Провадження №1-кс/760/3363/19
Справа 760/5529/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання сторони кримінального провадження - старшого слідчого з ОВС відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_3 , яке погоджено заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 21.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 21.02.2018 року Слідчим управлінням ФР ГУ ДФС у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000013.
На обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що в ході здійснення досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи, діючи на території Київської області створили та придбали протягом 2016-2017 років низку суб`єктів господарської діяльності з ознаками фіктивності, зокрема: ТОВ «Зюзя» () з метою прикриття незаконної діяльності шляхом їх використання у злочинних схемах зі створення штучної видимості законності здійснення ^фінансово-господарських операцій з метою незаконного завищення валових витрат та ^податкового кредиту з податку на додану вартість підприємствами реального сектору економіки, та щодо створення штучної видимості законності перерахування на їх розрахункові рахунки грошових коштів з метою їх подальшого обготівковування підприємствами реального сектору економіки, тим самим вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 205 КК України.

Крім того, слідчий зазначав, що згідно службової записки Управління внутрішньої безпеки ТО ДФС у Київській області від 20.02.2018 вих. № 93/10-36-22-01, від 22.03.2018 вих. №173/10-36-22-01 в ході комплексного аналізу даних АІС «Податковий блок» та Єдиного реєстру податкових накладних АІС «Архів електронної звітності» встановлено, що на обліку у Києво-Святошинській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області перебуває ряд ризикових суб`єктів господарювання, які беруть участь у схемах придбання та постачання сумнівного податкового кредиту та входять до складу груп підприємств з ознаками фіктивності.
Також, слідчий зазначав, що в ході досудового розслідування встановлено, що усі зазначені суб`єкти пов`язані між собою та використовуються однією групою осіб з метою формування «схемного» податкового кредиту для суб`єктів господарювання реального сектору економіки, встановлено нереальність продажу ідентифікованого товару за відсутності реального придбання цього ж товару або відсутності (нереальності) власного формування відповідних активів, оскільки встановлено невідповідність реалізованих товарів від зазначених підприємств на адресу контрагентів-покупців серед яких підприємства реального сектору економіки у період 2016-2017 років та придбаних по ланцюгу постачання товарів від контрагентів-постачальників підприємств-імпортерів за період 2017 року, відповідно до наявної податкової інформації, яка зберігається в інформаційних базах контролюючих органів (ІС «Податковий блок»; архіві електронної звітності (ЄРПН) та ін.).
Слідчий вказує, що перелічені суб`єкти підприємницької діяльності, включаючи ТОВ «Зюзя» (код ) мають ознаки «фіктивності», зокрема: податкова звітність в повному обсязі службовими особами вказаних товариств з моменту створення не подавалась; виробничі потужності та наймані працівники відсутні; усі суб`єкти господарювання зареєстровані за адресами масової реєстрації; доходи службові особи не отримували.
Під час досудового розслідування кримінального провадження №0000013 від 21.02.2018 встановлено, що ТОВ «Зюзя» () не знаходиться за юридичною адресою, що підтверджує фіктивний характер цього підприємства, створеного з метою прикриття незаконної діяльності щодо мінімізації податкових зобов`язань та ухилення від сплати податків підприємств реального сектору економіки.
Слідчий у своєму клопотанні також зазначав, вказані підприємства звітуються використовуючи одні ІР-адреси операторів надання послуг, серед яких ПрАТ «ВФ Україна» (код 14333937), а також провайдери Німеччини, Великобританії, Нідерландів, США, Греції, що підтверджує їх фіктивність, пов`язаність та ~ те, що вказані підприємства підконтрольні одній групі осіб .
Окрім цього, слідчий зазначав, що перелічені фіктивні суб`єкти господарської діяльності, включаючи ТОВ «Зюзя» () реалізовували товарно - матеріальні цінності в адресу інших суб`єктів господарювання чим самим безпідставно формували їм податковий кредит з ПДВ, та надавали можливість ухилятися від сплати податків. Проте ТМЦ реалізовані вищепереліченими підприємствами з ознаками фіктивності останні не придбавали, та не являлись їх виробниками.
В результаті аналізу поданої податкової звітності ТОВ «Зюзя» (), зокрема Форми №1-ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» встановлено, що єдиною службовою особою - керівником, бухгалтером, а також засновником ТОВ «Зюзя» () є ОСОБА_5 (іпн. НОМЕР_1 ) мешканець Одеської області, що свідчить про відсутність необхідних умов для досягнення відповідних фінансових результатів в силу відсутності управлінського та технічного персоналу.

Разом з тим, слідчий вказав, що в результаті проведених оглядів наявної податкової інформації (даних податкових декларацій, податкових накладних, інших відомостей щодо платника) в Аналітично-інформаційних системах ДФС України АІС «Податковий Блок», АІС «Єдиний реєстр податкових накладних», щодо ТОВ «Зюзя» () встановлено підміну номенклатури товару (невідповідність придбаних та реалізованих товарів) згідно зареєстрованих податкових накладних зазначених підприємств, що свідчить про наявність ознак фіктивності зазначених підприємств, створених з метою прикриття незаконної діяльності щодо безпідставного формування податкового кредиту з податку на додану вартість, ухилення від сплати податків та створення штучної видимості законності здійснення фінансово-господарських операцій підприємствам реального сектору економіки.

Також встановлено, що реквізити ТОВ «Зюзя» () використовувались при наданні вигляду реальності фіктивним операціям шляхом документального оформлення угод з начебто реалізації товарно-матеріальних цінностей в адресу підприємств реального сектору економіки.

Крім того, слідчий вказав, що вищенаведене свідчить про неможливість проведення будь-яких господарських Операцій з даним суб`єктом господарювання, в тому числі, пов`язаних із постачанням товарно-матеріальних цінностей.

Окрім цього, слідчий зазначав, що функціонування протиправної схеми з незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат для підприємств реального сектору економіки, та подальшого обготівковування грошових коштів, отриманих від такої діяльності здійснюється з використанням розрахункових рахунків ТОВ «Зюзя» ().

Так, згідно аналізу наявних автоматизованих інформаційних систем ДФС України, зокрема АІС «Податковий Блок» встановлено, що в Державній казначейській службі України (МФО 899998, юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6) 30.03.2018 відкрито рахунок ТОВ «Зюзя» (код ) (електронного - адміністрування податків) № НОМЕР_2 код валюти 980 українська гривня).

Згідно протоколу огляду від 20.02.2018 автоматизованих інформаційних систем ДФС України, зокрема АІС «Податковий Блок» встановлено суму ліміту ТОВ «Зюзя» (код ) у розмірі 10 345 975,02 грн.

Так, встановлено, що незаконно сформований вище переліченими підприємствами з ознаками фіктивності, включаючи ТОВ «Зюзя» () податковий кредит з ПДВ після його надходження на рахунки електронного адміністрування ПДВ, сформовані в системі електронного адміністрування ПДВ планувалось невідкладно використовувати для реєстрації у ЄРПН податкових накладних в адресу підприємств-вигодонабувачів, з метою ухилення від сплати податків.

Статтею 200-1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) регламентовано порядок електронного адміністрування податку на додану вартість.
Зокрема, згідно статті 200-1.1 система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Як зазначав слідчий, що порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 200-1.2. платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Також, вказав, що розрахунки з бюджетом у системі електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюються з цих рахунків, крім випадку, передбаченого абзацом 2 п.87.1 ст.87 цього Кодексу.
Окрім цього, в клопотанні зазначав, що для відкриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника.
Також, слідчий вказав, що якщо на дату подання податкової звітності з податку сума коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати до контролюючого органу у складі такої податкової звітності заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку.
Крім того, слідчий зазначав, що для відповідного перерахування таких коштів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету/на поточний рахунок та реквізити поточного рахунку платника (у випадку подання заяви платника на повернення коштів на такий рахунок).
Разом з тим, слідчий зазначав, що на підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів після граничного терміну, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати платником сум податкових зобов`язань, здійснює таке перерахування до бюджету/на поточний рахунок платника податку.
Згідно ст. 200-1.7. Кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу, та погашення податкового боргу з податку на додану вартість.
Відповідно до ст. 200-1.8. Після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається.
Слідчий зазначав, що є всі підстави вважати, що сума ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) ТОВ «Зюзя» (), на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, є предметом протиправної діяльності, отримана внаслідок проведення незаконної діяльності та може бути використана для надання безпідставного податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки, що надасть змогу останнім, ухилитись від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку у особливо великих розмірах, і унеможливить відшкодування шкоди державі та встановлення причетних до злочину осіб.
Також, слідчий зазначав, що є всі підстави вважати, що суми ПДВ, сформовані на рахунках в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ), що регламентовано ст. 200-1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), є предметом протиправної діяльності, самі по собі є об`єктом та знаряддям злочину, містять ознаки речових доказів та використовувались та отримані в наслідок вчинення шахрайських дій, а також для сприяння суб`єктам підприємницької діяльності мінімізації податкових зобов`язань, ухилення від сплати податків та можуть бути засобами для розкриття злочину та виявлення винних осіб та, в подальшому, визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна та цивільного позову, а також збереження речових доказів.
Також, слідчий вказував, що є всі підстави вважати, що суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) можуть бути використані для надання безпідставного податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки, що призведе до їх втрати і унеможливить встановлення причетних до злочину осіб.
Слідчий зазначав, що з метою запобігання протиправним діям з використанням сум ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ), припинення злочинної діяльності, в подальшому відшкодування спричинених збитків, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів та конфіскації майна, а також збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ).
Окрім цього, слідчий вказує, що будь - яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших юридичних та фізичних осіб завдано не буде, так як зазначена група підприємств, включаючи ТОВ «Зюзя» () створена/придбана виключно з метою прикриття незаконної діяльності, а особи які вважаються засновниками та службовими особами не мають жодного відношення до фінансово - господарської діяльності підприємств.
В судове засідання слідчий не з`явився, натомість через канцелярію суду подав заяву в якій просив розглядати клопотання без його участі, клопотання підтримував з наведених у ньому підстав.
На підставі ч. 2ст. 172 КПК України, клопотання розглядається без виклику службових осіб та представників службових осіб зазначених підприємств, оскільки це необхідне з метою забезпечення арешту майна.
Дослідивши надані матеріали клопотання та додані до нього документи, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Судом встановлено що СУФР ГУ ДФС у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000013 від 21.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.
Слідчий в клопотанні зазначав, що відповідно до ч.4 ч. 6 ст. 170 КПК України накладення арешту на майно, а саме на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) ТОВ «Зюзя» (), та заборона відчужувати зазначені суми необхідне з метою вжиття законних заходів щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, для забезпечення цивільного позову, або стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться в банку на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за рішенням суду. Зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту.
Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.2 ст.205 КК України, а тому з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.
Беручи до уваги те, що з метою запобігання протиправним діям з використанням сум ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ), припинення злочинної діяльності, в подальшому відшкодування спричинених збитків, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів та конфіскації майна, а також в подальшому збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ).
Керуючись ст. ст. 131, 159-162, 167, 170-173, 309 КПК України, ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність», слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
клопотання задовольнити.
Накласти арешт на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ), по ТОВ «Зюзя» (), на які вказаний платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, із забороню службовим особам та працівникам ТОВ «Зюзя» (),, їхнім представникам за дорученням, використовувати або будь - яким чином відчужувати вищезазначене майно.
Ухвала про арешт майна підлягає виконанню негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1