Справа №560/1459/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 14 червня 2018 року на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малин, Житомирської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньої-спеціальної, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 201 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 протягом тривалого часу займається нумізматикою, пошуком та колекціонуванням старовинних предметів, в цьому добре орієнтується та здійснює реставраційні роботи по відновленню предметів старовини з метою подальшого їх продажу.

В березні місяці 2018 року ОСОБА_5 у невстановленому місці, час та спосіб, домовився із невстановленою досудовим розслідуванням особою з м. Мінськ (Республіка Білорусь) про придбання предметів старовини для подальшого їх переміщення в Україну. Прибувши 17 березня 2018 року у м. Мінськ (Республіка Білорусь), 18 березня 2018 року ОСОБА_5 придбав монети у невідомої особи, усвідомлюючи, що частина з них може становити культурну цінність. Будучи обізнаним про порядок проходження прикордонного і митного контролю та реалізуючи умисел на вчинення контрабанди культурної цінності з Республіки Білорусь в Україну, ОСОБА_5 завчасно обміркував заходи щодо запобігання її виявлення, у зв`язку з чим приховав 36 монет в конверт, помістивши його у внутрішню кишеню особистої куртки, а інші 48 монет - розфасував по поліетиленовим пакетам та помістив у власну барсетку. У подальшому, повертаючись з Республіки Білорусь 19 березня 2018 року дизель-потягом №6217 сполученням "Барановичі-Удрицьк", не маючи свідоцтва на право ввезення культурної цінності на територію України та в порушення норм Закону України "Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей", близько 15:00 год. прибув у зону митного поства "Удрицьк" Рівненської митниці ДФС. Під час прикордонно-митного контролю ОСОБА_5 розуміючи, що частина із вказаних монет становить культурну цінність, у митну декларацію їх не вносив, сподіваючись на те, що працівники митниці не будуть здійснювати його перевірку. Під час усного опитування працівниками митниці заявив, що жодних предметів, заборонених до переміщення через митний кордон України, у нього немає. Однак, під час детального огляду ручної поклажі та особистих речей, інспектором митниці у внутрішній кишені куртки ОСОБА_5 було виявлено паперовий конверт, в якому знаходилось 36 монет та 48 монет, які були виявлені у його барсетці. Відповідно до висновку експерта Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за №3/327 від 25 вересня 2018 року, 1 монету номіналом "50 копійок" 1912 року, яка оцінена в 1193 грн., визнано культурною цінністю, а ще 75 із 84 вилучених монет визнано такими, що мають історичну цінність.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 201 Кримінального кодексу України, так як ОСОБА_5 вчинив переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурної цінності.

11 жовтня 2018 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , якому на підставі статті 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000063 та ОСОБА_5 у присутності його захисника ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому статтями 468, 469 та 472 Кримінального процесуального кодексу України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за частиною 1 статті 201 Кримінального кодексу України. Обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України, сторони домовились звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку терміном 1 (один) рік та покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

Розглядаючи в порядку пункту 1 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до правил статей 468, 469 Кримінального процесуального кодексу України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ньому покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 201 Кримінального кодексу України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із статтею 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена частиною 1 статті 201 Кримінального кодексу України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурну цінність, а тому приходить висновку, що кваліфікація його дій за частиною 1 статті 201 Кримінального кодексу України є правильною, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Відповідно до вимог статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 14300 грн.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 124, 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 11 жовтня 2018 року про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 201 Кримінального кодексу України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 11 жовтня 2018 року покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік з покладенням відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Роз`яснити ОСОБА_5 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення мистецтвознавчої експертизи у сумі 14300 грн. (чотирнадцять тисяч триста гривень) (висновок експерта від 25 вересня 2018 року №3/327).

Речові докази:

- 84 монети, серед яких 1 монету номіналом "50 копійок" 1912 року визнано культурною цінністю та 75 монет, що мають історичну цінність, та які поміщені до спец. пакету ЕС МВС №3747865, що знаходяться на відповідальному зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Управління СБ України в Рівненській області - конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1