Справа № 737/532/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/186/18
Категорія - ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 березня 2018 року за № 0000077 за апеляційними скаргами прокурора Куликівського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 липня 2018 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Куликівка Куликівського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14 липня 2016 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 850 грн., знятий з обліку 28 листопада 2016 року по відбуттю покарання,

- 07 березня 2017 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ст. 69, ч. 2 ст. 185 КК України до 150 годин громадських робіт, знятий з обліку 19 червня 2017 року по відбуттю покарання,

- 16 лютого 2018 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 липня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2018 року у виді арешту строком три місяці, перевівши арешт у позбавлення волі за правилами ч. 1 ст. 72 КК України і за сукупністю вироків остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років один місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , до вступу вироку у законну силу, залишено тримання під вартою. Строк покарання постановлено рахувати з дня його затримання 18 березня 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 13 482 грн. 64 коп. процесуальних витрат.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 18 березня 2018 року, близько 07 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у кімнаті будинку АДРЕСА_1 в ході сварки, яка виникла з мотивів особистих неприязних стосунків, з метою умисного вбивства ОСОБА_10 , наніс їй один удар лезом ножа в область серця, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця, від яких остання померла на місці події.

Смерть ОСОБА_10 настала від тампонади серця кров`ю, що виникла внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з наскрізним ушкодженням передньої стінки лівого шлуночка серця та за ступенем тяжкості має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, і знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок суду змінити, пом`якшити призначене покарання та обрати міру покарання відносно ОСОБА_7 у виді 7 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати частину не відбутого покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16.02.2018 року у виді арешту строком на три місяці, перевівши арешт у позбавлення волі за правилами ч. 1 ст. 72 КК України і остаточно призначити покарання у виді 7 років 1 міс. позбавлення волі.

Зазначає, що при обранні міри покарання судом належним чином не було враховано ступінь суспільної небезпеки та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винуватого, а саме, його похилий вік, характеристику з місця проживання, повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочинів, міцні соціальні зв`язки, сімейний стан, те, що він не притягувався до адміністративної відповідальності. Також, на думку захисника, судове рішення не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки судом не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на визначення міри покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в зв`язку з м`якістю призначеного покарання, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16.02.2018 року у виді арешту, перевівши арешт у позбавлення волі за правилами ч. 1 ст. 72 КК України і за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років 1 місяць.

Також просить дослідити характеризуючі дані на обвинуваченого ОСОБА_7 , які містяться в матеріалах провадження.

Не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного ОСОБА_11 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення внаслідок м`якості. Вказує, що обвинувачений вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких та становить велику підвищену суспільну небезпеку. Призначаючи покарання, суд зазначив, але не врахував в достатній мірі ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, адже ОСОБА_7 неодноразово судимий за умисні злочини, у 2018 році маючи не зняту та непогашену судимість вчинив злочин, за який 16.02.2018 року вироком Чернігівського районного суду засуджений до реальної міри покарання, проте, на шлях виправлення не став та вчинив новий особливо тяжкий злочин позбавив життя особи, яке є найвищою соціальною цінністю. Зауважує, що ОСОБА_7 вчинив вбивство при обставинах, які обтяжують покарання, а саме, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину, вчинення злочину щодо особи, з якою винуватий перебував у близьких стосунках, але суд не врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого і призначив покарання, яке не є достатнім.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, позицію захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що обидві скарги задоволенню не підлягають. Таке рішення колегія суддів ґрунтує наступним.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду матеріалів провадження судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю і щиро розкаявся. В засіданні апеляційного суду просив пом`якшити призначене покарання, мотивуючи це поганим станом здоров`я.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, місцевий суд при призначенні покарання ОСОБА_7 в повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України, а також роз`яснень, що містяться в Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу винного, який є пенсіонером, його посередню характеристику, похилий вік обвинуваченого, його відношення до наслідків, наявність пом`якшуючих покарання обставин визнання провини, активне сприяння розкриттю злочину, та врахував обставини, що обтяжують його покарання, а саме, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину, вчинення злочину щодо особи, з якою винуватий перебував у близьких стосунках.

За таких обставин, враховуючи повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, та з урахуванням конкретних обставин провадження і даних про особу обвинуваченого, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за інкримінований йому злочин, визнавши таке покарання необхідним і достатнім для перевиховання обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів. З таким висновком погоджується і колегія суддів. Покарання обвинуваченому призначене не у мінімальному розмірі, передбаченому законом за даний злочин.

В апеляційній скарзі прокурора не наведено і в засіданні апеляційного суду не знайшло свого підтвердження чому призначення саме більш суворого покарання сприятиме виправленню і перевихованню засудженого. Усі обставини, на які посилається автор апеляційної скарги сторони обвинувачення були враховані судом при ухваленні вироку, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку з підстав, на які посилається апелянт.

Крім того, не ґрунтуються на матеріалах провадження і доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і необхідності призначення більш м`якого покарання. З урахуванням даних про попередні судимості, підстав для пом?якшення покарання колегія суддів не вбачає.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування та судове слідство проведено з достатньою повнотою. Всі об`єктивні дані, які впливають на вид та розмір покарання, були враховані судом при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за вчинений ним злочин і наведені вище.

Відтак апеляційний суд, з огляду на вчинення обвинуваченим особливо тяжкого злочину вважає, що з урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для призначеного ОСОБА_7 більш м`якого покарання, як просить захисник обвинуваченого, а також для призначення обвинуваченому більш суворого покарання у виді 10 років 1 місяця позбавлення волі, як просить в своїй апеляційній скарзі прокурор.

Отже, усі обставини, на які посилаються апелянти в своїх апеляційних скаргах, були враховані судом при постановленні вироку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не знайшла підстав для задоволення поданих у справі апеляційних скарг та скасування оскаржуваного вироку, який, на переконання колегії суддів, є законним та обґрунтованим.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну оскаржуваного вироку суду при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407-409, 411-419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 та прокурора Куликівського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 липня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим під вартою в той же строк з моменту отримання ним копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4