Провадження № 1-кс/760/134/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві скаргу директора Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності ОСОБА_4 , про повернення тимчасово вилученого майна, -
ВСТАНОВИВ:

директор Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність детектива щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначає про те, що групою детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0001155 від 13.04.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченою ч.5 ст.191 КК України, нагляд за досудовим розслідуванням якого, у формі процесуальною керівництва, здійснюється Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Генеральної прокуратури України.
В ході розслідування даного провадження, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва 17.10.2018, було проведено обшук приміщень державної установи Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності за адресою: м. Київ, бул. Л. Українки, 26, в ході якого вилучено речі та документи, зазначені у клопотанні, відповідно до протоколу обшуку від 19.10.2018.
Скаржник зазначає, що відповідно до зазначеної вище ухвали слідчого судді, дозвіл на проведення обшуку надано з метою відшукання документів щодо діяльності ТОВ «Компанія КИТ», ТОВ «Альтаір і К», ТОВ «Альтіко» та ТОВ «Паперова», зокрема, щодо взаємовідносин з Державною судовою адміністрацією України та Науково-дослідним центром судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України, копій та оригіналів документів, які стосуються роботи та функціонування комп`ютерної програми фіксування судового процесу (судового засідання) та інших процесів з фіксацією та відтворення звуку та зображення «Акорд», копій та оригіналів документів, які стосуються проведення досліджень, оцінювань вартості програми фіксування судового процесу (судового засідання) та інших процесів з фіксацією та відтворення звуку та зображення «Акорд», копій та оригіналів документів, що підтверджують та засвідчують факт і ціну придбання ТОВ «Компанія КИТ» авторських прав на програму фіксування судового процесу (судового засідання) та інших процесів з фіксацією та відтворення звуку та зображення «Акорд» (договорів, додатків до нього, актів, контрольних примірників програми в електронному вигляді тощо), оригіналів та копій документів, що підтверджують факт виготовлення програмно-апаратних комплексів для програми фіксування судового процесу (судового засідання) та інших процесів з фіксацією та відтворення звуку та зображення «Акорд», чорнових записів, чернеток, особистих записних книжок, блокнотів, щоденників, органайзерів та інших паперових носіїв, в яких міститься інформація щодо діяльності ТОВ «Компанія КИТ», ТОВ «Альтаір і К», ТОВ «Альтіко» та ТОВ «Паперова», носіїв електронної інформації у вигляді предметів накопичення, зберігання та передачі електронної інформації, у т.ч. оптичних носіїв інформації (компакт-дисків), флеш-накопичувачів, флеш-карток накопичувачів або інших карток пам`яті всіх видів, з`ємних накопичувальних пристроїв, жорстких дисків (HDD, SDD тощо), жорстких магнітних дисків разом з системними блоками персональних комп`ютерів, комп`ютерної техніки, ноутбуків, нетбуків, планшетів та інших носіїв електронної інформації, на яких можуть міститись перелічені вище документи, відомості про вчинене кримінальне правопорушення, або за допомогою яких через електронні пошти або програми через мережу Інтернет (у т.ч. Viber, WhatsApp, Telegram, Line, ICQ, Skype, WeChat та інші месенджери), соціальні мережі «Вконтакте», «Facebook», «Одноклассники» тошо. могла передаватися інформація чи містяться фотографії, відеозаписи, які підтверджують відомості про вчинене кримінальне правопорушення, обставини обговорювання проведення співробітниками Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України досліджень, оцінювань вартості програми фіксування судового процесу (судового засідання) та інших процесів з фіксацією та відтворення звуку та зображення «Акорд», мобільних терміналів (телефонів) та всіх їх складових, sim-карток абонентських номерів операторів мобільного зв`язку, а також стартових пакетів та доданих до них документів, відеореєстраторів, камер відеоспостереження із серверами та жорсткими дисками зі всіма складовими та документами на них та інших речей та документів, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, що можуть підтвердити продажу державі майна за завищеними цінами та можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування та мають значення для даного кримінального провадження №0001155 від 13.04.2017.
Про те, як зазначав заявник, з наданого переліку в ухвалі слідчого судді від 17.10.2018 вилучених речей і документів вбачається, що вони жодним чином не відносяться до кримінального провадження № 0001155 від 13.04.2017, та інформація, яка міститься в цих вилучених речах і документах, не має жодного доказового значення у вказаному кримінальному провадженні.
