ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1095/19 Справа № 173/246/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001107 від 19 листопада 2018 року, щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Малоолександрівка, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Малоолександрівка, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,
обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за апеляційною скаргою прокурора Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року,
за участю:
секретаря ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001107 щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.2 ст.121 КК України повернуто прокурору Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області для усунення виявлених недоліків.
Мотивуючи це рішення, суд першої інстанції послався на те, що, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки обвинувачення викладене у ньому поверхнево та не конкретно, а слідчим в ході досудового розслідування не виконані вимоги ст. 91 КПК України. Суд вказав й на те, що з обвинувального акта незрозуміло чим ОСОБА_6 наніс (руками, ногами чи іншими предметами) не менше шести ударів по тулубу потерпілого ОСОБА_12 , який лежав у той час на тапчані та внаслідок чого у нього з вуха та носа пішла кров. Окрім того, з викладених в обвинувальному акті даних неможливо встановити внаслідок яких дій обвинувачених потерпілому спричинено тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть, а саме від сукупності дій ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , від нанесених не менше шести ударів кулаками в голову потерпілому обвинуваченим ОСОБА_5 , чи від нанесеного одного удару кулаком в обличчя потерпілому обвинуваченим ОСОБА_6 . До того ж, суд акцентував увагу на тому, що з обвинувального акту не зрозуміло яке відношення до причини смерті мають нанесені не менше шести ударів потерпілому обвинуваченим ОСОБА_6 по тулубу, тоді як з висновку експертизи слідує, що смерть потерпілого настала від черепно-мозкової травми з крововиливами. З позиції суду, в ході досудового слідства не встановлено й мотив та ціль обвинувачених при скоєнні цього злочину. Крім іншого, суд вказує на те, що слідчим при складанні обвинувального акту прізвище одного з обвинувачених вказано « ОСОБА_13 », « ОСОБА_13 », « ОСОБА_13 », що викликає сумнів в їх достовірності, та потерпілим, в суперечь положенням ст. 55 КПК України, у кримінальному провадженні визнано представника Малоолександрівської сільської ради ОСОБА_14 .
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати, повернути обвинувальний акт для розгляду зі стадії підготовчого судового засіданні до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на те, що стороною обвинувачення у обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація вчиненного з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність та викладено формулювання обвинувачення. Також, прокурор зазначає, що в обвинувальному акті вірно зазначені анкетні дані кожного обвинуваченого виходячи з їх офіційних документів, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому, обвинувальний акт складений і підписаний прокурором із зазначенням його посади та прізвища, до нього додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , їх захисників про отримання копії обвинувального акта. Окрім того, звертає увагу, що за результатами злочинних дій ОСОБА_5 і ОСОБА_6 настала смерть ОСОБА_12 , який за життя був одиноким, не мав близьких родичів та тривалий час фактично проживав на території Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району, тому потерпілим у провадженні, відповідно до наданої заяви, визнано депутата Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району ОСОБА_14 . Прокурор вважає, що суд, не здійснюючи судового розгляду та не досліджуючи докази, зібрані у кримінальному провадженні, в ухвалі увійшов до обговорення тих питань, які не вирішуються на цьому етапі провадження, зокрема питань, пов`язаних з наданням юридичної оцінки дій обвинувачених і прийшов до передчасних висновків про недоліки обвинувального акта.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинувачених та захисників, які проти задоволення скарги заперечували, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, до яких, зокрема, належить зазначення у ньому фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення, а також відомості про обвинуваченого та потерпілого.
Виходячи з наведених вимог кримінального процесуального закону, обвинувальний акт повинен містити саме ті обставини, які прокурор вважає встановленими, та які з позиції сторони обвинувачення у відповідності з вимогами ст. 91 КПК України підлягають доказуванню під час судового розгляду.
Колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт вказаним вимогам відповідає, а тому висновки суду щодо необхідності його повернення є безпідставними.
Як видно з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції керувався виключно тим, що ним під час підготовчого судового засідання було встановлено суперечності, які ставлять під сумнів правильність викладу обставин провадження та можуть вплинути в подальшому на висновки суду.
На переконання колегії суддів, суд вийшов за межі попереднього судового розгляду, оскільки фактично вдався до оцінки викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального провадження, які підлягають дослідженню виключно на стадії судового розгляду.
За таких обставин, визнати обґрунтованими наведені мотиви суду колегія суддів не може, оскільки встановлення відповідності зазначених в матеріалах провадження відомостей фактичним обставинам провадження не належить до повноважень суду під час підготовчого судового засідання та, в розумінні вимог ст. 291 КПК України, не є підставою для повернення акта прокурору для усунення недоліків.
На переконання колегії суддів, зазначені недоліки не є такими, що об`єктивно перешкоджають призначенню судового розгляду, хоча і можуть істотно вплинути на висновки суду.
При цьому, колегія суддів вважає, що вони можуть бути усунені під час судового розгляду з ініціативи прокурора в порядку ст. 338 КПК України.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ч. 4 ст. 291 КПК України виключає надання суду інших документів, окрім обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування, цивільного позову та розписки або інших документів про їх отримання, що й вказує на необхідність встановлення на стадії підготовчого судового засідання лише обставин відповідності обвинувального акта вимогам закону щодо змісту та фактично забороняє суду надавати оцінку правильності зазначених у ньому відомостей а також доказам на їх підтвердження або спростування.
З наведених підстав колегія суддів не погоджується також й з твердженням суду про некоректно зазначені в акті відомості про обвинуваченого та потерпілого, адже вони мають бути встановлені лише на стадії судового провадження та взагалі не перешкоджають призначенню судового розгляду.
Отже, посилання суду першої інстанції на порушення вимог ст. 291 КПК України, як на підставу повернення обвинувального акта, є необґрунтованими.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , задовольнити.
Ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скасувати та призначити за матеріалами обвинувального акта щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4