Провадження № 1-кс/760/221/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_3 , прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , в якому він просить скасувати накладений у кримінальному провадженні № 0000287 арешт належного ОСОБА_5 майна, а саме: автомобіль марки AUDI A6, чорного кольору, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 з номером шасі НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та зобов`язати Національне антикорупційне бюро України повернути ОСОБА_5 зазначене майно.

Заявник адвокат ОСОБА_6 вказує, що 18.12.2017 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва задоволено клопотання детектива та накладено арешт на автомобіль марки AUDI A6, чорного кольору, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 з номером шасі НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 , яка не є підозрюваною та не має будь - якого процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0000287 від 25.11.2013 року, а тому згідно КПК України, не несе кримінальної відповідальності за дії інших осіб, в тому числі з якими перебуває у родинних відносинах, та пов`язані з цим правові наслідки, зокрема конфіскації, про яку було зазначено в ухвалі про арешт.

Також, заявник просив скасувати накладений згідно ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.12.2017 року арешт, оскільки докази того, що автомобіль набутий ОСОБА_5 безоплатно або за вищу або нижчу ринкову вартість, її обізнаності у тому, що вказане майно відповідає будь - якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 статті 96-2 КК України відсутні.

Разом з тим, заявник вказав, що ОСОБА_5 не несе цивільної відповідальності за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваних у даному кримінальному провадженні, якщо вироком суду буде встановлено, що вони (підозрювані) вчинили суспільно небезпечне діяння за яке КК України передбачене покарання.

Окрім цього, в обґрунтування клопотання заявник зазначив, що автомобіль марки AUDI A6, чорного кольору, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 з номером шасі НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_7 , не має, а отже, не зберіг на собі сліди та не містить інших відомостей, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі не є предметом, що був об`єктом кримінального протиправних дій, чи річчю, набутою протиправним шляхом.

Також, обґрунтовуючи клопотання, заявник зазначив, що дані щодо родинних відносин ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_7 та використання останнім транспортного засобу не доводять вимоги, передбачені ч.4 ст.170 КПК України, лише констатують факт родинних зв`язків та використання зазначеного транспорту, а тому арешт майна є необґрунтованим та не відповідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини, а тому підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилався на те, що воно необґрунтоване, адже захисником не наведено підстави, з огляду на які є необхідність у знятті арешту. Крім того, наголосив на тому, що адвокатом оскаржувалась ухвала слідчого судді від 18.12.2017 року в апеляційному порядку, яку колегією суддів Київського апеляційного суду від 14.11.2018 року залишено без змін, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволені клопотання повністю.
Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом положень ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000287 від 25.11.2013 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.1 та ч.2 ст.364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.12.2017 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва задоволено клопотання детектива та накладено арешт на автомобіль марки AUDI A6, чорного кольору, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 з номером шасі НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 .

Як вбачається з ухвали слідчого судді арешт на автомобіль було накладено для можливості в подальшому застосування спеціальної конфіскації у разі призначення підозрюваному ОСОБА_7 покарання у виді конфіскації майна, як виду покарання, що передбачене санкцією ч.5 ст.191 КК України, а також з метою унеможливлення зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати провадженню.

Окрім цього, встановлено, що адвокатом ОСОБА_3 було подано апеляційну скаргу, на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.12.2017 року про накладення арешту на автомобіль марки AUDI A6, чорного кольору, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 з номером шасі НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , яку колегією суддів Київського апеляційного суду від 14.11.2018 року залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.12.2017 року, якою задоволено клопотання детектива про накладення арешту на майно - без зміни, з наведенням відповідних обґрунтувань. Тобто, законність прийнятого слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва про накладення арешту рішення було встановлено Київським апеляційним судом, а тому твердження адвоката на невиправданість арешту не може слугувати підставою для скасування арешту в силу норм КПК України.
Окрім того, вимоги представника власника майна про скасування арешту з автомобіля, який належить ОСОБА_5 не підлягають задоволенню, оскільки заявником не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення відпала потреба.

Крім того, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, з матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що викладені в клопотанні доводи не встановлюють наявність всіх умов, які мають бути підставою скасування накладеного арешту майна відповідно до вимог ст.174 КПК України, тому вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 369, 371, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1