Справа №295/3475/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомир клопотання адвоката ОСОБА_3 що діє в інтересах ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал», ОСОБА_4 про скасування арешту майна -

Встановив:

До Богунського районного суду м. Житомира надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 що діє в інтересах ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал», ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалами Богунського районного суду м. Житомира від 09.06.2017 року по справам № 295/6281/17.

В обґрунтування вимог заявник вказав, що необхідність накладення арешту на майно була зумовлена тим, що в провадженні Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебувало кримінальне провадження №0003017 від 08.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України з посиланням на те, що 08.06.2017 року до Житомирського ВП надійшла заява ОСОБА_5 з приводу того, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи майном, а саме квартирою, що належить ОСОБА_5 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування було встановлено, що 19.05.2017 року вищевказану квартиру незаконно зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 3049, виданий 16.10.2012, видавник: Приватний нотаріус Макіївського міського нотаріального округу Донецької області, а 26.05.2017 року перереєстровано на ТОВ «Фініфіком» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 16.05.2017, видавник: ТОВ «Фініфіком».

З метою недопущення подальших незаконних дій та здійснення відчуження та перереєстрації майна на користь третіх осіб було накладено арешт.

Попереднім власником спірної квартири з володіння якого вона вибула в наслідок незаконних дій було ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал», яка уклала попередній договір купівлі-продажу квартири з ОСОБА_5 .

З метою відновлення порушених права власника та повернення квартири АДРЕСА_2 , у власність заявника шляхом витребування було подано позов до господарського суду Житомирської області про витребування майна у ТОВ «Фініфіком».

24.09.2018 року рішенням Господарського суду Житомирської області №906/260/18, яке набрало законної сили, було витребувано у ТОВ «Фініфіком» на користь ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал» квартиру АДРЕСА_2 .

З метою відновлення порушених прав власника квартири ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал» та виконання рішення суду щодо витребування квартири АДРЕСА_2 шляхом відновлення первинної реєстрації права власності, необхідно скасувати накладений арешт.

В судовому засіданні адвокат клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін, вивчивши клопотання про скасування арешту майна, встановив.

Відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомир від 09.06.2017 року №295/6281/17 було накладено арешт у формі заборони здійснення будь-яких реєстраційних дій, пов`язаних з переходом права власності на квартиру АДРЕСА_2 .

24.09.2018 року рішенням Господарського суду Житомирської області №906/260/18, було витребувано у ТОВ «Фініфіком» на користь ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал» квартиру №93, що знаходиться за адресою: вул. Перемоги 99 у м. Житомирі.

Згідно частини 1 статті 170 КПК України зі змінами внесеними в редакції Закону №769-VIII від 10.11.2015 р., які набрали чинності 11.12.2015 р., вказано, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таким чином саме на власника або володільця майна покладається обов`язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на грошові кошти накладено необґрунтовано

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Зі змісту ч. 2 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 статті 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 р. № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи:не були присутні при розгляді питання про арешт майна;доведуть, що в подальшому /застосуванні цього заходу минула потреба; доведуть, що арешт накладено необгрунтовано.

Згідно з ч.2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів часників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та упередженого розслідування і судового розгляду.

Оскільки рішенням суду квартиру АДРЕСА_2 витребувано на користь первісного власника, то в подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

Враховуючи вищевикладеним та той факт, що наявність арешту перешкоджає реєстрації права власності на квартиру за належним власником, то є всі підстави для скасування арешту.

Керуючись ст. ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

Постановив:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_2 , накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомир від 09.06.2017 року №295/6281/17 у кримінальному провадженні №0003017 від 08.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Богунського
районного суду м. Житомира ОСОБА_1