Справа №128/3439/17
Провадження №1-кп/127/842/18
У Х В А Л А
15 січня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2013 р. за № 0002048 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважає доцільним продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, так як обвинувачений може ухилятися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що оскільки обвинувачений ОСОБА_3 перебував у міжнародному розшуку та був затриманий в Російській Федерації, тому наявний ризик переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Просить продовжити строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

У судовому засіданні представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 позицію прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого підтримав.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , позицію якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведенні, а тому слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання обвинуваченого.

Заслухавши думку прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого та його захисника, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно положень ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 331 КПК України встановлено, що суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.12.2017 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 25 днів до 07.01.2018 року.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26.12.2017 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23.02.2018 року.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21.02.2018 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21.04.2018 року.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17.04.2018 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15.06.2018 року.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2018 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13.08.2018 року.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 13.08.2018 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09.10.2018 року.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2018 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 01.12.2018 року.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2018 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21.01.2019 року.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, раніше не судимий, перебував у міжнародному розшуку та був затриманий у м. Москві Російської Федерації і доставлений в Україну в порядку екстрадиції, на території України офіційно працевлаштований не був та тривалий час не проживав, перебуває в зареєстрованому шлюбі, має неповнолітню дитину, які проживають в Російській Федерації, власного нерухомого майна на території м. Вінниці немає. Відтак, соціальні зв`язки обвинуваченого не можна визнати стійкими.
При цьому суд, враховучи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Крім того, суд приймає до уваги стадію даного судового провадження, в межах якого деякі свідки на даний час судом не допитані. В разі переховування обвинуваченого, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою щодо обвинуваченого.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, встановлені під час розгляду клопотання прокурора, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
На думку суду, залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження.

Враховуючи викладене вище, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд дійшов висновку про доцільність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого - залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, починаючи з 15.01.2019 року до 15.03.2019 року включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1) для відома та виконання.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу - з 15.01.2019 року до 15.03.2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя