Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/3045/18
провадження № 1-кс/215/1343/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2018 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю
потерпілого ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 23.07.2018р., про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0002169 від 17.11.2017р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

встановив:
У вересні 2018 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 23.07.2018р., про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0002169 від 17.11.2017р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що в провадженні Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002169 від 17.11.2017р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

23.07.2018р. слідчим СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0002169 від 17.11.2017, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Скаржник вважає вказану постанову незаконною.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_3 підтримали заявлені вимоги в повному обсязі. Зазначили, що вважають постанову винесеною за неповноти досудового розслідування, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотно порушені процесуальні норми та вимоги кримінального процесуального закону.
Слідчий, та представник СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили. Їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду даної скарги.
Вислухавши пояснення скаржника, його представника, вивчивши скаргу, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Встановлено, що Тернівським ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області 17.11.2017р. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002169 за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Слідчим СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0002169 від 17.11.2017, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 125 КК України передбачена відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.
Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно якої однією з підстав закриття кримінального провадження є відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла
постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зокрема зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Як зазначено в ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Бєлоусов проти України» заява № 4494/07 від 7 листопада 2013 року у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine), заява № 31939/06, п. 55).
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Як вбачається слідчим у постанові від 23.07.2018р., про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002169 від 17.11.2017, вказано, що таким чином, під час проведення усіх можливих слідчих дій, органом слідства не встановлено об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення. Окрім того слідчий вказує, що відповідальність за перевищення меж необхідної оборони настає лише при заподіянні шкоди двох видів, а саме: тяжкого тілесного ушкодження; умисного вбивства.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про необхідну оборону» від 26 квітня 2002 року №1 при розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.
З обґрунтування оскаржуваної постанови взагалі не зрозуміло, що саме послугувало підставою для висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки слідчим в постанові не зазначено чиї саме дії він вважає були необхідною обороною.
У резолютивній частині оскаржуваної постанови слідчий обмежився лише висновком про закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, не зазначивши стосовно якої особи чи осіб прийнято таке рішення. Однак, закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України можливе лише щодо конкретної особи за умови, що в її діях відсутній склад кримінального правопорушення, але наявна подія кримінального правопорушення. У такому випадку слідчий повинен був продовжувати досудове розслідування кримінального провадження до моменту встановлення осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень.
Постанова про закриття кримінального провадження від 23.07.2018р. слідчим належним чином не вмотивована, в ній лише вказані показання потерпілого, свідків, однак не вказано які саме показання слідчим взяті до уваги, та у зв`язку із чим не беруться до уваги показання потерпілого ОСОБА_3 , та на підставі яких саме свідчень слідчий прийшов до висновку, про те, що якась особа діяла в межах необхідної оборони та перевищила їх, завдавши потерпілому легкі тілесні ушкодження.
Крім того, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, що підтверджують нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень будь-якій особі.
Як зазначено у Постанові Верховного Суду України від 27.11.2014 р. №5-34кс14 право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає в того, хто захищається, невідкладну необхідність у заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.
Втім, стан необхідної оборони виникає не тільки в момент учинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим при винесенні оскаржуваної постанови не вчинено необхідних дій для виявлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, слідчим була допущена неповнота проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, не всі обставини події були з`ясовані в повному обсязі, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, наданням їм належної правової оцінки та забезпеченням прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 8, 9, 36, 91, 110, 284, 303-305, 309 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Скаргу ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 23.07.2018р., про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0002169 від 17.11.2017р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 23.07.2018р., про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0002169 від 17.11.2017р. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Матеріали кримінального провадження № 0002169 від 17.11.2017р. повернути до Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області для проведення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя