№ 209/1186/18
№ 1-кп/209/79/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАІНИ

01 лютого 2019 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області кримінальне провадження 1-кп/209/79/19 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000401 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, працює неофіційно, не одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-25 липня 2018 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 05 березня 2018 року приблизно о 15.00 годин, знаходячись в приміщенні бару «Шинок», на лівобережному ринку «Пассаж» по б.Будівельників, 24 у місті Кам`янське, маючи умисел на повторне незаконне заволодіння майном ОСОБА_5 шляхом обману, пояснив останньому що йому на деякий час необхідний його мобільний телефон «Nokia 230», чорного кольору, для того, аби нібито подзвонити.
Реалізуючи свої злочинний умисел, ОСОБА_4 , шляхом обману ОСОБА_5 переконав останнього в необхідності передачі йому вказаного мобільного телефону, не маючи наміру повертати даний мобільний телефон, повторно заволодів зазначеним мобільним телефоном, після чого, з місця злочину зник та, таким чином, повторно, шляхом обману заволодів майном, яке належить ОСОБА_5 на праві власності. В подальшому, викраденим майном ОСОБА_4 , розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку експерта № 1423 від 14.03.18, за результатами судової товарознавчої експертизи, ринкова вартість мобільного телефону марки «Nokia 230», станом на 05.03.18, складає 1075,00 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 незаконно заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), що вчинив повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України.

Окрім того, 12 березня 2018 року приблизно о 20.00 годині, ОСОБА_4 , перебував у приміщенні магазину «Єва» ТОВ «РУШ», () розташованого за адресою - пр.Перемоги, 26 у м.Кам`янське, де на прилавку побачив туші для вій, після чого у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме тушів для вій.
Із цією метою, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, із корисливих мотивів, цілком усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків, розуміючи, що він своїми діями скоїть безоплатне вилучення чужого майна, яке йому не належить, таємно, шляхом вільного доступу із прилавку магазину «Єва» ТОВ "РУШ", розташованого по пр. Перемоги, 26 у м. Кам`янське, викрав туші для вій у кількості 3 штук, а саме: «Max Factor False Lash Effect Velvet Volume», «Max Factor False Lash Effect Cump Defy Extensions» та «Max Factor False Lash Effect», чим спричинив матеріальної шкоди товариству з обмеженою відповідальністю «РУШ» (, юридична адреса м.Дніпро, проспект Олександра Поля (Кірова), б.104А), згідно судово-товарознавчої експертизи №1423 від 14.03.18, на загальну суму 896,67 гривень. В подальшому, викраденим майном ОСОБА_4 , розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), що вчинене повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

У відкритому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, підтвердив факт та обставини скоєння кримінальних правопорушень, та пояснив, що 05.03.2018 року взяв мобільний телефон у потерпілого ОСОБА_5 , сказавши йому, що телефон фому потребен, щоб зателефонувати мамі, і пішов з ним, обманувши ОСОБА_5 . Мобільний телефон він заклав у ломбарді, гроші витратив на свої потреби. Перед потерпілим ОСОБА_5 вибачився. 12.03.2018 року він викрав з магазину 3 туші, які продав продав, але потім, після його виклику до правоохоронних органів, викупив та повернув магазину «Єва». Просив суд суворо не карати, щиросердно розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 у відкрите судове засідання з`явився, не заперечував провести розгляд справи на підставі ч.3 ст.349 КПК України, цивільний позов у сумі 2000 грн. просив задовольнити, підтвердив факт, обставини, час та місце заволодіння його телефоном ОСОБА_4 шляхом обману (шахрайство).

За клопотанням прокурора та зі згоди обвинуваченого та потерпілого, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким неоспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений та потерпілий зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Інші докази у кримінальному провадженні судом не досліджувалися.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв інкриміновані йому кримінальні правопорушення при зазначених вище, встановлених у судовому засіданні, обставинах.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та ч.2 ст.190 КК України, як незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує обставини і тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий /том 1 а.с.59, 60-61/, працює неофіційно, має на утриманні матір у віці 57 років та батька у віці 59 років, задовільно характеризується за місцем проживання /том 1 а.с.63/, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра /том 1 а.с.62/. Також суд враховує висновок досудової доповіді органу пробації - Дніпровського РС Кам`янського МВ Південно-східного МРУ ПВКПП МЮ України /том 2 а.с. 40-41/ та думку потерпілого ОСОБА_5 , який просив суд суворо не карати обвинуваченого.

Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням зазначених вище обставин, особи обвинуваченого та думки потерпілого йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, та ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Підлягають задоволенню заявлений у кримінальному провадженні та визнаний обвинуваченим ОСОБА_4 , цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення на його користь 2000 грн.

Також з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути процесуальні витрати у справі на залучення експерта.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання:

за ч.2 ст.190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки
за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, призначеним ОСОБА_4 за цим вироком покаранням повністю поглинути невідбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_4 за вироком Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 липня 2018 року у вигляді 2х (двох) років позбавлення волі і визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК Україн,и звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 в період іспитового строку обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Визнані по кримінальному провадженню № 0000401 речовими доказами 3 туші для вій «Макс Фактор», що належать магазину «Єва», які були повернуті під зберігальну розписку представнику потерпілого ТОВ "Руш" - ОСОБА_6 залишити за належністю у ОСОБА_6 ; визнаний по кримінальному провадженню № 0000401 в якості речових доказів диск CD-R із двома файлами відеозаписів зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2000,00 (дві тисячі) гривень у відшкодування завданої майнової шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта в сумі 230,00 (двісті тридцять) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 судом не обирався.

Іспитовий строк обчислюється, відповідно до положень ст.165 КВК України, з моменту проголошення вироку суду.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Згідно ч.3 ст.376 КПК України, обвинувачений, його захисник, його законний представник, потерпілий, його представник мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1