В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.09.2018 Справа №607/1705/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003845 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, востаннє 08 червня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців і покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, в обвинуваченого ОСОБА_3 , коли він 09 листопада 2017 року близько 18 год. перебував у приміщенні бару «Бінго», що на Майдані Перемоги, 4, в м.Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), реалізовуючи який він тоді ж і там же, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, умисно, повторно, таємно викрав куртку ОСОБА_5 , торгової марки «Tiger Force» вартістю 1437 грн., в кишенях якої знаходились грошові кошти в сумі 1500 грн., мобільний телефон торгової марки «Xiaome Redmi 4x 2/16 GB», вартістю 3340 грн., а також чоловіча кепка, чорного кольору, торгової марки «Carbrini», вартістю 340 грн., після чого із викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, чим причинив наведеному вище потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 6617 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

06 вересня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника, укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року обмеження волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2018 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 вважати звільненим від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців. Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. При цьому, потерпілий відмовляється від позовних вимог до ОСОБА_3 внаслідок добровільного їх відшкодування обвинуваченим.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, у тому числі, злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 06 вересня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника, угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Крім цього, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, з відповідним призначенням платежу процесуальні витрати за проведену у кримінальному провадженні судову товарознавчу експертизу №1312/17-22 від 26 грудня 2017 року в сумі 2376 грн.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 06 вересня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника, угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, визначеного за цим вироком, більш суворим за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2018 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України вважати ОСОБА_3 звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України вважати покладеними на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3). не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Провадження з розгляду цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди закрити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, з відповідним призначенням платежу процесуальні витрати за проведену у кримінальному провадженні судову товарознавчу експертизу №1312/17-22 від 26 грудня 2017 року в сумі 2376 грн.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1