності догляду за родичами, які потребують його допомоги, не свідчать про його виправлення.
Таким чином ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а відтак колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10 серпня 2018 року відносно ОСОБА_6 без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -