Справа № 476/2/19
Провадження № 1-кп/476/12/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2019 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець кримінальне провадження, внесене 07.12.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000327, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великосербулівка Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

14.10.2005 року Єланецьким районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

04.05.2006 року Єланецьким районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 162 КК України, ст. ст. 71, 72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

01.12.2018року в першій половині дня, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував біля кафе «Домашня кухня» за адресою: Миколаївська область с.м.т. Єланець вул. Вознесенська, 11, де виконував різного роду роботи. Закінчивши роботу біля кафе, ОСОБА_4 пішов до підсобного приміщення, до якого мав вільний доступ з дозволу власника і у вказаному приміщенні побачив колесо від автомобіля марки «ВАЗ 2107». В цей час у нього виник корисливий злочинний умисел направлений на таємне викрадення вказаного автомобільного колеса з метою незаконного збагачення. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, діючи умисно, скориставшись відсутністю уваги власника та інших осіб, таємно викрав колесо від автомобіля марки «ВАЗ 2107», яке належить потерпілому ОСОБА_5 . Після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду в розмірі 500 грн.

Крім того, 05.12.2018року в першій половині дня, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував біля кафе «Домашня кухня» за адресою: Миколаївська область с.м.т. Єланець вул. Вознесенська, 11, де виконував різного роду роботи. Закінчивши роботу біля кафе, ОСОБА_4 пішов до підсобного приміщення, до якого мав вільний доступ з дозволу власника і у вказаному приміщенні побачив набір інструментів фірми «Сталь». В цей час у нього виник раптовий злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення вищевказаного набору інструментів. В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна для подальшого збагачення, скориставшись відсутністю уваги власника та інших осіб, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав набір інструментів фірми «Сталь», що належить потерпілому ОСОБА_5 . Після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду в розмірі 400 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Під час досудового розслідування 28.12.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у відповідності до ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення. Згідно вказаної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даних кримінальних проваджень обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України. ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав себе винним у вчиненні даних злочинів. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, узгоджено остаточно призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі, із звільненням на підставі ч. 2 ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України з покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив вказану угоду затвердити та призначити узгоджений вид та розмір покарання. Зазначив, що заподіяну потерпілому шкоду повністю відшкодував, при цьому, визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 також просив затвердити угоду, зауважив, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення.

В судовому засіданні прокурор зазначав, що при укладенні угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, а тому підтримав клопотання потерпілого та обвинуваченого про затвердження угоди про примирення.

Вислухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України, суд прийшов до таких висновків.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.
Пунктом 1 частини 1 статті 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до частини 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, правова кваліфікація злочину визначена правильно за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України суд враховує як пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Цивільний позов у справі не заявлено.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення, укладену 28.12.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000327 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, і призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання.
Речові докази: колесо від автомобіля ВАЗ та набір інструментів марки «Сталь», які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити в повне розпорядження останнього.

Необхідність застосування запобіжних заходів відсутня.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1