н/п 1-кп/174/117/2018
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
18 грудня 2018 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого- судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірську Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працює, вдівець, не військовозобов`язаний, зареєстрований та мешкає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 16.03.2004 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.187, ч.ч.1,2 ст.69, ст.ст.98, 104, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;
- 04.02.2005 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.69,71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
- 19.04.2006 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.69,71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
- 21.12.2012 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, 395, ч.1 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений з Синельниківської ВК Дніпропетровської області (№94) 28.03.2016 року по відбуттю строку покарання;
- 12.09.2016 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289, ст.ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, з іспитовим строком 3 роки, ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 06.12.2018 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано, -
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15- ч.3 ст.185 КК України,-
Повторно, ОСОБА_4 , 11.10.2018 р., близько 15.30 год.,знаходячись по АДРЕСА_2 , побачив відкриті двері підвального приміщення вказаного будинку та зайшов в середину, проникнувши таким чином у дане приміщення, де побачив дві металеві труби діаметром (50 мм L по 5м кожної), внаслідок чого в нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаних металевих труб, які належать Управлінню архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства (УАКБ та ЖКГ) Вільногірської міської ради Дніпропетровської області.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , в той же день, тобто 11.10.2018 р., близько 15.30 год., знаходячись у вказаному приміщенні, переконавшись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, за допомогою заздалегідь приготовленої пилки для металевих виробів, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, відпиляв два фрагменти металевої труби діаметром 50 мм., довжиною по 5 м. кожний, загальною довжиною 10 м., вартістю за 1 м., 121,50 грн., загальною вартістю 1215,00 грн., які почав витягувати через вентиляційне вікно підвального приміщення на вулицю, тобто таким чином, намагався викрасти вказані труби, але близько 15.32 год. 11.10.2018 р., дії ОСОБА_4 були помічені та припинені працівниками Вільногірського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області, у зв`язку з чим ОСОБА_4 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю і показав, що 11.10.2018 р. вдень йшов повз житловий будинок та побачив відчинені двері підвального приміщення. Зайшов до цього приміщення та побачив металеві труби, які вирішив викрасти, щоб здати на металобрухт та отримати грошові кошти. За допомогою пилки по металу, яку мав при собі, відпиляв дві труби, довжиною приблизно по 5 м, але винести їх не встиг, бо приїхали працівники поліції та вилучили ці труби. Заперечень по вартості майна, кваліфікації його дій не має. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.
Докази по справі в судовому засіданні досліджені згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.
Таким чином, факт вчинення злочину ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані по ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у інше приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, обставини, які обтяжують та пом`якшують його покарання, особу ОСОБА_4 .
Так, ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на тяжкий злочин.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття.
ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Згідно досудової доповіді, складеної Верхньодніпровським МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , виправлення неможливо без позбавлення або обмеження волі, оскільки він має дуже високий ризик вчинення повторного правопорушення та ризик небезпеки для суспільства (а.с.54-55).
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.).
Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) Європейський Суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.
Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не працює і не має легальних джерел доходів та сталих соціальних зв`язків, вчинив злочин по даній справі під час іспитового строку по попередньому вироку, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також відповідатиме загальним засадам призначення покарання, встановленим ст. 65 КК України.
ОСОБА_4 засуджений вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.09.2016 року за ч.2 ст.289, ст.ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, з іспитовим строком 3 роки, ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 06.12.2018 року, звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано та засуджений направлений для відбування призначеного покарання, яке на час винесення даного вироку не відбував реально, злочин по даній справі вчинив під час іспитового строку по попередньому вироку, тобто до відбуття покарання по вказаному вироку, тому загальну міру покарання ОСОБА_4 слід визначити за правилами ч.ч.1,4 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком до знову призначеного.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі: дві металеві труби, які знаходяться на збережені у потерпілого УАКБ та ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської області згідно зберігальної розписки від 11.10.2018 р. - слід залишити потерпілому.
Оскільки при проведенні досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, відповідні клопотання учасниками процесу під час розгляду справи в суді не заявлялися, то до вступу вироку в законну силу, запобіжний захід обранню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 349,368, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15- ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.ч.1,4 ст. 71 КК України до знову призначеного покарання, частково, у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі приєднати невідбуту частину покарання по вироку Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.09.2016 року, і остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи на призначений строк.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обраховувати з дати фактичного затримання в порядку виконання вироку.
Речові докази по справі: дві металеві труби, які знаходяться на збережені у потерпілого згідно зберігальної розписки від 11.10. 2018 р. - залишити потерпілому УАКБ та ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської області.
На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Дніпровський апеляційний суд через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1