У Х В А Л А

15.11.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003058 від 13.07.2018 р. щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з повною вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України, з угодою про визнання винуватості, надійшов до Білоцерківського міськрайонного суду 27.09.2018 р.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 вчинив злочин за наступних обставин.

13.07.2018 р. близько 14 год. 20 хв. в місті Біла Церква Київської області ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , тримаючи в руках предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень: відповідно до висновку експерта №14-263/11-1/361 від 13.09.2018 р. - наступальну осколкову ручну гранату РГН, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, в присутності сторонніх осіб та пересічних громадян, демонструючи свою зверхність перед іншими та неповагу до існуючих правил і норм поведінки, умисно, безпричинно здійснив кидок вказаного предмета на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де той вибухнув, внаслідок чого було пошкоджено майно потерпілої ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.296 ч.4 КК України - грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Крім того встановлено, що 12.07.2018 р. в невстановлений слідством час, всупереч порушенню вимог постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995 р. «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів» затвердженої наказом МВС України № 662 від 21.08.1998 р. та «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 р., ОСОБА_5 , перебуваючи на узбережжі річки Рось в м. Біла Церква Київської області на території центрального пляжу на землі знайшов-придбав предмет зовні схожий на гранату РГН.

ОСОБА_5 , розуміючи що вказаний предмет є бойовим припасом, вчинив придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Вказані бойові припаси ОСОБА_5 поклав до лівої внутрішньої кишені куртки в яку був одягнений та зберігав вказаний предмет в лівій кишені своєї куртки. Цього ж дня в невстановлений слідством час, ОСОБА_5 прийшовши до свого місця проживання, залишив вказаний предмет, зовні схожий на гранату РГН, на зберігання у гаражному приміщенні, розташованому на вказаній території.

Встановлено, що вказаний предмет відповідно до висновку експерта №14- 263/11-1/361 від 13.09.2018 р. - є наступальною осколковою ручною гранатою РГН, яка відноситься до бойових припасів, яку ОСОБА_5 незаконно отримав - придбав 12.07.2018 р. та незаконно зберігав за місцем свого проживання, за вищевказаною адресою, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.263 ч.1 КК України - незаконне придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

В підготовчому судовому засіданні сторони провадження просили затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ними 14 вересня 2018 р.

Відповідно до вказаної угоди про визнання винуватості від 14 вересня 2018 р., укладеної між прокурором ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні - з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником адвокатом ОСОБА_4 - з іншого боку, на підставі ст.ст.468,469,472 КПК України ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України, пояснивши про причини скоєння кримінальних правопорушень та визнавши вину згідно викладеного обвинувачення.

Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.4 ст. 296 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно визначити покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі та звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3(три) роки та покладенням згідно ст.76 КК України обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_5 , розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуте в судовому засіданні і він буде мати при цьому весь обсяг прав, в тому числі допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просив затвердити угоду.

При цьому суд переконався, що ОСОБА_5 винуватість визнав добровільно і з розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованих йому кримінальних правопорушень, угода була укладена добровільно, без будь якого примусу.

Крім того, судом роз`яснено ОСОБА_5 наслідки угоди, характер обвинувачення, конкретну міру покарання, передбачену ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України, погоджену сторонами угоди: за ч.4 ст. 296 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3(трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно визначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі та звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3(три) роки та покладенням згідно ст.76 КК України обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.472 КПК України, дії ОСОБА_5 за ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнім наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Речові докази у провадженні - частини гранати ГРГН, які зберігаються в спеціальному пакеті №3919328 та ґрунт, який зберігається в спеціальному пакеті №3919327 та які передано на зберігання в камеру схову речових доказів Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області згідно квитанції №87 2018 - підлягають знищенню.

Процесуальні витрати у провадженні за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів та вибухотехнічної експертизи №14-263/11-1/361 від 13.09.2018 р. в сумі 5720 грн. - підлягають відшкодуванню з ОСОБА_5 на користь держави в повному обсязі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-376, 475 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Угоду про визнання винуватості, укладену 14 вересня 2018 року у кри мінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003058 від 13.07.2018 р. - затвердити.

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.296 ч.4, 263 ч.1 КК України і призначити покарання:

= за ст. 296 ч.4 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

= за ст. 263 ч.1 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 визначити міру покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3(три) роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі - частини гранати ГРГН, які зберігаються в спеціальному пакеті №3919328 та ґрунт, який зберігається в спеціальному пакеті №3919327 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 5720 (п`ять тисяч сімсот двадцять) грн.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1