Провадження №1-кс/523/4078/18
УХВАЛА
про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
та про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту
(повний текст)

23 листопада 2018 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 23.11.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002036 від 22.11.2018 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рудний Кустанайської області Казахстану, українця за національністю, громадянина України, з неповною вищою освітою, зі слів працюючого слюсарем-сантехніком фірми «Велес-Агро» (завод «Продмаш») та перебуваючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, -

в с т а н о в и в:
23.11.2018 року до Суворовського районного суду м.Одеси для розгляду надійшло від слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні нападу з метою заволодіння грошових коштів, із застосуванням насильства, небезпечного для життя ОСОБА_7 , що виявилось у нанесенні останньому удару по голові пляшкою з-під пива та заволодінні належними тому грошовими коштами на суму 500 гривень, монітором марки «Asus», що мало місце 22.11.2018 року о 16:30 годині в приміщенні фотосалону по вул.Краснослобідська 29 в м.Одесі.

З матеріалів клопотання слідує, що за заявою ОСОБА_7 , 22.11.2018 року до ЄРДР внесено відповідні відомості за №0002036, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, а 23.11.2018 року слідчим ОСОБА_5 складено й прокурором ОСОБА_3 погоджено відповідне повідомлення про підозру ОСОБА_6 , яке вручено останньому у той же день в присутності його захисника ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий ОСОБА_5 посилається на дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , на тяжкість кримінального правопорушення та його зникнення з місця вчинення злочину, що обумовлює, на думку сторони обвинувачення, існування ризиків його можливого ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, знищення, схову або спотворення будь-якої з речей і документів та вчинення іншого правопорушення.

З`ясувавши думку прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, заслухавши позицію захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати останньому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Як слідує з розглядуваного клопотання та доданих до нього матеріалів, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, за кваліфікуючими ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за яке визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком від чотирьох до семи років.

З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Разом із тим, ст.8 зазначеного Кодексу та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року встановлюють, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерел права.
У практиці ЄСПЛ щодо дотримання положень ст.5 Конвенції встановлено вимогу, щоб позбавлення свободи було "законним", зокрема з дотриманням "процедури, встановленої законом". У цьому аспекті Конвенція відсилає до норм національного законодавства та встановлює зобов`язання забезпечувати дотримання матеріально-правових і процесуальних норм законодавства, але вона також вимагає, щоб при будь-якому позбавленні свободи забезпечувалася мета ст.5 Конвенції, зокрема захист осіб від свавілля. Відповідно до практики ЄСПЛ національні органи, передусім суди, повинні тлумачити і застосовувати національний закон відповідно до ст.5 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 21.12.2010 року у справі "Ічин та інші проти України"п.п.34-35).
Крім того, за п.196 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», Суд наголосив на тому, що для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним у розумінні п.1 ст.5 Конвенції, відповідності цього заходу вимогам національного закону недостатньо. Застосування такого заходу має також бути необхідним за конкретних обставин.
Опріч викладене, за п.62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними». У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.
Частина ч.1 ст.9 КПК України встановлює, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з ч.1 ст.94 вказаного Кодексу, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до положень ст.ст.177, 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може бути застосований лише до підозрюваного чи обвинуваченого у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний чи обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
За ч.3 ст.194 наведеного Кодексу, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри, але не доведе існування ризиків та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Проте, всупереч приписам ч.1 ст.184 КПК України, у розглядуваному клопотанні слідчим ОСОБА_5 не наведені конкретні обставини та докази, що дають підстави погодитись з доводами цього клопотання у запропонованому обсязі, оскільки додані до розглядуваного клопотання копії відповідних документів, зокрема, протоколів прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.11.2018 року, допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22.11.2018 року, який до того ж наданий до суду не в повному обсязі, за переконанням слідчого судді, інші документи, що характеризують особу підозрюваного, об`єктивно не містять відомостей доведеність існування визначених у клопотанні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, та які здатні переконати в цьому неупередженого спостерігача.
Так, обґрунтовуючи необхідність застосування виняткового запобіжного заходу у конкретному випадку, ані слідчим ОСОБА_5 у клопотанні, ані прокурором ОСОБА_3 у судовому засіданні не доведено будь-якими доказами доводи сторони обвинувачення щодо ймовірності переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, перешкоджання кримінальному провадженню, знищення чи спотворення будь-якої із речей чи документів або повідомлення останньому про підозру у вчиненні іншого злочину.
Як встановлено в судовому засіданні та слідує з пояснень захисника ОСОБА_4 і підозрюваного ОСОБА_6 , які не були спростовані стороною обвинувачення, підозрюваний самостійно прибув до органу поліції, щойно дізнався про зацікавленість представників органу правопорядку його особою.
Наряду з викладеним, виходячи з наведених вимог кримінального процесуального кодексу України, Конвенції та практики ЄСПЛ, слідчим суддею при вирішенні питання щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 приймається те, що останній в силу ст.89 КК України не має судимості, має місце реєстрації та постійного проживання в м.Одесі, зі слів працює слюсарем-сантехніком фірми «Велес-Агро» та перебуває в цивільному шлюбі, що свідчить про міцність соціальних зв`язків вказаного підозрюваного у місці його реєстрації та фактичного проживання, натомість прокурором під час розгляду наведеного клопотання конкретних підстав, визначених у складеному в порядку ст.208 КПК України протоколі про затримання вказаного підозрюваного та існування інших ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, - не доведено.
Опріч наведене, розглядуване клопотання слідчого ОСОБА_5 й додані до нього відповідні матеріали містять суперечливі й водночас незрозумілі слідчому судді відомості щодо заволодіння переліку майна, якого інкримінується підозрюваному ОСОБА_6 , оскільки як слідує з означеного клопотання й протоколу затримання підозрюваного від 22.11.2018 року, працівниками поліції під час обшуку підозрюваного виявлено та вилучено лише монітор марки «Asus», який з огляду на протоколи прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та допиту потерпілого від 22.11.2018 року, останнім взагалі не згадується.
Разом із тим, посилаючись у доданому до розглядуваного клопотання протоколі затримання підозрюваного ОСОБА_6 від 22.11.2018 року, зокрема, на наявність очевидних ознак на тілі чи одязі останнього, які вказують на його причетність до вчинення злочину, стороною обвинувачення взагалі не доведено матеріалами цього клопотання зазначених підстав затримання в порядку ст.208 КПК України вказаного підозрюваного, зокрема, не додано протоколу пред`явлення потерпілому ОСОБА_7 підозрюваного або протоколу огляду затриманого з описом конкретних слідів на тілі чи одязі останнього, що доводять підстави його затримання.
Зазначені обставини спростовують доводи сторони обвинувачення щодо застосування виняткового запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 .
Слід також відмітити, що додані до розглядуваного клопотання й надані до суду копії матеріалів, оформлені слідчим ОСОБА_5 всупереч вимогам п.п.6, 15, 16 розділу ІІ, п.п.2, 3 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в органах Національної поліції, затвердженої наказом Голови Національної поліції України №414 від 20.05.2016 року (непрошиті, на копіях відсутні дати їх створення, відсутній супровідний лист на матеріали клопотання та реєстраційний номер вихідної кореспонденції), що у свою чергу не надає слідчому судді можливості пересвідчитись у ідентичності таких копій документів та обґрунтувати ними відповідне судове рішення.

З урахуванням означеного та за приписами ч.3 ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає, що у такому випадку розглядуване клопотання не підлягає задоволенню у запропонованому обсязі.
На підставі викладеного, оцінюючи доводи розглядуваного клопотання слідчого ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_3 щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, наявність яких не доведено матеріалами клопотання та в судовому засідання, враховуючи положення ст.ст.183, 194 цього ж Кодексу у їх системному взаємозв`язку, а також приймаючи до уваги встановлені під час розгляду клопотання обставини забезпеченості підозрюваного ОСОБА_6 місцем реєстрації в Одеській області та його працевлаштованість, наявність в нього матері похилого віку, що свідчить про певну міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його реєстрації, слідчий суддя доходить висновку про те, що для забезпечення належного виконання вказаним підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, достатнім й обґрунтованим, з дотриманням справедливого балансу між існуванням суспільного інтересу та поваги до особистої свободи, уявляється застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю та залишенням клопотання слідчого без задоволення, у зв`язку з його частковою обґрунтованістю в розумінні ч.ч.1, 3 ст.194 означеного Кодексу.
Опріч наведене, як слідує з розглядуваного клопотання та встановлено під час судового провадження, підозрюваний ОСОБА_6 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить його цивільній дружині, з огляду на що та за відсутністю в матеріалах клопотання відповідних відомостей щодо дійсного проживання підозрюваного за означеною адресою, слідчий суддя доходить висновку про обрання вказаному підозрюваному запобіжного домашнього арешту за місцем його реєстрації.

Керуючись ст.ст.3, 26, 177-179, 183-184, 193-195, 202, 369-372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 23.11.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, - залишити без задоволення.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням електронних засобів контролю, строком до 21.01.2019 року, поклавши на вказану особу наступні обов`язки:
1) заборонити залишати житло в період часу з 22:00 до 06:00 години, яке розташоване за вищеозначеною адресою;
2) без дозволу слідчого, прокурора чи суду не відлучатися за межі м.Одеси;
3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
4) заборонити підозрюваному спілкуватися із потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні;
5) носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 21.01.2019 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181, ч.6 ст.195 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, а також відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.
Виконання ухвали в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити працівникам Лиманського ВП ГУНП в Одеській області. Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.
Застосування електронних засобів контролю здійснювати в порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ України.
Зобов`язати слідчого або працівника органу Національної поліції перед застосуванням електронного засобу контролю під розпис роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.
Копію ухвали направити для виконання до Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, для контролю виконання прокурору Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , для відома та виконання вручити під розписку підозрюваному ОСОБА_6 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1