Крім того скаржник вказав, що більша частина вилучених під час проведення речей і документів не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, а тому у відповідності до ч.7 ст.236 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.
Окрім цього, зазначив, що внаслідок вилучення детективами НАБУ жорстких дисків, карток пам`яті з комп`ютерної техніки керівництва та працівників Центру та інших речей і документів блокувало (обмежило) роботу Центру, та здійснено передумови щодо розголошення невизначеному колу осіб таємниці досудового розслідування по іншим кримінальним провадження, по яким проводяться експертні дослідження, які не мають жодного відношення до кримінального провадження в рамках якого здійснювався обшуку. А вилучення накопичувача на жорстких магнітних дисках робочого комп`ютера вченого секретаря ускладнює організаційне документальне забезпечення проведення на базі Центру Секції судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності.
З моменту вилучення зазначеного майна та документів і до теперішньою часу, питання щодо його арешту не вирішувалося, клопотання про накладення арешту органом досудового розслідування не подавалася, відповідна ухвала слідчим суддею не постановлялася.
Представник скаржника - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав.
Детектив в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Слідчий суддя, перевіривши доводи адвоката, вислухавши його думку, вивчивши матеріали скарги, вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні володільцем тимчасово вилученого майна можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого та прокурора в разі неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК.
Згідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, яка може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
За ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
В судовому засіданні було встановлено, що 17.10.2018 слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва було Національному антикорупційному бюро України на проведення обшуку приміщень державної установи Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності за адресою: м. Київ, бул. Л. Українки, 26 з метою відшукування документів щодо діяльності ТОВ «Компанія КИТ», ТОВ «Альтаір і К», ТОВ «Альтіко» та ТОВ «Паперова», зокрема, щодо взаємовідносин з Державною судовою адміністрацією України та Науково-дослідним центром судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України, копій та оригіналів документів, які стосуються роботи та функціонування комп`ютерної програми фіксування судового процесу (судового засідання) та інших процесів з фіксацією та відтворення звуку та зображення «Акорд», копій та оригіналів документів, які стосуються проведення досліджень, оцінювань вартості програми фіксування судового процесу (судового засідання) та інших процесів з фіксацією та відтворення звуку та зображення «Акорд», копій та оригіналів документів, що підтверджують та засвідчують факт і ціну придбання ТОВ «Компанія КИТ» авторських прав на програму фіксування судового процесу (судового засідання) та інших процесів з фіксацією та відтворення звуку та зображення «Акорд» (договорів, додатків до нього, актів, контрольних примірників програми в електронному вигляді тощо), оригіналів та копій документів, що підтверджують факт виготовлення програмно-апаратних комплексів для програми фіксування судового процесу (судового засідання) та інших процесів з фіксацією та відтворення звуку та зображення «Акорд», чорнових записів, чернеток, особистих записних книжок, блокнотів, щоденників, органайзерів та інших паперових носіїв, в яких міститься інформація щодо діяльності ТОВ «Компанія КИТ», ТОВ «Альтаір і К», ТОВ «Альтіко» та ТОВ «Паперова», носіїв електронної інформації у вигляді предметів накопичення, зберігання та передачі електронної інформації, у т.ч. оптичних носіїв інформації (компакт-дисків), флеш-накопичувачів, флеш-карток накопичувачів або інших карток пам`яті всіх видів, з`ємних накопичувальних пристроїв, жорстких дисків (HDD, SDD тощо), жорстких магнітних дисків разом з системними блоками персональних комп`ютерів, комп`ютерної техніки, ноутбуків, нетбуків, планшетів та інших носіїв електронної інформації, на яких можуть міститись перелічені вище документи, відомості про вчинене кримінальне правопорушення, або за допомогою яких через електронні пошти або програми через мережу Інтернет (у т.ч. Viber, WhatsApp, Telegram, Line, ICQ, Skype, WeChat та інші месенджери), соціальні мережі «Вконтакте», «Facebook», «Одноклассники» тошо. могла передаватися інформація чи містяться фотографії, відеозаписи, які підтверджують відомості про вчинене кримінальне правопорушення, обставини обговорювання проведення співробітниками Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України досліджень, оцінювань вартості програми фіксування судового процесу (судового засідання) та інших процесів з фіксацією та відтворення звуку та зображення «Акорд», мобільних терміналів (телефонів) та всіх їх складових, sim-карток абонентських номерів операторів мобільного зв`язку, а також стартових пакетів та доданих до них документів, відеореєстраторів, камер відеоспостереження із серверами та жорсткими дисками зі всіма складовими та документами на них та інших речей та документів, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, що можуть підтвердити продажу державі майна за завищеними цінами та можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування та мають значення для даного кримінального провадження № 0001155 від 13.04.2017.
