Справа № 752/8714/17
Провадження №: 1-кс/752/581/19
У Х В А Л А

29.01.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні власнику тимчасово вилученого майна та скасування постанови слідчого про визнання речовими доказами,-

встановив:

до суду з даною скаргою звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , вказавши, що під час обшуку, проведеного 06.05.2017 року в рамках кримінального провадження № 0000349 від 20.03.2017 у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. І.Кудрі, 7, було вилучено паспорт громадянина Російської Федерації на анкетні дані ОСОБА_5 ; внутрішній паспорт громадянина Російської Федерації на анкетні дані ОСОБА_5 та інші речі.
В скарзі зазначає, що документи є тимчасово вилученим майном, оскільки слідчий у порядку, передбаченому процесуальним законом з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у ОСОБА_5 , 1966 р.н., а саме: паспорт громадянина Російської Федерації на анкетні дані ОСОБА_5 , внутрішній паспорт громадянина Російської Федерації на анкетні дані ОСОБА_5 до слідчого судді не звертався, відповідно жодної ухвали з приводу вирішення питання про арешт майна слідчим суддею не ухвалювалось, а тому тимчасово вилучене майно, яке міститься у протоколі обшуку від 06 травня 2017 року, підлягає негайному поверненню слідчим на підставі п. 3 ч.1 ст. 169 КПК України. Крім того, вилучені документи не можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки не є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та не зберегли на собі слідів і не містять жодних відомостей, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин у кримінальному провадженні.
08.05.2017 року старший слідчий першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_6 виніс постанову про визнання речовими доказами, вилучені при обшуку речі, у тому числі і паспорт громадянина Російської Федерації з анкетними даними ОСОБА_5 та внутрішній паспорт громадянина Російської Федерації з анкетними даними ОСОБА_5 .
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити з викладених підстав. Зазначив, що слідчий, прокурор не звернулись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, тому речі, зазначені в скарзі є тимчасово вилученим майном. Зазначив, що досудове розслідування триває вже більше року, проте ОСОБА_5 досі не вручено підозру та його майно утримується у прокурора.
Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки представник ОСОБА_5 вже звертався з аналогічною скаргою до Голосіївського районного суду м. Києва і ухвалою даного суду від 01.12.2017 року скаргу було частково задоволено.
Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріалами скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.12.2017 року скаргу представника ОСОБА_5 задоволено частково. Зобовязано старшого слідчого першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та відділу процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та прокурора третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , повернути особисто ОСОБА_8 , 1966 р.н. вилучені під час обшуку 06 травня 2017 року в квартирі АДРЕСА_1 документи а саме: внутрішній паспорт громадянина Російської Федерації на анкетні дані ОСОБА_5 .
В іншій частині скарги відмовлено.
Таким чином, вимоги ОСОБА_5 про повернення тимчасово вилученого майна, за результатами обшуку, проведеного 06.05.2017 року в рамках кримінального провадження № 0000349 від 20.03.2017 у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. І.Кудрі, 7, були предметом судового розгляду, слідчим суддею дано оцінку всім обставинам справи та прийнято рішення, яке, відповідно до КПК України, не оскаржується.
Крім того, відповідно до ст. 303 КПК України скарги на рішення слідчого щодо визнання речовими доказами не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Подальша доля майна, документів та речових доказів по справі вирішується на підставі ст.100, та 374 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.306-307 КПК України, слідчий суддя-

ухвалив:

в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні власнику тимчасово вилученого майна та скасування постанови слідчого в частині визнання речовими доказами - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий cуддя: