Справа № 132/829/19
Ухвала
Іменем України
14.03.2019 Калинівський районний суд Вінницької області
у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ;
секретаря ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3
розглянувши клопотання слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 08. 03. 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:

11.03.2019 року слідчий СВ Калинівського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 08.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України
В клопотанні просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 08. 03. 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Прокурор в судовому засідання підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, до ЧЧ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області 07.03.2019 надійшло повідомлення по спец. лінії «102» від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жит. АДРЕСА_1 , який повідомив про те, що 07.03.2019 в квартирному приміщенні по АДРЕСА_1 сусід на ім`я ОСОБА_6 наніс його цивільній дружині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження у вигляді ножових непроникаючих в черевну порожнину поранень живота.

По прибуттю на місце події працівниками поліції було встановлено, що вказане кримінальне правопорушення про яке надійшло повідомлення вчинено за вище вказаною адресою, про що свідчить наявність слідів речовини бурого кольору.

У подальшому, на підставі добровільної заяви цивільного чоловіка потерпілої гр. ОСОБА_5 проведено 07.03.2019 огляд місця події на території квартирного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено змив на бинт речовини бурого кольору із поверхні дерев`яної підлоги спальної кімнати.

У зв`язку з вище викладеним, а також те, що під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 виявлено об`єкт на якому збереглись сліди злочину та який визнано речовим доказом, відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Вказані речі є речовим доказом у даному кримінальному провадженні відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки є знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 171 КПК України, підтвердженням права власності на майно, що належить арештувати, є відповідні документи або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном підозрюваним, потерпілим третіми особами, у даному випадку вказаними документами є відповідні протоколи проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні в яких відображено вилучені об`єкти та обставини за яких їх було вилучено.
Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, вилучене майно являється речовим доказом у кримінальному провадженні та відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, наявні підстави для накладення на нього арешту.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, та доведеності наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
клопотання лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000107 від 08. 03. 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно за адресою АДРЕСА_1 , а саме: змив на бинт речовини бурого кольору ізповерхні дерев`яної підлоги спальної кімнати квартирного приміщення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1