Згідно з протоколом обшуку від 19 жовтня 2018 року за вказаною адресою проведено обшук та вилучено речі та документи, які зазначені в клопотанні.
Згідно п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.
Відповідно до ч. 1 ст. 236 КПК України з метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів. Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені.
За ч. 5 ст. 236 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.
На підставі ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
При цьому, згідно Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про надання дозволу на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи», розробленого на підставі Постанови Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року № 9, зазначено про необхідність враховувати, що чітке визначення речей, для виявлення яких надається дозвіл на обшук, має істотне значення для забезпечення гарантій при проведенні обшуку. Так, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, вважаються тимчасово вилученим майном. Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене. Таким чином, у разі вилучення майна, на відшукання якого не було надано дозвіл, КПК передбачає гарантію реалізації права власності, а саме оскарження бездіяльності, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК.
Узагальненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» (розділ 1.2, лист від 12.01.2017 року № 9-49/0/4-17) роз`яснено, що «Слідчим суддям необхідно ретельно оцінювати підстави віднесення певного майна до категорії тимчасово вилученого в розумінні ст. 167 КПК, оскільки вони залежать від процесуального порядку його одержання органом досудового розслідування. Зокрема, такий порядок регламентовано положеннями п. 6 ч. 2 ст.235 та ст. 236 КПК, згідно з якими ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.
Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. На підставі ч. 7 ст. 236 КПК при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Таким чином, якщо стосовно вилученого під час обшуку майна, яке не було включено до відповідного переліку, передбаченого в ухвалі слідчого судді, слідчий, прокурор не внесли клопотання в порядку і строки, встановлені ч. 5 ст. 171 КПК, слідчі судді обґрунтовано задовольняють скарги на бездіяльність зазначених суб`єктів з неповернення відповідного майна.».
За ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
На підставі ч. 4 ст. 168 КПК України після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 27 ПКМ України від 19.11.2012 року № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» зазначено, що схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з п. п. 1-26 Порядку, визначеного вказаною Постановою КМУ, до повернення майна власнику в зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.
При цьому за ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 6 ст. 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше 72 годин з дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
На підставі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
При цьому згідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був стороною кримінального провадження вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160-166 (Глава 15. Тимчасовий доступ до речей і документів), 170-174 (Глава 17. Арешт майна) КПК України.
Натомість, за ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.
Вивчивши матеріали скарги, з урахуванням положень КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що органом досудового розслідування не було порушено законних прав скаржника.
Питання про арешт відшуканого майна та документів не ставилось, оскільки на їх вилучення мався прямий дозвіл слідчого судді, тобто наявність судового рішення.
З цього приводу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїх узагальненнях від 12 січня 2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» (пункт 1.2) наголошував, що у випадку звернення власника вилученого майна із скаргою та вимогою про повернення майна, яке було включене до переліку, щодо якого здійснювався обшук слідчі судді у таких випадках мають відмовляти у їх задоволенні, оскільки вилучення майна, яке відповідає передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК ознакам, у такий спосіб не зумовлює необхідності додаткового накладення арешту на таке майно в порядку ч. 5 ст. 171 КПК.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування не було порушено законні права скаржника та порядок вилучення майна, оскільки майно було вилучено відповідно до ухвали про обшук та відповідає її меті та предметам, на які надавався дозвіл на відшукання, а тому вказані речі не можуть вважатися тимчасово вилученим майном та окремої ухвали про арешт не потребують. Вилучені речі носять доказове значення для кримінального провадження та на даний час підстави для їх повернення відсутні.
Керуючись ст.ст. 9, 214, 236, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

скаргу директора Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності ОСОБА_4 , про повернення тимчасово вилученого в ході обшуку 19.10.2018, в рамках кримінального провадження № 0001155 від 13.04.2017, майна, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1