Справа № 464/1273/18
пр.№ 1-кс/464/566/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.04.2019 року

Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000589 від 03 квітня 2019 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Жовква Львівської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, неодруженої, працюючої в ПП «Держило» продавцем, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 02.03.2019 року близько 14 год., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_5 , під час словесного конфлікту з останньою, умисно нанесла такій декілька ударів руками в область шиї та рук, після чого схопила її за руки та умисно стиснула їх. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_5 заподіяно лінійні садна на шиї та обидвох руках, синці на обидвох руках, які відносяться до легкого тілесного ушкодження та не були небезпечними для життя на момент заподіяння.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю та пояснила, що ОСОБА_5 є її племінницею, з якою у неї давно склалися неприязні відносити. 02.03.2019 року конфлікт, під час якого вона нанесла останній тілесні ушкодження, виник у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 вдарила дверима її онука та таким чином вона заступилась за нього. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо її не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а також те, що вона не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченої, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинувачену.

Аналізуючи обставини, які визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки вона умисно заподіяла ОСОБА_5 легке тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченій виду та міри покарання, суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченою ОСОБА_3 , є злочином невеликої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченої. Зокрема те, що ОСОБА_3 щиро розкаялась у вчиненому, раніше не судима, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, працює.

Згідно із досудовою доповіддю заступника начальника Сихівського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 від 02.04.2019 року, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченої ОСОБА_3 оцінюється як середній. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення також оцінюється як середній.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що достатнє та необхідне покарання обвинуваченій ОСОБА_3 буде у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченій не обирався. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-370, 371, 374 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні криінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі - 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1