ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/877/19 Справа № 202/7703/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001654 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2018 року, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпро, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:
- 24.10.2018 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена з іспитовим строком тривалістю 2 роки,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_9 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК, ст.ст. 75, 76 КК України, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
У відповідності до ст.75 КК України від призначеного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 звільнено, якщо протягом 2 років іспитового строку вона не вчинить нового кримінального правопорушення.
Згідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно з вироком суду, обвинувачену ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, за таких обставин.
10.10.2018 року, приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, перебуваючи біля будинку № 20, що розташований по вул. Батумській у м. Дніпро, у невстановленої в ході досудового розслідування особи незаконно придбала медичний шприц об`ємом 2 мл., заповнений до відмітки 0,6 мл. рідиною коричневого кольору. Після чого, ОСОБА_7 поклала вказаний шприц до блокноту з обкладинкою чорного кольору, який в той час вона мала при собі, де і почала незаконно зберігати його при собі, без мети збуту.
В цей же день, приблизно о 12:30 годині, біля будинку № 44 по вул. Батумській у м. Дніпро за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП співробітниками Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 була зупинена, а саме за паління тютюнових виробів у заборонених місцях.
У ході проведеного огляду 10.10.2018 року, в період часу з 13:22 год. до 13:33 год. за вищевказаною адресою, слідчим Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності двох понятих, всередині блокноту з обкладинкою чорного кольору, виявлено та вилучено шприц об`ємом 2 мл., заповнений до відмітки 0,6 мл. рідиною коричневого кольору.
Згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/4387 від 22.11.2018 року, надана на експертизу рідина коричневого кольору, масою 0,5229 г. містить метадон та дімедрол. Метадон відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Маса метадону складає 0,0235 г, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» №188 від 01.08.2000 р., перевищує невеликі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, яку ОСОБА_7 незаконно придбала та зберігала при собі для особистого вживання без мети збуту.
Не погоджуючись з вказаним вироком перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду в частині призначення покарання змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2018 року, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 : повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що у цьому провадженні кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 вчинила 10.10.2018 року, тобто до ухвалення вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2018 року. Проте, суд першої інстанції, призначаючи остаточне покарання за сукупністю злочинів, фактично застосував принцип часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком, який передбачений ст. 71 КК України та застосовується виключно у випадках призначення покарання за сукупністю вироків.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену та її захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та кваліфікація її дій прокурором в апеляційній скарзі не оскаржується, тому апеляційним судом не переглядається.
Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Надаючи оцінку доводам прокурора, зазначеним в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що призвело до порушення правил призначення покарання за сукупністю злочинів.
Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Частиною 1 ст. 70 КК України визначено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 раніше судима вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2018 року до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України та звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки.
В межах кримінального провадження, яке переглядається судом апеляційної інстанції, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України 10 жовтня 2018 року, тобто до ухвалення вироку 24 жовтня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська.
Між тим, всупереч наведеним обставинам та вимогам закону України про кримінальну відповідальність, суд призначив обвинуваченій остаточне покарання із застосуванням принципу часткового приєднання покарань, передбаченого ст. 71 КК України, замість часткового складання покарань, внаслідок чого неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вбачає підстави змінити оскаржуване судове рішення в частині призначеного покарання, застосувавши положення ч. 4 ст. 70 КК України та визначивши ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом часткового складання покарань за оскаржуваним вироком, зміненим цією ухвалою, та вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2018 року, та звільнивши ОСОБА_7 від його відбування з випробуванням.
Отже, колегія суддів погоджуючись з доводами прокурора, приходить до висновку про необхідність зміни вироку в частині призначеного покарання з підстав неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, застосувавши при визначенні остаточного покарання правильно принцип складання покарань, передбачений ч. 4 ст. 70 КК України.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 - задовольнити.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2018 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в частині призначення покарання змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2018 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 : повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: