Справа № 461/1550/19
Провадження № 1-кс/461/2044/19
УХВАЛА

12.04.2019 року суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід,

встановив:

у провадження слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_2 надійшла справа №461/1550/19 за скаргою ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ УСБ України.

Суддя ОСОБА_2 заявив самовідвід, зважаючи на те, що ОСОБА_3 неодноразово було скеровано скарги на дії судді ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої Ради Правосуддя, які на даний час не розглянуті. Вважає, що дані обставини можуть викликати сумнів у його неупередженості при розгляді скарги ОСОБА_3 у справі №461/1550/19.

ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої просить у задоволенні заяви судді ОСОБА_2 відмовити, у зв`язку з безпідставністю, оскільки така не відповідає вимогам статті 75 КПК України.

Статтею 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.
За практикою Європейського суду з прав людини важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

З поданої скаржником заяви вбачається, що останній вказує на відсутність підстав визначених ст. 75 КПК України, тобто фактично заперечує обставини, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді.

Слід також відзначити, що відповідно до п.2 рішення Ради суддів України №13 від 01.03.2019 року: «Наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя - не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи. Подання учасником такого судового провадження скарги надії судді до Вищої ради правосуддя до закінчення судового розгляду справи може свідчити про вплив на суд, у разі, коли це здійснюється як тиск на суддю з метою, зокрема, перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення, тощо,що може мати ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 376 Кримінального кодексу України.».
Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги позицію скаржника який вказує на відсутність, з його точки зору, обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, а також враховуючи те, що це єдина підстава заявленого самовідводу, заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, -
постановив:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1